Справа № 640/2621/19
н/п 1-кс/640/1940/19
УХВАЛА
"07" лютого 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:
03.02.2019, приблизно о 15:10 годин, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_6 , знаходячись поблизу будинку адресою: м. Харків, вул. Вятська, 31, в ході раптово виниклого конфлікту спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_7 .
В ході проведення 03.02.2019 огляду місця події поблизу будинку за адресою: м. Харків, вул. Вятська, 31, виявлено та вилучено: вата з нашаруванням РБК, яка запакована в паперовий конверт.
Крім того, в ході досудового розслідування ОСОБА_5 , який, ймовірно, причетний до вчинення вказаного кримінального правопорушення, заявою від 03.02.2019, добровільно видав свої речі, в яких він знаходився в момент конфлікту з потерпілим, а саме: шапку, чорного кольору ТМ «Адідас», з білими смугами по боках; брюки флісові, чоловічі, спортивні, чорного кольору; куртку, у вигляді пуховика, чорного кольору, ТМ «MOK».
Вищевказані речі, надані ОСОБА_5 , орган досудового розслідування вважає за необхідне пред`явити для впізнання потерпілому ОСОБА_7 , для їх ототожнення.
Як зазначено слідчим, органом досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегло на собі сліди злочину, а також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.
Слідчим зазначено, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що з належними ОСОБА_5 речами, які останній добровільно надав заявою від 03.02.2019, плануються провести слідчі дії, та відповідно до ст. 98 КПК України вони є речовими доказами, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і можуть бути використані як докази у кримінальному, орган досудового розслідування просить накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, добровільно надане ОСОБА_5 та вилучене в ході огляду місця події поблизу будинку за адресою: м. Харків, вул. Вятська, 31.
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились. Слідчий ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд поданого ним клопотання без його участі у зв`язку зі службовою зайнятістю, повністю його підтримуючи. При цьому, від слідчого ОСОБА_3 на адресу суду надійшла заява, в якій зазначено, що у поданому ним 04.02.2019 р. до суду клопотанні про арешт вилученого майна у прізвищі власника було допущено описку, у зв`язку з чим він уточнив анкетні дані особи, а саме: « ОСОБА_8 » замість « ОСОБА_9 », про що суду надано копію постанови про уточнення анкетних даних.
Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_5 , власник майна, надав суду заяву про розгляд поданого слідчим клопотання без його участі, заперечуючи проти його задоволення. Неприбуття власника майна у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана 03.02.2019 р. в період часу з 19-30 год. до 20-00 год. вилученому, а також добровільно наданому ОСОБА_5 зазначеному у клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та яке може бути речовими доказами, - на це майно слід накласти арешт.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Накласти арешт на тимчасово вилучене 03.02.2019 р. в ході проведення огляду місця події поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: вата з нашаруванням РБК, яка запакована в паперовий конверт та майно належне ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: шапку, чорного кольору ТМ «Адідас», з білими смугами по боках; брюки флісові, чоловічі, спортивні, чорного кольору; куртку, у вигляді пуховика, чорного кольору, ТМ «MOK».
Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1