ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/133/19
провадження № 1-кп/753/933/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2019 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0002276 від 08.06.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пагурці Хмільницького району Вінницької області, громадянина України, українця, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України.

Згідно зі ст. 178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 Х-ІІ, зброя та боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї) не можуть перебувати у власності громадян.

Однак, всупереч вищенаведеним нормативно-правовим актам ОСОБА_5 07.06.2018, перебуваючи за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 діючи з прямим умислом, з метою використання вогнепальної зброї в особистих цілях, без передбаченого законом дозволу на її придбання, у порушення вимог ст. ст. 41, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 Х-ІІ, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, взяв із сейфу нарізну вогнепальну збою - мисливський карабін моделі АКС МП-УОС № КI НОМЕР_1 , калібру 7,62x39 мм., на яку не мав відповідного дозволу, тим самим придбавши її. Після цього ОСОБА_5 дану вогнепальну зброю перемістив до автомобіля марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у його користуванні, де почав зберігати без передбаченого законом дозволу.

В період часу з 18 години 44 хвилин по 19 годину 17 хвилин 20.06.2018 за адресою: м. Київ, вул. Вірменська, 29 проведено обшук в автомобілі «Mercedes- Benz», д.н.з. НОМЕР_3 , під час проведення якого вилучено нарізну вогнепальну збою - мисливський карабін моделі АКС НОМЕР_4 , калібру 7,62x39 мм., у зв`язку із чим його протиправну діяльність було припинено.

Таким чином, ОСОБА_5 здійснив придбання, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України визнав в повному обсязі та суду пояснив, що дійсно незаконно придбав та зберігав в автомобілі вогнепальну зброю, а саме: мисливський карабін моделі АКС МП- НОМЕР_5 , калібру 7,62x39 мм. У скоєному щиро покаявся.

26 грудня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_4 та прокурором було укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Відповідно до укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. В угоді зазначено, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні.
Укладеною угодою узгоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі положень ст. 75, 76 КК України.
Розглядаючи в порядку ч.3 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,за викладених в обвинувальному акті обставин.
Таким чином, суд вважає доведеним вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
Судом встановлено, що обвинувачений вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винними, вид покарання, який буде до нього застосований у разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
В угоді зазначено, що ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні та встановленні осіб, які займаються збутом вогнепальної зброї, виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, які раніше не судимий, характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшує покарання.
Аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди та ухвалення вироку на підставі угоди.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання щодо речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Клопотань про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу від прокурора не надходило.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376, 475 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 грудня 2018 року, укладену між обвинуваченим та прокурором.

Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання - 3 /три/ роки позбавлення волі.
На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 / один/ рік.
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Початок іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з дня проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 3432 грн. ІПН: НОМЕР_6 /три тисячі чотириста тридцять дві/ гривні на користь держави.

Речові докази: мисливський карабін моделі АКС НОМЕР_4 , калібру 7,62x39 мм., який знаходиться в камері зберігання речових доказів ЦОП ГУНП у м. Києві і магазин до нього конфіскувати;

предмет, схожий на пістолет «Шмайсер» № НОМЕР_7 та магазин до нього з трьома предметами, схожими на патрони 9 мм., упаковку з під патронів 7,62х39 мм.; 24 предмети, схожих на патрони - повернути за належністю власнику (законному володільцю) за наявності правовстановлюючих (дозвільних) документів;

кепку та куртку червоного кольору- повернути за належністю ОСОБА_5 ;

мобільний телефон «Iphone» IMЕI: НОМЕР_8 залишити у власності ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва з підстав, передбачених ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1