№559/217/19
УХВАЛА
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
12 квітня 2019 року смт. Млинів, Рівненсько області
Млинівський районний суд Рівненської області в складі колегії суддів:
Судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
за участі прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001211 від 18 грудня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Млинівського районного суду Рівненської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001211 від 18 грудня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В судовому засіданні, 12 квітня 2019 року, прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , посилаючись на те, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати і на даний час.

Обвинувачений ОСОБА_6 щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зіслався на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 щодо вирішення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також зіслався на розсуд суду.

Суд, заслухавши, думку учасників судового засідання, дослідивши докази, якими прокурор обґрунтовує наявність ризиків, вважає, що клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено наявність обґрунтованої підозри повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, яка підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, а саме:

-даними з протоколу огляду місця події від 18 грудня 2018 року, зокрема господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де безпосередньо було зафіксовано обстановку, сліди вчинення злочину, труп ОСОБА_9 та знаряддя вчинення даного кримінального правопорушення, а саме сокиру;

-відомостями з протоколу огляду трупа ОСОБА_9 від 18 грудня 2018 року;

-показаннями ОСОБА_6 , який визнав факт вбивства свого племінника ОСОБА_9 та розповів про обставини вчинення злочину;

-показаннями свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що неодноразово між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 виникали сварки, які доходили до бійки;

-показаннями свідка ОСОБА_11 , яка повідомила, що 18 грудня 2018 року до сільської ради де вона працює прийшов ОСОБА_6 та сказав, що побив свого племінника ОСОБА_9 ;

-відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту з підозрюваним в ході якого ОСОБА_6 відтворив обстановку вчинення злочину;

-висновком експерта №176 від 18 січня 2019 року, отриманого за результатами проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 ;

-висновком експерта №176/Д/2018 від 29 січня 2019 року, отриманого за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи для з`ясування механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Крім цього, суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені п.1,4 ч. 1 ст.177 КПК України.
Наявність даних ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, покаранням за який є позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Крім того, ОСОБА_6 протягом тривалого часу проживав без реєстрації в АДРЕСА_1 . Вказане господарство на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , рідному братові загиблого ОСОБА_9 .

На території Дубенського чи Млинівського районів Рівненської області у ОСОБА_6 нерухоме майно, яке перебувало б у його власності, відсутнє, однак, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що у приватній спільній сумісній власності ОСОБА_6 знаходиться квартира АДРЕСА_2 .

Саме тому, вбачається неможливим на даний час проживання ОСОБА_6 в господарстві, що знаходиться у власності брата загиблого ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ) чи в іншому місці на території Дубенського чи Млинівського районів Рівненської області, адже іншого житла у обвинуваченого на території Рівненської області немає, як і фінансової можливості його винаймати.

Враховуючи наведене, існує ймовірність того, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватись від суду, в тому числі на території Хмельницької області, таким чином, перешкоджати своєчасному проведенню судового розгляду, що свідчить про наявність ризиків, зазначених в п.1 ч.1 ст.177 (переховуватися від суду) та п.4 ч.1 ст.177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином).

Також знайшов своє підтвердження ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність даного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні вбивства, що вказує на особливу суспільну небезпечність даної категорії злочину, а дані про характер діяння вдарив сокирою в область потиличної частини голови ОСОБА_9 , коли останній сидів до нього спиною; залишив ОСОБА_9 помирати на підлозі, не надав йому допомоги, не викликав швидку медичну допомогу; знаходився в будинку на протязі трьох днів поряд із тілом померлого свідчить про надмірну агресивність ОСОБА_6 .

Зазначені обставини вказують і на те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може здійснити спроби вчинення іншого кримінального правопорушення аналогічного характеру.

Крім того, обвинувачений має неприязні відносини зі свідком ОСОБА_10 , який разом із ОСОБА_9 систематично вживав алкогольні напої, а тому встановлена наявність ризику, зазначеному у п.5 ч.1 ст.177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення).

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

З врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, наявність достатніх даних, що існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , суд враховує наявність ризиків, передбачених п.п.1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК, а також тяжкість покарання у кримінальному правопорушенні, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_12 , його вік, стан здоров`я, а тому дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилався прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, і тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Як зазначено в п.85 Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» (№ 40107/02 від 10 лютого 2011 року), тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом ч.3 ст.199 КПК України підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, які на час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою не зменшились.

У відповідності до ч.1,3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Враховуючи вищенаведене, суд оцінивши в сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, враховуючи суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке йому інкримінується та імовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, приходить до висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку, визначеного законом, на 60 днів.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 199, КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_13 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_14 строком на 60 днів, тобто до 10 год. 30 хв. 10 червня 2019 року, з утриманням в СІЗО м. Рівне.

Строк тримання під вартою обчислювати з 10 години 30 хвилин, з 12 квітня 2019 року.

Визначити строк дії ухвали до 10 години 30 хвилин, 10 червня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Судді:
ОСОБА_2

ОСОБА_3