УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду знаходяться матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Під час судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у зв`язку із закінченням строку дії попередньої ухвали суду та у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, покарання за вчинення якого передбачено законом у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнаними, як менш небезпечними, ніж покарання та процедура його відбування, а тому на теперішній час обсяг ризиків передбачених ст. 177 КПК України не зменшився, у зв`язку з чим ОСОБА_5 може ухилитися від суду задля уникнення покарання за інкримінований злочин або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового засідання заперечував щодо задоволення клопотання прокурора в контексті саме цілодобового домашнього арешту, та підтримав думку свого захисника щодо продовження домашнього арешту, але в певний період доби.
Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо цілодобового домашнього арешту, просив суд продовжити відносно свого підзахисного дію
запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак в період з 20 (двадцятої) години вечора по 06 (шосту) годину ранку .
Прокурор заперечував щодо клопотання захисника.
Суд заслухавши пояснення та думку учасників судового розгляду, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд, зобов`язаний, розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під домашнім арештом до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під домашнім арештом, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст.ст. 8, 9, 12 КПК України кримінальне провадження повинно здійснюватися з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави і цей принцип у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду відповідно до якої той, хто без законних підстав позбавлений свободи має бути негайно звільнений.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
При вирішенні питання про доцільність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченого залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно вимог п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами кримінального провадження матеріали, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: сукупність відомостей про вчинення обвинуваченим, в розумінні ст. 12 КК України, тяжкого кримінального правопорушення, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, враховуючи стан здоров`я ОСОБА_5 , міцність його соціальних зв`язків, а також врахувавши ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказував прокурор у своєму клопотанні та які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 слід продовжити, оскільки він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу. Крім того стан здоров`я обвинуваченого та інші соціальні потреби не перешкоджають перебуванню його під домашнім арештом.
Разом з тим при вирішенні клопотання захисника, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, приймає до уваги потребу обвинуваченого в матеріальному заробітку задля задоволення фізичних та побутових потреб та наявність в нього дітей, яких слід також забезпечувати матеріальною допомогою.
У зв`язку з чим запобіжний захід в певний період доби на думку суду в достатній мірі забезпечить запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підставами застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту в певний період доби є наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме можливість переховування обвинуваченим від суду, у зв`язку із вчиненням ним тяжкого кримінального правопорушення та відсутністю стійких соціальних зав`язків, постійного місця роботи, а також ризик вчинення ним нового кримінального правопорушення, тому вважаю більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належного виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора - задовольнити частково.
Клопотання захисника - задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 строком на два місяці, тобто з 13.02.2019 року по 13.04.2019 року включно, заборонивши йому в період з 20 (двадцятої) години вечора по 06 (шосту) годину ранку залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КК України, а саме: прибувати до суд за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Виконання даної ухвали за правилами статті 181 КПК України покласти на уповноважених осіб Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на Слов`янський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області та прокурора.
Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту становить два місяці, тобто по 13.04.2019 року включно, якщо строк домашнього арешту не буде продовжено.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно, після її проголошення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1