Ухвала
Іменем України
12 березня 2019 року

м. Київ
справа № 635/4248/16-к

провадження № 51-744 ск17
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2017 року із клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження,
встановив:
До Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 на вказане вище судове рішення щодо нього із клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження цього рішення, в якій він виклав вимогу про перевірку зазначеного судового рішення у касаційному порядку.
В обґрунтування причин пропуску такого строку ОСОБА_4 посилається на доводи аналогічного змісту, які були зазначені ним у клопотаннях, неодноразово поданих до Верховного Суду разом з касаційними скаргами, і які він просить визнати поважними та поновити строк касаційного оскарження, а процесуальне рішення за результатами розгляду касаційної скарги надати йому з перекладом на російську мову, оскільки він не володіє українською мовою.
При цьому вказує в тому числі й на те, що його скаргу повернуто судом касаційної інстанції через ненадання оформленої належним чином копії судового рішення, та що судом не враховано його місцезнаходження в місцях позбавлення волі, у зв`язку з чим він обмежений в можливості вчасно витребувати, отримати і надати суду відповідне судове рішення, а тому, на його думку, він позбавлений можливості реалізувати своє право на касаційне оскарження судових рішень щодо нього.
Суд, перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі та клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, дослідивши надані засудженим копії судових рішень та інші матеріали, дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а касаційну скаргу слід повернути з таких підстав.
Згідно з ч.2 ст.426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
За приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Процесуальний строк може бути поновлено лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Однак, зазначені у клопотанні засудженим обставини для поновленнястроку, не свідчать про наявність істотних перешкод для реалізації права на подання касаційної скарги в строк, визначений законодавством, тому не є безумовними та поважними причинами для його поновлення і суперечать принципу остаточності судового рішення.

Як убачається з касаційного провадження, касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 та копій судових рішень,останній неодноразово звертався до Верховного Суду з аналогічними за доводами клопотаннями про поновлення строку касаційного оскарження. Верховний Суд (ухвалами від 03 січня 2018 року, 06 лютого 2018 року, 05 травня 2018 року, 07 вересня 2018 року, 05 листопада 2018 року) неодноразово відмовляв ОСОБА_4 у задоволенні його клопотань про поновлення строку касаційного оскарження ухвали Апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2017 року, оскільки останній не наводив поважності причин цього пропуску, а суд касаційної інстанції не знаходив підстав для його поновлення.
На думку Суду, зміст направленого з касаційною скаргою від 15 лютого 2019 року клопотання, яке подане із значним пропуском строку, не містить інших аргументів, окрім тих, що зазначалися у попередніх клопотаннях та на які було надано вичерпну відповідь в зазначених судових рішеннях Верховного Суду.
Згідно з положеннями п.3 ч.3 ст.429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
З урахуванням наведеного, касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 підлягає поверненню.
Враховуючи положення ч.7 ст.115 КПК та керуючись ст.429 КПК, Суд
постановив:
У поновленні строку касаційного оскарження ухвали Апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2017 року засудженому ОСОБА_4 відмовити.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2017 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3