Справа № 199/1738/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Амур-Нижньодніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання по закінченню строку випробування,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
старшого інспектора капітана внутрішньої служби АНД районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2015 року, визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробувальним терміном на 3 ( три) роки, із покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Відповідно до подання, засуджений за час іспитового строку, який закінчився 18.10.2018, 27.07.2016, 25.09.2016, 26.07.2017, та у період з 09.08.2017 14.03.2018 для реєстрації до АНД РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області - не з`являвся, про причини неявки не повідомляв. З 10.10.2017 по 30.05.2018 перебував у Державному розшуку. Під час іспитового строку до адміністративної відповідальності не притягувався, але 10.09.2017 ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 289 КК України, 10.10.2017 ОСОБА_4 Новокодацьким РВ ДМУ ГУМВС в Дніпропетровській області було повідомлено про підозру в кримінальному провадженні №002284. Але, оскільки станом на 22.10.2018 вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не доведена та обвинувальним вироком не встановлена, тому на думку начальника Амур-Нижньодніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , засуджений ОСОБА_4 на підставі вимог ч. 1 ст. 78 КК України, ч.2 ст. 165 КВК України, підлягає звільненню від відбування покарання по закінченню строку випробування.

У судовому засіданні старший інспектор АНД районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_7 , підтримала подання та просила звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання по закінченню строку випробування.

Прокурор заперечував проти задоволення подання, зазначивши про наявність відносно ОСОБА_4 інших кримінальних проваджень за якими йому повідомлено про підозру, а декілька обвинувальних актів скеровано до суду. Прокурор вважав подання передчасним, оскільки у випадку задоволення подання та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання по закінченню строку випробування у майбутньому унеможливить призначення покарання ОСОБА_4 за новим кримінальним правопорушенням за ст.71, 72 КК України.

Захисник ОСОБА_6 підтримала подання, просила звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання по закінченню строку випробування. Вказавши про те, що дійсно відносно її підзахисного ОСОБА_4 наявні ще декілька кримінальних проваджень у яких йому вручена підозра, але частина проваджень охоплюється періодом поза межами випробувального терміну встановленого вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.03.2015 року, а частина інших проваджень не містить ухвалення обвинувальних вироків відносно ОСОБА_4 . Крім вказаного, захисник зазначила, що дійсно ОСОБА_4 у період з вересня по грудень 2015 року не з`являвся до «Центру пробації» через тримання в умовах СІЗО, а із липня по серпень 2018 він перебував на лікарняному, про що надав довідку до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, що здійснює судовий розгляд за одним з кримінальних проваджень відносно ОСОБА_4 . При цьому, як вказала захисник, чому її підзахисний не з`являвся до «Центру пробації» у інші проміжки часу в період іспитового строку їй не відомо.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали подання та особову справу, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення подання начальника Амур-Нижньодніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання по закінченню строку випробування, виходячи з наступного.

Так, судом досліджувалася особова справа №89/15 відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 за матеріалами якої, вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2015 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробувальним терміном на 3 ( три) роки, із покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили, вирок відносно ОСОБА_4 21.04.2015 був направлений до Дніпропетровського МВ КВІ УДПтСУ у Дніпропетровській області, та 05.05.2015 прийнятий до виконання, про що свідчить повідомлення Начальника Дніпропетровського МВ КВІ УДПтСУ у Дніпропетровській області за вих. №1666

ОСОБА_4 з 03.06.2015 перебував у державному розшуку по кримінальному провадженню №0000036 від 06.01.2015 із правовою кваліфікацією за ч.5 ст. 185 КК України ( а.с.22) за даним кримінальним провадженням його було затримано 05.09.2015 і відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2015 запобіжний захід з тримання під вартою змінено на домашній арешт, до АНД РВ КВІ УДПтСУ у Дніпропетровській області він з`явився на реєстрацію лише 11.03.2016 того ж дня йому було встановлено дні явки на реєстрацію ( а.с.52).

Як свідчать листки Реєстрації ( а.с.53, 107), ОСОБА_4 32 рази на протязі 2016-2018 р. р. не з`являвся на реєстрацію.

10.10.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань №0002284 від 11.09.2017 за епізодом від 10.09.2017 із правовою кваліфікацією ч.2 ст. 289 КК України. ( а.с.145-146) у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 був оголошений у розшук, наразі тримається в умовах СІЗО.

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у вироку від 18.03.2015 відносно ОСОБА_4 , дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 , без реального відбування покарання та звільнив його від відбування покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, що полягали у наступному: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання. Суд, звільняючи ОСОБА_4 від покарання з іспитовим строком, враховував, що відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару,а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню інших злочинів як засудженими, так і іншими особами. Оскільки іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Разом з наведеним, як свідчать документи, долучені до особової справи №89/15 відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній, всупереч вимогам ст. 76 КК України, систематично не виконував обов`язки, покладені на нього судом та 32 рази на протязі 2016-2018 р.р. не з`являвся на реєстрацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Зазначена норма регулюється і положеннями викладеними у ч.2 ст.165 КВК України, у якій йдеться про те, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Наведене , у своїй сукупності, дає суду правову підставу дійти висновку про те, що всупереч ч. 1 ст. 78 КК України, ОСОБА_4 не виконав покладені на нього обов`язки, що виключає можливість задоволення подання начальника Амур-Нижньодніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання по закінченню строку випробування.

Керуючись ч.2 ст. 50, ч.1 ст. 78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, ч.2 ст.165 КВК України суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Амур-Нижньодніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання по закінченню строку випробування відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_8

14.11.2018