Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

28.01.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/47/19, за апеляційною скаргою, яку подав підозрюваний ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 грудня 2018 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури та застосовано щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Луганськ, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , фізичної особи-підприємця, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України кримінальних правопорушень, запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло, без застосування електронного засобу контролю.
На підозрюваного ОСОБА_6 покладено такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місця проживання АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передано для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, тобто до Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області.
Підозрюваному ОСОБА_6 роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень із питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Визначено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, та встановлено строк дії ухвали до 25 лютого 2019 року, включно.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 29 грудня 2018 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене із прокурором клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. У клопотанні слідчий вказує на те, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України кримінальних правопорушень, - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно, а саме в тому, що, будучи фізичною особою-підприємцем з основним видом діяльності: оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, перебуваючи в м. Ужгороді Закарпатської області, починаючи з 2017 року вирішив незаконно збагатитись за рахунок чужого майна шляхом обману та зловживання довірою жителів міста Ужгорода та Ужгородського району Закарпатської області, особливо осіб похилого пенсійного віку, під приводом здійснення підприємницької діяльності, пов`язаної з поставками та встановленням метало-пластикових конструкцій, завуальовуючи при цьому свою злочинну діяльність укладанням цивільно-правових угод, не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання та не бажаючи цього. Слідчий вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив злочини, які відноситься до корисливих злочинів проти власності, за які законом передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років. Посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення цілого ряду злочинів проти власності, може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, відносно яких вчинені кримінальні правопорушення, та свідків, які безпосередньо бачили вчинення кримінального правопорушення, шляхом підкупу та залякування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку із чим, інші, більш м`які запобіжні заходи, будуть недостатньо ефективними для запобігання ризикам порівняно із домашнім арештом. Крім того, вказує на те, що аналіз особистості ОСОБА_6 свідчить про байдуже ставлення ним до дотримання правових норм, ігнорування громадських інтересів, що у свою чергу також підтверджує неможливість застосування щодо нього особистого зобов`язання та особистої поруки, оскільки такі ним дотримані не будуть. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України злочинів, один з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. При цьому, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливе переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, незаконний впливи на потерпілих, відносно яких були вчинені кримінальні правопорушення, та свідків, які безпосередньо бачили вчинення кримінальних правопорушень, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення. Разом із тим, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 - не одружений, здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець, має постійне місце проживання. На підставі наведеного, врахувавши фактичні обставини справи, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що матеріали клопотання містять достатньо даних, які свідчать про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання вищезазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Стверджує, що слідчий суддя не дослідив надані ним докази, а прийняте рішення мотивував лише наданими органом досудового розслідування доказами, і при цьому, подана ним заява про ознайомлення з матеріалами справи не була задоволена, що свідчить про позбавлення його права на захист та доступ до правосуддя. Посилається на те, що відомості внесені до ЄРДР 13.12.2017, а повідомлення про підозру виготовлене та погоджене прокурором 20.12.2018, і при цьому, таке не містить відомостей про виконання слідчим вимог передбачених ст. 219 КПК України, а мотивоване лише припущеннями. Також стверджує про наявність нескасованої постанови Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області про закриття кримінального провадження за аналогічними обставинами, де встановлено відсутність в його діях складу кримінального правопорушення. Крім того, посилається на те, що слідчим були грубо порушені вимоги кримінального процесуального закону при проведенні обшуку, складанні протоколу обшуку та врученні йому копії протоколу. Разом із тим, зазначає, що ним здійснювалась законна підприємницька діяльність, між ним та замовниками укладались договори, і в його діях є цивільно-правові відносини, грошові кошти ним використовувались на закупку матеріалів та конструкцій, а затримка виконання умов договору сталася з вини ОСОБА_8 .. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, а також визнати здобуті слідчим та прокурором докази недопустимими.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який судове рішення вважає законним та обґрунтованим і просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про те, що клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому тверджень.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 приймав участь у розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу, що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України кримінальних правопорушень. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України злочинів, яке 20 грудня 2018 року йому вручено. При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) 13.12.2017, а повідомлення про підозру виготовлене та погоджене прокурором 20.12.2018, і при цьому, таке не містить відомостей про виконання слідчим вимог ст. 219 КПК України, а мотивоване лише припущеннями, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_6 міг учинити вищевказані кримінальні правопорушення. Тому, доводи апеляційної скарги про те, щоним здійснювалась законна підприємницька діяльність, між ним та замовниками укладались договори, і в його діях є цивільно-правові відносини, грошові кошти ним використовувались на закупку матеріалів та конструкцій, а затримка виконання умов договору сталася з вини ОСОБА_8 , - колегія суддів відхиляє як такі, що на даній стадії кримінального провадження не свідчать про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень. При цьому, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду, або для слідчого чи прокурора під час цього чи іншого кримінального проваджень.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказується у клопотанні, зокрема, того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілих, відносно яких були вчинені кримінальні правопорушення, та свідків, які безпосередньо бачили вчинення кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. При обґрунтуванні вказаного висновку слідчий суддя послався на характер та ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , обставини їх вчинення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винним. Колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та наявні в матеріалах судового провадження дані про його особу, в своїй сукупності з тяжкістю кримінальних правопорушень, у скоєнні яких він підозрюється та фактичними обставинами, за яких їх вчинено, повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж цілодобовий домашній арешт, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам.

Разом із тим, врахувавши вищенаведене, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, із чим погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

У зв`язку з наведеним, доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя не дослідив надані ним докази, і при цьому, подана ним заява про ознайомлення з матеріалами справи не була задоволена, що свідчить про позбавлення його права на захист та доступ до правосуддя, - колегія суддів відхиляє як такі, що жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а також про те що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж цілодобовий домашній арешт будуть недостатніми для запобігання вказаним ризикам, і у свою чергу жодним чином не свідчать про позбавлення підозрюваного ОСОБА_6 права на захист.

Як такі, що не спростовують вищевказаних висновків слідчого судді, а також не підтверджені будь-якими доказами, колегія суддів відхиляє і доводи апеляційної скарги про наявність нескасованої постанови Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області про закриття кримінального провадження за аналогічними обставинами, де встановлено відсутність у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення; що слідчим були порушені вимоги кримінального процесуального закону при проведенні обшуку, складанні протоколу обшуку та врученні йому копії протоколу.

Вищенаведене свідчить про те, що доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді та відсутність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги і визнаються необґрунтованими.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Крім того, слідчий суддя вірно визначив, що строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростували їх; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав підозрюваний ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 грудня 2018 року, якою щодо підозрюваного за ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: