Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1117/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2019 року м.Черкаси
Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 01 листопада 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 4 ст. 190 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, учасником бойових дій та депутатом не являється, раніше не судимий, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене заступником начальника відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , вказуючи, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою офіційно не працевлаштованою, з метою незаконного збагачення, тобто одержання грошових коштів злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій спільно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 вимагали від ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 передачі майна, що супроводжувалось насильством небезпечним для життя та здоров`я, а саме: на початку квітня 2018 року не встановленні особи, таємно проникли до домоволодіння ОСОБА_13 , що за адресою: АДРЕСА_2 звідки викрали документи на даний будинок, документи на дачу, що за адресою: АДРЕСА_3 , документи на земельні ділянки (паї), які останній збирав для переоформлення спадщини, а також паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 . Після чого, через декілька днів, до хати увірвались група осіб чоловічої статті, до складу якої входили ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які почали наносити ОСОБА_13 тілесні ушкодження та посадивши за стіл, під тиском та погрозами, та нанесенням тілесних ушкоджень змусили написати 5 боргових розписок на загальну суму 25000 доларів США, та попередили останнього, якщо він повідомить про дану подію до поліції, то вони його вб`ють.

В травні 2018 року, до ОСОБА_13 завітали ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , та погрожуючи фізичною розправою, нагадали ОСОБА_13 про борг та повідомили останньому, що йому потрібно з`їздити в м. Черкаси для того, щоб зустрітися з людьми яким він заборгував. В подальшому через деякий час ОСОБА_13 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_5 поїхали в м. Черкаси, де на площі «Дружби народів» зустрілись з ОСОБА_8 , який погрожуючи фізичною розправою, повідомив ОСОБА_13 , що потрібно віддати борг.

10 вересня 2018 року ОСОБА_13 під супроводом ОСОБА_10 та ОСОБА_5 поїхав в м. Черкаси, де у нотаріуса ОСОБА_10 віддав ОСОБА_14 паспорт громадянина України на його ім`я, а ОСОБА_5 передав нотаріусу документи на майно, які викрадені на початку квітня 2018 з домоволодіння ОСОБА_13 . Після чого ОСОБА_13 , під тиском та погрозами, підписав довіреність на ОСОБА_9 , згідно якої останній може розпоряджатися даним майном. В подальшому ОСОБА_13 , примусово, під тиском ОСОБА_10 та ОСОБА_5 виселено з власного домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 та заселено невідому ОСОБА_13 особу. ОСОБА_9 маючий доручення від ОСОБА_13 , спільно з ОСОБА_8 та іншими членами групи ведуть активний пошук покупця на майно ОСОБА_13 .

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, а саме у вимозі передачі чужого майна (вимагання), поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб, підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, непрацюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_13 , протоколами впізнання ОСОБА_13 осіб, що вимагали від нього грошові кошти та змушували підписувати боргові розписки та довіреність на ОСОБА_9 , іншими матеріалами кримінального провадження.
Враховуючи викладене, слідчий просить обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з поміщенням до СІЗО м. Черкаси, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор і слідчий підтримали клопотання про обрання запобіжного заходу і просили його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання,зазначив що підозра є необґрунтованою,слідчий до клопотання довіреності не надав,покази потерпілого ОСОБА_13 ставить під сумнів,документи зберігав потерпілий де не проживає. Доказів вини його підзахисного не встановлено,просив у клопотанні відмовити повністю.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вину не визнав, підтримав думку адвоката.

Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_7 , слідчого ОСОБА_4 , пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 177 КПК України визначені мета та підстави застосування запобіжних заходів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в листі від 04.04.2013 року №511-550/0/4-13 слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК).

Суд вважає, що органом досудового розслідування не конкретизовано , у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, а також не враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні цього запобіжного заходу, а саме те, що підозрюваний буде незаконно впливати на інших співучасників злочину, свідків,потерпілих, може переховуватись від слідства та суду, а також для належного забезпечення покладених на нього процесуальних обов`язків, що надає суду всі підстави для застосування відносно підозрюваного міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

До того ж, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки ,на утриманні має неповнолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася,позитивно характеризується по місцю проживання.

Відповідно до ч.4 п.1 ст.183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадження,тому що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Згідно положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам належної процесуальної поведінки підозрюваного.

А тому, враховуючи пред`явлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні тяжкого злочину, положення вищевказаної Конвенції, дані про особу, слідчий суддя вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, з застосування заборони підозрюваному залишати житло у певний період доби з 21год. до 06 год. наступного дня.

Слідчий суддя вважає, що застосування даного виду запобіжного заходу цілком достатнє для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши йому залишати домоволодіння по АДРЕСА_1 з 21 години 00 хв. до 06 години 00 хвилин наступного дня.

На підставі ч.5 ст.194 на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти наступні обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
2)повідомляти слідчого, прокурора та суд, в залежності від стадії процесу, про залишення меж місця проживання населеного пункту та Черкаської області ;
3)утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) зі свідками та потерпілими в даному кримінальному провадженні, а також іншими особами, яких визначить слідчий;
4) здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали два місяці з дня її постановлення, тобто до 08 квітня 2019 року включно.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання цих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, слідчому, в провадження якого знаходиться справа, органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного та прокурору Черкаської області - для відому.
Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення повного тексту ухвали.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 12.02.2019 року о 08год.45 хв..
Слідчий суддя: ОСОБА_1