Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/65/19
Провадження № 1-кп/670/35/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 03.01.2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя Запорізької області, громадянина України, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 , із неповною вищою освітою, працює по найму, одружений, на утриманні 4 малолітніх дітей, депутатом не являється, військовозобов`язаний, раніше неодноразово судимого:

- 05.12.2005 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 296 КК України до трьох років обмеження волі;

- 07.06.2007 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 187 КК України до трьох років позбавлення волі;

- 17.07.2009 року звільненого з місць позбавлення волі умовно- достроково терміном 10 місяців 29 днів;

-16.12.2011 Хмельницьким міськрайонним судом (вирок змінено ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 21.02.2012 року) за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення долі строком на чотири роки;

-16.09.2015 року звільнений в зв`язку з відбуттям терміну покарання

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
30 грудня 2018 року близько 02.00 год. ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно під час спілкування із ОСОБА_6 на вулиці Котляревського в смт. Віньківці, неподалік кафе-бару «Влад», відкрито заволодів його мобільним телефоном «Huawei» модель «Р-8 Lite» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 вартістю 2500 грн. із сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 вартістю 25 грн., який випав із куртки ОСОБА_6 , не реагуючи на вимогу потерпілого повернути викрадену річ. Цим спричинив йому майнову шкоду на суму 2525 грн. 00 коп.

Своїми умисними діями, які виразились у повторному, відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчинив злочин передбачений ч.2 ст. 186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав, він та захисник просили кваліфікувати його дії за ч.2 ст. 185 КК України. Обвинувачений повідомив, що він 30 грудня 2018 року близько 02.00 год. вийшов із приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Багато випив спиртного. Зустрів ОСОБА_6 неподалік бару, який також був у стані сильного алкогольного сп`яніння. Під час спілкування обнімались, в того випав мобільний. Телефон він підібрав і пішов. Його продав невідомій особі за 1000 грн. Відшкодував потерпілому 2000 грн. в рахунок заподіяної моральної шкоди. Оцінює телефон в 2500 грн. Підтвердив, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 186 та ст. 187 КК України. Зараз проживає з дружиною, яка поламала ногу, виховують четверо малолітніх дітей, заробляє шляхом копання криниць. Кається.

Показання обвинуваченого частково співпадають із показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який також повідомив, про вилучення в нього обвинуваченим мобільного телефону «Huawei», який купив за 5000 грн. При цьому зазначив, що 30 грудня 2018 року близько 02.00 год. біля приміщення бару «Влад» його взяв за одежу обвинувачений, підняв, сильно потряс ним. З кишені куртки забрав його телефон і втік разом із свідком ОСОБА_7 , не реагуючи на вимогу повернути викрадене. Коли трусив, то висловлювався нецензурно і говорив: «Віддай телефон». Після продажу телефону пропонував примиритись. Він хоче, щоб той повернув йому викрадений телефон, інших вимог не висуває до обвинуваченого. Просив продовжувати розгляд справи без його участі у зв`язку з працею за межами України.

Неповнолітній свідок ОСОБА_7 повідомив, що він потерпілий та обвинувачений після розпивання спиртного в барі пішли до ялинки. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обнімались. З кишені потерпілого випав телефон, його підібрав ОСОБА_9 і пішов. Слідчому він давав показання у відсутності свого законного представника.

Із аналізу показань цих осіб слідує, що обвинувачений потерпілий та свідок перебували 30 грудня 2018 року близько 02.00 год. у стані алкогольного сп`яніння біля приміщення бару «Влад» в смт. Віньківці. Мобільним телефоном «Huawei» модель «Р-8 Lite» ОСОБА_6 заволодів ОСОБА_5 , який пішов з місця події.
Суд приймає версію захисту про те, що телефон випав із куртки потерпілого і його підібрав обвинувачений, оскільки про це повідомляє свідок обвинувачення ОСОБА_7 . Обвинувачений підтверджує цю подію і не заперечує, що пішов з місця події, після того як підібрав із землі телефон.
Захищаючись від обвинувачення, він зазначає про те, що мав на меті повернути телефон потерпілому, але його фактичні дії суперечать його версії захисту, оскільки він продав цей телефон сторонній особі.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 повідомив, що він в смт. Ярмолинці купив аналогічний мобільний телефон. Його показання підтвердив обвинувачений, про продаж цій особі телефону взятого у ОСОБА_6 .
Свідок захисту ОСОБА_11 також повідомила суду, що телефон чоловік приносив додому, а потім продав його в смт. Ярмолинці. Їй ОСОБА_5 сказав, що купив цей телефон за 200 грн.
Із аналізу показань всіх осіб слідує, що ОСОБА_5 підняв з землі і забрав з собою телефон ОСОБА_6 в присутності потерпілого та свідка, усвідомлюючи присутність сторонніх осіб. Він знав, що діє відкрито привласнюючи річ. Він її не повернув власнику. В нього була можливість повернути цю річ потерпілому як безпосередньо на місці її вилучення на вул. Котляревського так і після цієї події протягом трьох днів, оскільки ОСОБА_6 звернувся в поліцію після спливу цього часу, що підтверджується його заявою ( а.п. 6).
Стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 не впливав на корисливість мотиву та волевиявлення обвинуваченого на місці події, який маючи можливість повернути, привласнює чужу річ, а послідуючі його дії пов`язані з поїздкою в іншу місцевість і продаж телефону незнайомій особі підтверджує його умисел на заволодіння цією річчю в корисних цілях. Те, що він заволодів телефоном відкрито, стороною обвинувачення доведено. Не заперечується сторонами наявність попередніх декількох його судимостей за ст. 186 КК України грабіж та ст. 187 КК України, розбій, які передбачають відкрите заволодіння чужим майном. Тобто, він, як особа, яка схильна до відкритого заволодіння чужим майном, за що неодноразово засуджувалась, 30 грудня 2018 року близько 02.00 год. в присутності свідка і потерпілого ОСОБА_6 , на вулиці Котляревського в смт. Віньківці, заволодіває чужим мобільним телефоном «Huawei» із сім картою мобільного оператора «Київстар». При цьому, не реагує на вимогу потерпілого повернути цю річ і не повертає її взагалі. Тому версію ОСОБА_5 про скоєння крадіжки (таємного викрадення чужого майна) телефону суд вважає надуманою, яка не знайшла свого підтвердження.

Суду представлені копії емейїв ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ -2: НОМЕР_2 мобільного телефону «Huawei» модель «Р-8 Lite», (а.п.12), який належить потерпілому. Вартість цього телефону визначена довідкою (а.с.23), згідно якої новий телефон коштує 5000 грн., а бувший у використані коштує 2500 грн.

Сторона захисту звертає увагу суду на непроведення експертного дослідження вартості цієї речі, а відповідно і на відсутність доказів того, що телефон коштує 5000 грн. з чим погоджується суд. Так, джерелами доказів згідно ст. 84 КПК України є висновок експерта, речовий доказ, документ, показання. В даному випадку тільки висновок експерта може визначити ринкову вартість аналогічної речі її властивості. Оскільки висновок товарознавчої експертизи відсутній, а також відсутні докази про властивості речі (рік виготовлення, товарний вигляд, функціональні здібності), суд схиляється на сторону захисту і вважає доведеним вартість зазначеного телефону 2500 грн. Береться до уваги, що потерпілий певний час користувався цією річчю, а обвинувачений на ринку за продаж мобільного телефону «Huawei» виробництва КНДР отримав 1000 грн, проте погодився із вартістю його 2500 грн.

Встановлені обставини обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження не оспорювались в частині події, але сторона захисту наполягала на тому, що дії ОСОБА_5 слід перекваліфікувати на ст. 185 ч.2 КК України, оскільки заволодіння телефоном відбулось таємно.

Аналізуючи у сукупності представлені докази, суд приходить до переконання, що викрадення майна ОСОБА_6 є відкритим викраденням з моменту підняття телефону і його привласнення, оскільки ця подія проходила в присутності двох сторонніх осіб: потерпілого та свідка, і ОСОБА_5 усвідомлював це. Він не міг цього не усвідомлювати, звертаючись і розмовляючи з цими особами. Річ він не повернув взагалі, маючи реальну можливість віддати телефон.

Відповідно до п. 4 ПВС України 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування - залежно від характеру насильства чи погрози - як
грабіж чи розбій.
Сторони не піддавали сумніву показання потерпілого в частині втрати телефону і показання свідка і обвинуваченого в частині його привласнення.

За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення доведена в повному обсязі як його особистими показаннями так і показаннями потерпілого, свідків, вилученою копією емейїв. Дії його кваліфіковані вірно. Він здійснив відкрите викрадення чужого майна, повторно, оскільки в 2012 році (а.п.41-45) засуджений за ст. 186 ч. 2 КК України, а саме кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.186 КК України.

Виходячи із постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке являється тяжким, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК Ураїни пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, та сприяння розкриттю злочину.
Призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості злочину, суд виходить із форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали, тощо.

Даний злочин в силу ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких. Метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.
Обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання не добуто.
Виходячи із ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, його характеризуючих даних, він є особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти особи і проти власності (а.с. 31, 41-58).
Проте, окрім сприяння у розкритті злочину він кається у вчиненому (в судовому процесі плаче), звертає увагу суду на те, що має на утриманні чотирьох малолітніх дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.п. 35-38) що підтверджено доказами, а також утримує дружину, яка повідомила суду про перелом правої ноги.
ОСОБА_5 вибачився перед потерпілим, визнав свої дії винними, хоча і не погодився з кваліфікацією. Потерпілий не настоює на притягненні його до кримінальної відповідальності.
Виходячи із кількості утриманців, хворобливого стану дружини та випадкових заробітків обвинуваченого вважає, що той доклав достатньо зусиль повертаючи заподіяну шкоду потерпілому. Він виявив ініціативу та відшкодував потерпілому моральну шкоду в розмірі 2000 грн., навіть за умови, що той не висував таку вимогу в судовому засіданні. Повідомляє суду, що працює постійно і має намір відшкодувати завдану злочином шкоду. Він розкаявся, відтак суд погоджується з позицію захисника і вважає необхідним для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів обрати покарання у виді позбавлення волі, проте з урахуванням позитивних характеристик з місця попереднього та місця теперішнього проживання (а.с. 33, 34, 66), враховуючи, що він доброзичливий, порядний, не зловживає спиртними напоями, займається вихованням своїх дітей і домашнім господарством та з 2015 року (часу звільнення з місць позбавлення волі), тобто близько трьох років не притягувався до відповідальності, має сім`ю, роботу і соціально адаптувався, застосувати до нього приписи ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком із застосуванням обмежень оговорених ст. 76 КК України. При цьому береться до уваги, що всі учасники події перебували у стані алкогольного сп`яніння.
Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід обраний обвинуваченому у виді особистого зобов`язання суд залишає незмінним до набрання вироком законної сили. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 371 - 374 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з установленням іспитового строку на 3 (три) роки та зобов`язати його: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 залишити попередній особисте зобов`язання.
Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького Апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1