Дата документу 22.01.2019 Справа № 332/4794/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/4794/18 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/82/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2019 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не працевлаштованого, неодруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор, без визначення застави.
Встановлено строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою - до 28 лютого 2019 року.
Своє рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри, що підтверджується матеріалами доданими до клопотання; наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України; а також вважав доведеним, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.
В апеляційній скарзі захисник просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22-00 до 06-00 години ранку, за місцем його проживання із носінням спеціальних засобів контролю та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч.5 ст. 194 КПК України.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що слідчий суддя, в порушення вимог ст.ст.177,178,184,194 КПК України не дослідив, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не містить обґрунтування неможливості запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Посилання ж суду в ухвалі на ризик вчинення інших злочинів та на ризик переховування ОСОБА_6 від слідства та суду, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення не є достатнім для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також, слідчий суддя при розгляді клопотання дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, що може стати причиною уникнення від слідства та суду, оскільки в нього є цивільна дружина та малолітній син. Підозрюваний ОСОБА_6 визнав свою вину, дав свідчення органу досудового розслідування про обставини вчинення даного кримінального правопорушення, а отже, ця обставина нівелює ризик визначений п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, ОСОБА_6 дійсно раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але це не може бути доказом наявності ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки з 2014 року останній не притягувався до кримінальної відповідальності.
Згідно з ухвалою слідчого судді, до Заводського районного суду м.Запоріжжя звернувся слідчий СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.
У клопотанні зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 30 грудня 2018 року, приблизно о 01-00 годині, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , за місцем мешкання останнього, будучі впевненими в тому, що в квартирі АДРЕСА_4 наявні грошові кошти та матеріальні цінності, вступили у злочинну змову між собою направлену на відкрите заволодіння майном мешканки вказаної квартири ОСОБА_11 , з якою ОСОБА_6 був раніше знайомий, через проживання в одному будинку.
З метою реалізації зазначеного наміру ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , розуміючи, що ОСОБА_11 може впізнати останнього, заздалегідь підготували засоби маскування, а саме закрили обличчя предметами одягу та головними уборами.
Після цього, приблизно о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , підійшли до дверей квартири АДРЕСА_4 , за місцем мешкання ОСОБА_11 та після того, як остання відчинила двері, ОСОБА_10 із застосуванням власної фізичної сили заштовхав потерпілу у приміщення кухні вказаної квартири та наніс їй не менше двох ударів кулаками рук в обличчя, а ОСОБА_6 в той же час на лічильнику розподілу електроенергії вимкнув електропостачання в квартирі, тим самим незаконно проникли до приміщення її квартири.
Після цього ОСОБА_6 в коридорі квартири відкрито заволодів мобільним телефоном «Homtom» моделі «НТ7», який належить ОСОБА_11 , та, використовуючи вбудований в ньому ліхтарик, почав шукати в інших кімнатах квартири матеріальні цінності з метою їх відкритого викрадення, а ОСОБА_10 в той же час з тією ж метою обшукував приміщення кухні та під загрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_11 , вимагав від неї інформацію щодо місцезнаходження грошових коштів та матеріальних цінностей в квартирі, яку переказував ОСОБА_6 .
Таким чином, в період часу приблизно з 01 години 20 хвилин до 03-00 години, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , незаконно перебуваючи в кватирі АДРЕСА_4 , діючи за попередньою змовою між собою, маючи умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_11 з метою власного збагачення за рахунок протиправного вилучення чужого майна, відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «Homtom» моделі «НТ7» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 в корпусі білого кольору, вартістю 3000 гривень; мобільним телефоном марки «Prestigio» моделі «Wize NX3 PSP 3517 DUO» з ІМЕІ 1: НОМЕР_3 та ІМЕІ 2: НОМЕР_4 в корпусі чорного кольору вартістю 400 гривень; обручкою чоловічою, вагою близько 3 грам, із золота 585 проби, вартістю 2000 гривень; обручкою жіночою вагою близько 5 грам, із золота 585 проби, вартістю 3000 гривень; браслетом із золота 585 проби, довжиною близько 18 см, вагою близько 2 грам, вартістю 2000 гривень; підвіскою з золота 585 проби, вагою близько 2 грам, вартістю 4000 гривень; ланцюжком із золота 585 проби, довжиною 60 см, вагою близько 6 грам, вартістю 8000 гривень; сережками із золота 585 проби, загальною вагою близько 4 грам, вартістю 3000 гривень; підвіскою із золота 585 проби у вигляді ікони, вагою близько 2 грам, вартістю 2000 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_11 та загальна вартість яких склала 27400 гривень, а також належними їй грошовими коштами в сумі 570 гривень, одразу після чого покинули місце вчинення злочину, розпорядившись викраденими грошима та майном на власний розсуд.
Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 , у відкритому заволодінні чужим майном (грабіж) поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у житло, тобто у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.
30 грудня 2018 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
30 грудня 2018 року о 13 годині 50 хвилин (час фактичного затримання 04 година 40 хвилин, місце затримання АДРЕСА_2 ) старшим слідчим Заводського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 , за підозрою у вчиненні вищевказаного злочину, в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідь судді; думку захисника-адвоката ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і наполягала на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.
Обґрунтованість підозри ніким не оспорюється.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що такі ризики існують, а тому вказані доводи є обґрунтованими.
Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення та його тяжкість, а також те, що ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності та перебував у розшуку, але в силу ст.89 КК України на цей час не судимий, останній ніде не працює, постійного законного джерела доходів не має, крім того, всі обставини кримінального правопорушення ще не встановлені, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника - адвоката ОСОБА_8 , з приводу того, що підозрюваний з 2014 року до кримінальної відповідальності не притягався, на думку колегії суддів, правильності висновків слідчого судді не спростовують, оскільки вказана обставина сама по собі не спростовує висновки слідчого судді про те, що існує ризик вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення.
Обставини, на які посилається захисник, а саме те, що у підозрюваного є цивільна дружина та малолітній син, також не зменшують встановлених ризиків, оскільки ці обставини існували і на час вчинення кримінального правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 .
Таким чином, підстав для задоволення вищевказаної апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 31 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор, без визначення застави, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4