Справа № 635/7063/17
Провадження № 1-кп/635/240/2019
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, який має середню освіту, не працевлаштований, не одружений, раніше не засуджений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

суд вважає доведеним, що 08 жовтня 2017 року, ОСОБА_4 шляхом пошкодження вікна незаконно проник до дачного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав належний ОСОБА_5 металевий мангал вартістю 250,00 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду.

Крім того, в кінці лютого 2018 року, більш точної дати під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, близько 14:00, ОСОБА_4 керуючись корисливим мотивом з умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, шляхом пошкодження вхідних дверей, незаконно проник до дачного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_5 майно: сокиру, що придбана у часи СРСР, вартістю 45,00 гривень; сокиру, що придбана у 2016 році, вартістю 100,00 гривень; металевий лист розміром 500х800мм, товщиною 2 мм, вартістю 102,00 гривні; пательню алюмінієву, діаметром 300 мм, вартістю 139,00 гривень; пательню алюмінієву, діаметром 260 мм, вартістю 125,00 гривень; емальована каструля, об`ємом 20 літрів, вартістю 210,00 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 731,00 гривню.

Крім того, у кінці жовтня 2018 року, більш точної дати під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим, близько 14:00, ОСОБА_4 керуючись корисливим мотивом з умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, через хвіртку проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , де шляхом пошкодження вхідних дверей до сараю таємно викрав належне ОСОБА_6 майно: господарчі штикові лопати (без держателя), у кількості 5 штук, вартістю 58,50 гривень за одну лопату, на загальну суму 292,50 гривень; господарчі граблі (без держателя) у кількості 4 штук, вартістю 71,00 гривня за одні граблі, на загальну суму 284,00 гривні; господарчі вила (без держателя), що виготовлені із сталі, вартістю 57,80 гривень; господарчі вила (без держателя), які використовувалися у побуті, у кількості 2 штуки, вартістю 40,80 гривень, за одні вила, на загальну суму 81,60 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 715,90 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочинів, щодо обставин їх вчинення дав пояснення, так як це зазначено у вироку та підтвердив, що у 2017 році йому потрібні були кошти і він з дачного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , куди рідко приїздив господар, викрав металевий мангал потім пізніше у 2018 році з цього будинку викрав: сокири, металевий лист, алюмінієві пательні, каструлю, які здав на металобрухт та одержав грошові кошти. У жовтні 2018 року, за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом пошкодження вхідних дверей проник до сараю звідки викрав господарчі штикові лопати, граблі, вила, які були без держателя, та здав на металобрухт.

З урахуванням такої позиції обвинуваченого, суд за згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, оголошенням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не засуджений, за місцем проживання дані про негативну поведінку обвинуваченого відсутні; проживає разом із матір`ю, яка є інвалідом першої групи та прикута до ліжка.

ОСОБА_4 вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як тяжкі, тому суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, та з урахуванням особи обвинуваченого, який злочин вчинив вперше, свою провину визнав в повному обсязі, щиро покаявся у вчиненому, враховуючи, що він має матір інваліда, яка потребує стороннього догляду, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України звільняє обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Витрати пов`язані із проведенням судово-товарознавчих експертиз № 20317 від 30 жовтня 2017 року в розмірі 396,00 грн., № 24996-24999 від 13 листопада 2018 року у розмірі 1430,00 гривень, № 7749/7750/7751/7752/7753/7754 від 11 квітня 2018 року у розмірі 1001,00 гривень, що підтверджені інформацією Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф, М.С. Бокаріуса, відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за цим вироком суду покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки в силу ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи та відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: металевий мангал, дві сокири, емальовану каструлю, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 повернути йому;

штикові лопати у кількості 5 (п`ять) одиниць, металеві граблі у кількості 4 (чотири) одиниці; господарчі вила у кількості 2 (дві) одиниці, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 повернути йому.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судових товарознавчих експертиз у розмірі 2827 (дві тисячі вісімсот двадцять сім) гривень 00 коп.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1