Житомирський апеляційний суд
Категорія ст.81 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження №295/16478/18 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 02 січня 2019 року,
В С Т А Н О В И В:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що має вік 65 років і є інвалідом із зору.
Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 02 січня 2019 року, відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, яка просила увалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З ухвали вбачається, що приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення, суд першої інстанції діяв у відповідності до положень ст.81 КК України та ст.539 КПК України, відповідним чином мотивувавши свої висновки.

Згідно матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений 08.12.2008 року вироком Апеляційного суду Житомирської області за п.4 ч.2 ст.115 КК України на 14 років позбавлення волі.

На даний час відбуває покарання в Житомирській виправній колонії (№4).

Згідно характеристики в.о. начальника ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)», ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі з 21.08.2008. Під час тримання в Житомирській УВП №8 порушень режиму тримання не допускав. Заохочень та стягнень не мав.

З 21.01.2009 ОСОБА_7 відбуває міру покарання в Житомирській виправній колонії (№4). За час відбування покарання, режим тримання не порушує, стягнень не має. Намагається дотримуватися норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Один раз був заохочений правами начальника колонії. На виробництві колонії не працює, в зв`язку із пенсійним віком. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатні навички для самостійного їх виконання. Намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. За характером спокійний, врівноважений. В своїй поведінці постійний. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Намагається приділяти увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використанням їх тільки за призначенням. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» читає тематичну літературу, завдання програми виконує не в повному обсязі.

Засуджений ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин, а саме вбивство з особливою жорстокістю та має значний термін не відбутої частини покарання, свою вину у вчиненому злочині визнав частково.

За вироком суду має позов в сумі 608 грн. 46 коп.

На спільному засіданні комісій Житомирської виправної колонії №4 та спостережної при Житомирському міськвиконкомі 12.10.2018 засудженому ОСОБА_7 було відмовлено в застосуванні до нього ст.81 КК України, так як він не довів свого виправлення.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України, особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Чистиною 2 ст.81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд приходить до висновку, що розглядаючи заяву засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в порядку ст.81 КК України, суд першої інстанції повно і об`єктивно дослідив наявність підстав для звільнення останнього від відбування покарання, з врахуванням усіх обставин, в тому числі і тих на які посилається засуджений в апеляційній скарзі, та обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви.

Так, як вірно встановив суд першої інстанції, та з чим погоджується суд апеляційної інстанції, дані про особистість засудженого ОСОБА_7 у тому числі те, що він не порушує режим тримання, один раз був заохочений правами начальника колонії, не має стягнень, не працює тому, що має пенсійний вік, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу, разом з цим, вчинив особливо тяжкий злочин, вину у якому визнає частково, беззаперечно не доводять відповідного виправлення засудженого.

Хоча, матеріали провадження не містять будь-якої відповідної інформації щодо інвалідності засудженого, на що посилається останній у своїй апеляційній скарзі, разом з цим, на думку апеляційного суду, ця наведена ОСОБА_7 підстава не є необхідною умовою для його умовно-дострокового звільнення, а наведені інші обставини, що його характеризують, не є достатніми для висновку про його виправлення, як передбачено положеннями ст.81 КК України.

Апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 02 січня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення, без змін.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :