233 № 233/5288/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка, Донецької області заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід з розгляду заяви ОСОБА_6 про перегляд вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.02.2017 року за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд колегії суддів надійшла заява ОСОБА_6 про перегляд вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.02.2017 року за нововиявленими обставинами.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду заяви визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Суддею ОСОБА_1 заявлено самовідвід від розгляду зазначеної заяви ОСОБА_6 , з підстав того, що його дружина, ОСОБА_7 (до одруження мала прізвище ОСОБА_8 ), працює на посаді прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області.

Згідно Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.11.2017 року, цивільна справа №233/2582/17, за позовною заявою ОСОБА_6 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, завданої бездіяльністю слідчого Костянтинівського МВ ГУМВС у Донецькій області ОСОБА_9 , яка полягла у навмисному ухиленні від вирішення питання щодо виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 і його тривалості відповідно до положень Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, навмисному ігноруванні як вказівок Апеляційного суду Запорізької області, так і вказівок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, прокурором є його дружина.

Відповідно до Ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10.10.2018 року, цивільна справа №233/1897/18, за позовом ОСОБА_6 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби про стягнення моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу, що здійснює досудове розслідування, та прокуратури. Представником відповідача Прокуратури Донецької області в даній цивільній справі є також його дружина ОСОБА_7 .

Також, відповідно до Ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07.11.2018 року, цивільна справа №233/1997/18, за позовом ОСОБА_6 до Прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби про стягнення моральної шкоди, завданої бездіяльністю процесуальних керівників у кримінальному провадженні. Представником відповідача Прокуратури Донецької області в даній цивільній справі є також його дружина ОСОБА_7 , що може викликати сумніви в його безсторонності та неупередженості, як судді, при розгляді заяви ОСОБА_6 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення заяви судді ОСОБА_1 про самовідвід від розгляду заяви ОСОБА_6 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.
Від ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , які відбувають покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком суду, заяви про обов`язкову участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції не надходили.
Дослідивши заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід та додані до неї додатки, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, існування безсторонності повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.
У справі «Газета «Україна-центр» проти України» (заява № 16695/04) Європейський суд з прав людини вказав на те, що у контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58. 3 огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, «правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться» рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium) від 26 жовтня 1984 року, п. 26). На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain).
Відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.
Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до статті 9 Конституції України, ст.ст. 1, 8, 9 КПК України, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом, встановленим законом.
Приймаючи до уваги викладене, більшістю голосів колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для відводу судді ОСОБА_1 від розгляду заяви ОСОБА_6 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами з метою усунення обставин, які можуть викликати в учасників процесу сумніви щодо його об`єктивності і неупередженості як судді під час розгляду вказаної заяви.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 82 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід від розгляду заяви ОСОБА_6 про перегляд вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.02.2017 року за нововиявленими обставинами задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Судді