Справа № 752/937/19
Провадження №: 1-в/752/121/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2019 р. м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Свердловського районного суду м. Костроми від 21.12.2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність із законодавством України, а саме: визначити статті, частини статей КК України, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 вищевказаним вироком визнано винним та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуттю засудженим.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 19.12.2018 року наказом Міністерства юстиції України № 3987/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 12.09.2018 року № 06-120270/18. ОСОБА_4 засуджено вироком Свердловського районного суду м. Костроми від 21.12.2017 року до 11 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 210 (участь у злочинній організації) та ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений із використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», організованою групою в особливо великому розмірі) Кримінального Кодексу Російської Федерації, що є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність. ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ «Виправній колонії № 9 УФСВП Росії по Республіці Карелія», кінець строку відбуття покарання - 22.05.2026 року, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України та додані до нього документи, приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

ОСОБА_4 засуджено вироком Свердловського районного суду м. Костроми від 21.12.2017 року за ч. 2 ст. 210, ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації з урахуванням вимог ч. 3 ст. 69 КК Російської Федерації за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань до 11 років позбавлення волі, який відповідно до розпорядження про виконання вироку набрав законної сили 10.04.2018 року.

19.12.2018 року наказом Міністерства юстиції України № 3987/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого громадянина України ОСОБА_4 .

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Свердловського районного суду м. Костроми від 21.12.2017 року відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України відповідає вимогам ч. 2 ст. 610 КПК України.

Відповідно до довідки про стан здоров`я, засуджений ОСОБА_4 має задовільний стан здоров`я. За місцем відбування покарання характеризується негативно.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11 Конвенції, яка передбачає, що у разі зміни вироку застосувати процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Відповідно до ч. 3 ст. 610 КК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Згідно ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації, покарання за вказаним пунктом частини статті передбачено за вчинення збуту наркотичних засобів, вчинене з використанням інформіційно - телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет») організованою групою в особливо великих розмірах.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України, вчинення дій, а саме: незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів вчинені організованою групою, в особливо великих розмірах, передбачено диспозицією ч. 3 ст. 307 КК України, та за вчинення таких дій, санкцією цієї частини статті передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно ч. 2 ст. 210 КК Російської Федерації, покарання за вказаною частиною статті передбачено за вчинення дій, а саме: участь у злочинній організації.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України, вчинення дій, а саме: участь у злочинній організації, передбачено ч. 1 ст. 255 КК України, та за вчинення таких дій, санкцією цієї частини статті визначено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Згідно ч. 3 ст. 69 КК Російської Федерації, якщо хоча б один із злочинів, вчинених за сукупністю, являється тяжким або особливо тяжким злочином, відтак остаточне покарання призначається шляхом часткового або повного складання покарань. При цьому остаточне покарання у вигляді позбавлення волі не може перевищувати більш ніж наполовину максимальний строк покарання у вигляді позбавлення волі, передбачений за найбільш тяжкий із вчинених злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 70 КК України, передбачено, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст.12 КК України, злочини, передбачені ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307 КК України, є особливо тяжкими злочинами.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що призначене ОСОБА_4 за вироком Свердловського районного суду м. Костроми від 21 грудня 2017 року, покарання у виді 11 років позбавлення волі, за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 210, п. 3 ст. 30 ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації, за своїм видом і тривалістю є сумісним із законодавством України, суд вважає за можливим привести у відповідність із законодавством України вирок Свердловського районного суду м. Костроми від 21.12.2017 року відносно засудженого ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 вважати засудженим за ч. 1 ст. 255 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 1 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України на підставі ч. 3 ст. 68 КК України до 8 років позбавлення волі та з урахуванням вимог ч.ч. 1, 2 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складення призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_4 до відбування 11 років позбавлення волі.

У зв`язку з чим, враховуючи п. 2 ч. 4 ст. 610 КПК України, суд вважає за необхідне не призначати ОСОБА_4 додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 307 КК України у виді конфіскації майна.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 слід рахувати з 21.12.2017 року, відповідно до дати, яка встановлена вироком Свердловського районного суду м. Костроми від 21.12.2017, зарахувавши в строк відбування покарання строк тримання під вартою з 23.05.2015 року по 20.12.2017 року включно.

Визначення судом виду кримінально-виконавчої установи, в якій належить відбувати покарання засудженому, діючим законодавством України не передбачено.

Керуючись Конвенцією про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст.ст. 609-610 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України задовольнити.

Привести вирок Свердловського районного суду м. Костроми від 21.12.2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Київ, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 у відповідність із законодавством України.

Визначити, що ч. 2 ст. 210, ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації відповідає ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України.

На підставі вироку Свердловського районного суду м. Костроми від 21.12.2017 року засудженому ОСОБА_4 визначити покарання за ч. 1 ст. 255 КК України 5 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 1 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України 8 років позбавлення волі, з урахуванням вимог ч.ч. 1, 2 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складення призначених покарань, остаточно визначити до відбування 11 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 21.12.2017 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк тримання під вартою з 23.05.2015 року по 20.12.2017 року включно.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя