ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за №0004183 від 31.10.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

27.10.2018 року ОСОБА_5 , працюючи водієм таксі «Любимое», знаходячись на роботі у нічну зміну, отримавши від оператора служби таксі замовлення за адресою м. Харків, вул. Культури, 8, біля кафе «Альт бір», близько 03 год. 20 хв., забрав пасажира ОСОБА_6 , у якого при собі знаходились речі потерпілого ОСОБА_7 , а саме шкіряна сумка коричневого кольору, в якій знаходились документи, грошові кошти у сумі 700 (сімсот) грн., а також термінал мобільного зв`язку «HUAWEI Y6 Prime 2018» чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 , з номерами імеі: 1) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 , вартістю якого згідно висновку товарознавчої експертизи №27654 від 11.12.2018 року становить 4092 грн. та відвіз його за адресою м. Харків, 2-й в`їзд Челюскінців, буд. №5.
Однак, цього ж дня, прокинувшись, ОСОБА_6 , виявив, що майно, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , він забув в салоні автомобілю таксі, про що й повідомив потерпілому.
Потерпілий ОСОБА_7 , здійснив телефонний дзвінок на свій втрачений термінал мобільного зв`язку «HUAWEI Y6 Prime 2018», з`ясував, що на дзвінок відповів водій таксі ОСОБА_5 , який виявив його майно раніше у своєму автомобілі «Део ланос» з державним номером « НОМЕР_4 », на якому здійснював перевезення ОСОБА_6 . ОСОБА_5 запропонував потерпілому ОСОБА_7 повернути сумку з речами за грошову винагороду у розмірі 7500 гривень, на що останній не погодився. Після цього у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку майна, а саме: терміналу мобільного зв`язку «HUAWEI Y6 Prime 2018» чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 , з номерами імеі: 1) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 , вартістю якого згідно висновку товарознавчої експертизи №27654 від 11.12.2018 року становить 4092 грн, а також грошових кошів у сумі 700 (сімсот) гривень, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд тим самим спричинивши останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 30.10.2018 року ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, маючи умисел направлений на вчинення шахрайських дій, діючи повторно, зателефонував потерпілому ОСОБА_7 та повідомивши завідомо неправдиві відомості про те, що збирається повернути потерпілому його майно, яке раніше таємно викрав, а саме шкіряну сумку коричневого кольору, в якій знаходились документи, грошові кошти у сумі 700 (сімсот) гривень, а також термінал мобільного зв`язку «HUAWEI Y6 Prime 2018» чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 , з номерами імеі: 1) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 , вартістю якого згідно висновку товарознавчої експертизи №27654 від 11.12.2018 року становить 4092 грн. за умов отримати гроші у розмірі 5000 (п`яти тисяч) гривень, які необхідно внести на картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_5 , не повідомивши про свої дійсні наміри повернути лише незначну частку викраденого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , залишив у камері зберігання, розташованій на залізничній станції «Південний вокзал», за адресою м. Харків, площа Привокзальна, 1, лише шкіряну сумку коричневого кольору та документи, які належать потерпілому ОСОБА_7 .
Потерпілий ОСОБА_7 , будучи введеним в оману стосовно справжніх намірів не повертати більш цінну частину майна ОСОБА_5 , погодився та добровільно переказав йому грошові кошти у розмірі 5000 (п`яти тисяч) гривень на вказаний ним номер, після чого ОСОБА_5 повідомив потерпілому ОСОБА_7 де знаходяться його речі. Заволодівши таким чином грошима потерпілого ОСОБА_7 у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, ОСОБА_5 розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбаченихчастиною 1 статті 185, частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України у повному обсязі, та підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому розкаявся, пояснивши, що доповнити йому нічого.
Суд зі згоди прокурора та обвинуваченого відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, не оспорює їх, і не наполягає на дослідженні всіх доказів у справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку обвинувачений буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_5 та кваліфікує його дії за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При вирішенні питання про покарання обвинуваченого суд враховує характер і ступінь важкості вчинених кримінальних правопорушень-злочинів, які у відповідності із статтею 12 Кримінального кодексу України є злочинами середньої тяжкості, особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_5 раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, обставиною, що пом`якшує відповідальність, ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.
Відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, обставин, що обтяжують відповідальність, ОСОБА_5 судом не виявлено.
Відповідно до частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Пленум Верховного Суду України в Постанові №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визначається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу, оскільки цей вид покарання буде мати вплив на його виправлення та попередження нових злочинів, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України мета покарання як обвинуваченим так і іншими особами.
Питання про долю речових доказів і документів вирішити на підставі статті 100 КПК України.
Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертиз по кримінальному провадженню вирішити на підставі статті 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України та призначити покарання:
за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;
за частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одна тисяча двадцять) грн.

В силу частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України кінцево призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одна тисяча двадцять) грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави вартість проведеної під час досудового слідства судової товарознавчої експертизи №27654 від 11.12.2018 року у розмірі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) грн. 00 коп.
Речовий доказ термінал мобільного зв`язку «HUAWEI Y6 Prime 2018» чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 , з номерами імеі: 1) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 , без сім-карток, без будь-яких значних пошкоджень який належить та знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 - вважати повернутим законному власнику.

Речовий доказ картка «monobank Universal Bank world» «mastercard» із пластику чорного кольору з номером НОМЕР_6 , 12/24 після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий: