У Х В А Л А

18.02.2019 року м.Мостиська

єун 448/240/18
провадження 1-В/448/6/19
Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська подання фахівця Мостиського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_4 та направлення такого для відбування призначеного покарання,

учасники справи:
засуджений ОСОБА_4 ,

прокурор ОСОБА_5 ,

представник Мостиського РС пробації ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Фахівець Мостиського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним поданням, в якому зазначає, що до Мостиського РС з питань пробації поступило розпорядження про виконання вироку Мостиського районного суду Львівської області від 29.03.2018р., яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.122 КК України до 2 років обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та наданням іспитового строку в 1 рік і з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вказує, що засуджений ОСОБА_4 , 01.06.2018 року прибув до уповноваженого органу з питань пробації, де йому було розяснено про умови відбування випробувального термін, обовязки встановлені судом відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України та про наслідки порушення умов відбування випробувального терміну за невиконання обов`язків суду. Також засудженому було винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію.

Стверджує, що засуджений ОСОБА_4 , двічі не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, за що йому було винесено два письмові застереження у вигляді попереджень за неявку на планову реєстрацію.

З огляду на наведене просить суд скасувати звільнення засудженого ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням і направити такого для відбування покарання.

В судовому засіданні представник Мостиського РС з питань пробації ОСОБА_6 підтримала подання та пояснила, що засуджений ОСОБА_4 , двічі не з`явився на реєстрацію, за що йому було винесено два застереження у вигляді письмових попереджень за порушення порядку та умов відбування покарання, оскільки у засудженого були відсутні об`єктивні обставини, що фактично позбавляють можливості їх виконувати. Вищенаведене свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а тому на підставі ч.2 ст.78 КК України просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого ОСОБА_4 , для реального відбування призначеного покарання.

Засуджений ОСОБА_4 , в судовому засіданні пояснив, що дійсно двічі не з`являвся для реєстрації в Мостиський РС з питань пробації. Зазначив, що перша неявка на реєстрацію пов`язана з тим, що перебував на тимчасових роботах, оскільки в нього склалось скрутне матеріальне становище, а в іншому випадку не з`явився на реєстрацію, оскільки захворів, проте до лікаря не звертався, а лікувався вдома. Просить відхилити зазначене подання, зобов`язується в подальшому з`являтися на виклики в органи пробації, вести законослухняний спосіб життя та більш відповідально ставитися до умов випробування.

Заслухавши пояснення засудженого, представника служби пробації, думку прокурора, проаналізувавши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього судом обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Судом встановлено, що вироком Мостиського районного суду Львівської області від 29.03.2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.122 КК України на 2 роки обмеження волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Слід зазначити те, що 01.06.2018 року засуджений ОСОБА_4 , був поставлений на облік в Мостиський РС пробації і згідно постанови від того ж таки дня йому визначено дні явки для реєстрації перший та третій понеділок кожного місяця, з чим він був ознайомлений під розписку.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_4 , не з`являвся для реєстрації 02.07.2018 року, за що йому 03.07.2018 року винесено письмове попередження. Також засуджений не з`явився для реєстрації 17.09.2018 року, у зв`язку з чим 19.09.2018 року йому вдруге було винесено попередження.

Як відомо із змісту п.8 ч.1 ст.537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбуття покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч.3 ст.164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Невиконанням обов`язків вважається також коли засуджений не виконав хоча б один з обов`язків, які було покладено на нього судом. До суду разом з поданням надсилаються особова справа та всі матеріали, що свідчать про невиконання засудженою особою покладених на неї судом обов`язків, притягнення до адміністративної відповідальності, ухилення від контролю за її поведінкою.

Як відомо з матеріалів подання, досліджених в судовому засіданні, не вбачається, що засуджений ОСОБА_7 не з`являвся до Мостиського РС пробації двічі без поважних причин.

Необхідною умовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого до місць позбавлення волі являється з`ясування поважності причин неявки до кримінально-виконавчої інспекції або інші обставини, що фактично позбавили його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Однак представником пробації не було вжито заходів для підтвердження чи спростування таких доводів засудженого щодо неявок, тобто не проведено в повному об`ємі перевірки щодо поведінки засудженого і матеріали з поданням скеровано для розгляду в суд з тих міркувань, як вважав представник пробації, що засуджений ОСОБА_4 , не з`являвся в інспекцію без поважних причин, а отже не став на шлях виправлення та перевиховання.

Окрім цього, однією з підстав для скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є систематичне вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, а систематичними, як правило, визнаються правопорушення, у тому числі і різнорідні, вчинені три і більше разів.

Із матеріалів подання відомо, що засуджений ОСОБА_4 , до адміністративної відповідальності не притягувався, що також не може бути підставою направлення його для відбування покарання.

З огляду на вищенаведене, приймаючи до уваги, що засуджений ОСОБА_4 , виявив бажання стати на шлях виправлення, завірив суд у подальшій належній поведінці та виконанні встановлених судом обов`язків, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування звільнення засудженого ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням і направлення такого для відбування призначеного покарання та вважає за необхідне надати останньому можливість для того, щоб довести, що ним дійсно обрано шлях виправлення, а в задоволенні вказаного подання відмовити.

Керуючись ст.78 КК України, ст.537,539 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання фахівця Мостиського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_4 та направлення такого для відбування призначеного покарання, призначеного згідно вироку Мостиського районного суду Львівської області від 29 березня 2018 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

Ухвала набирає законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя ОСОБА_1