Справа № 473/5187/18
Номер провадження1-кп/473/92/2019
ВИРОК
іменем України
"14" травня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську матеріали кримінального провадження №0002176 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Агрономія Арбузинського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою,який не працює, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого:

- 20 лютого 2018 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбуття призначеного йому покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 05 квітня 2019 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- в скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02.11.2018 року в денний час доби, ОСОБА_5 завітав до ОСОБА_4 , яка проживає в АДРЕСА_2 . Після встановлення, що ОСОБА_4 за вказаною адресою, на той час, була відсутня, у ОСОБА_5 виник прямий умисел та корисливий мотив на таємне викрадення майна ОСОБА_4 , а саме, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу проник до домоволодіння, за вказаною адресою, та реалізуючи свій умисел і користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з домоволодіння телевізор «Вravis» моделі «LED-22D1900» чорного кольору, який належить ОСОБА_4 . Вищезазначеним кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 завдано матеріальні збитки на загальну суму 1500,00 грн. .

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, не визнав та пояснив, що крадіжку телевізору з будинку потерпілої він не скоював. В день крадіжки до ОСОБА_4 не заходив. ОСОБА_6 придбати в нього телевізор не пропонував.

Але винність обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що у 2018 році вона пішла в гості. Хвіртку та вхідні двері до будинку потерпіла не закривала. Повернулась ввечері та виявила, що належний їй телевізор «Вravis» відсутній. ОСОБА_4 запідозрила ОСОБА_5 , але в розмові він заперечував, що викрав телевізор. Тоді вона викликала поліцію. Через деякий час поліція з ОСОБА_5 проводила слідчий експеримент у неї вдома, де ОСОБА_5 показував, як він скоїв крадіжку, належного потерплій телевізора, як заходив та де стояв телевізор.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що в 2018 році в холодну пору добу, вона на подвір`ї свого будинку, що розташований в АДРЕСА_3 , розвішувала білизну. В цей час повз її будинок їхав на велосипеді ОСОБА_5 . Він зупинився та запропонував ОСОБА_6 придбати в нього телевізор за 800 грн. Це був сучасний телевізор чорного кольору. ОСОБА_5 пояснив, що телевізор йому віддали за борги. ОСОБА_6 відмовилась від придбання телевізору.

Відповідно до протоколу огляду місця події з таблицею зображень від 09.11.2018 року зафіксоване місця події будинок, розташований на території домоволодіння, в АДРЕСА_2 . Оглянуті кімнати та місце, де знаходився викрадений телевізор,

Згідно протоколу слідчого експерименту від 22.12.2018 року з таблицею зображень, ОСОБА_7 відтворив спосіб, яким він проник на територію домоволодіння та безпосередньо в будинок, розташований в АДРЕСА_2 , та вказав безпосередньо на місце де був розташований телевізор, який він викрав.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву в своїй належності та допустимості не викликають.

Доводи обвинуваченого про те, що він даний злочин не вчиняв не можуть бути прийняті судом до уваги, так як спростовуються поясненнями потерпілої ОСОБА_4 , поясненнями свідка ОСОБА_6 , якій ОСОБА_5 пропонував придбати телевізор, пояснюючи, що йому телевізор віддали за борги. Протоколом слідчого експерименту від 22.12.2018 року, де ОСОБА_5 відтворив спосіб, яким він проник на територію домоволодіння та безпосередньо в будинок, розташований в АДРЕСА_2 , та вказав безпосередньо на місце де був розташований телевізор, який він викрав.

Також не можуть бути прийняті судом до уваги доводи обвинуваченого про те, що слідчий експеримент не відповідає дійсності, тому, що він не правильно зазначив місце, де був розташований телевізор, даний факт спростовується поясненнями потерпілої, яка зазначила, що саме на місці, яке показав ОСОБА_5 знаходився телевізор під час крадіжки.

Не можуть бути прийняті судом до уваги доводи обвинуваченого про те, що його примусили працівники поліції взяти на себе вину в скоєння крадіжки та безпосередньо вказали йому, що він повинен показувати та пояснювати під час слідчого експерименту, так як в проколі слідчого експерименту від обвинуваченого та понятих, які були присутні, ніяких зауважень не надходило. Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що вона була присутня з самого початку при слідчому експерименті та обвинувачений все показав та розповів добровільно. Крім того, згідно висновку службового розслідування за зверненням ОСОБА_8 , факти недозволених методів ведення досудового розслідування, психологічного чи фізичного впливу з метою примушування давати свідчення з приводу вчинених кримінальних правопорушень, а також примушування до проведення слідчого експерименту ОСОБА_5 та інших порушень прав людини не виявлено.

Також, суд не може прийняти до уваги і доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він показав на слідчому експерименті місце знаходження телевізору, тому що до цього був у потерпілої в гостях та допомагав настроювати даний телевізор, так як згідно пояснень самої потерпілої, вони змінила місце розташування телевізору.

Суд звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду давав пояснення, які протирічили один одному стосовно того, звідки йому було відомо про місце розташування телевізору.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доведено в повному обсязі та дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися в таємному викрадені чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно, належить кваліфікувати за ч. 3 ст.185 КК України. Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, а саме те, що це є тяжкий злочин, відсутність обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, те, що ОСОБА_5 негативно характеризується за місцем мешкання, скоїв злочин під час іспитового строку, на який він був звільнений судом від відбуття призначеного покарання, висновок досудової доповіді, згідно якої виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, суд не знаходить підстав для застосування ст.75 КК України.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 квітня 2019 року ОСОБА_5 був засуджений за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, у зв`язку з цим при призначенні ОСОБА_5 покарання необхідно керуватися правилами ч.4 ст.70 КК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 квітня 2019 року, ОСОБА_5 остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, обчислюючи строк відбування покарання з 07 лютого 2019 року.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд усіма учасниками процесу протягом 30 днів з моменту його оголошення, а засудженим ОСОБА_5 протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1