ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/589/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2019 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0010039,

В С Т А Н О В И В:

25.09.2018 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 17.04.2018 про закриття кримінального провадження № 0010039.

На обґрунтування скарги вказав, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм КПК України, оскільки обставина, якою слідчий її мотивував, а саме: невстановлення особи, яка вчинила злочин, не може бути підставою для закриття кримінального провадження.

ОСОБА_3 подав клопотання про розгляд скарги у його відсутність.

Слідчий та прокурор в судове засідання повторно не з`явилися, матеріали кримінального провадження № 0010039 суду не надані.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив такі обставини.

Предметом оскарження є постанова слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 17.04.2018 про закриття кримінального провадження № 0010039.

Вказане кримінальне провадження було внесене до ЄРДР 16.11.2015 за заявою ОСОБА_3 про спричинення йому тілесних ушкоджень співмешканцем колишньої дружини за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

З матеріалів скарги вбачається, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_3 отримав 20.09.2018, а отже встановлений ч. 1 ст. 304 КПК України десятиденний строк її оскарження не пропущений.

Підставою закриття кримінального провадження слідчий зазначив відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

На обґрунтування рішення про закриття кримінального провадження слідчий послався на те, що в ході досудового розслідування не вдалося встановити факт спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень та особу, яка їх спричинила.

Даючи оцінку доводам скарги про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної постанови, суд керується загальними засадами кримінального провадження, положеннями кримінального процесуального закону, які визначають порядок (процедуру) кримінального провадження, та відповідними положеннями кримінального закону.

Так, згідно положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Імперативним приписом, зафіксованим у ст. 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Ч. 2 ст. 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження …, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення форма вини мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (ст. 91 КПК України).

Відповідно до положень ст. 93 цього Кодексу сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, витребування та отримання речей, документів тощо, проведення інших процесуальних дій.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів чи обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК).

Належними є докази які прямо чи непрямо підтверджують існування обставин що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК).

За змістом диспозиції ст. 122 КК України об`єктивна сторона цього злочину полягає у діянні, спрямованому на заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, наслідками у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження, та причинному зв`язку між зазначеним діянням та наслідками.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що 13.11.2015 дійсно відбувся конфлікт між ОСОБА_3 , його колишньою дружиною ОСОБА_5 та її співмешканцем ОСОБА_6 , і саме на останнього потерпілий вказував як на особу, що спричинила йому тілесні ушкодження.

Водночас особа ОСОБА_7 слідством не встановлювалась, і у встановленому законом порядку він не допитувався.

Згідно з висновком медичної експертизи під час звернення ОСОБА_3 за медичною допомогою 16.11.2015 у нього мали місце численні тілесні ушкодження у вигляді синців, саден та закритої травми грудної клітки з переломом ребра та гідротораксом, останнє з яких відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості.

За приписом п. 2) ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити: відомості про зміст обставин, яка є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, тобто на відповідні пункти і частини статті 284, якою визначені правові підстави закриття кримінального провадження.

Судом встановлено, що цим вимогам кримінального процесуального закону оскаржувана постанова не відповідає, оскільки у її мотивувальній частині не наведені передбачені законом мотиви прийняття постанови про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення і їх обґрунтування, а висновок слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення суперечить встановленим досудовим розслідуванням обставинам.

Керуючись статтями 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 від 17 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0010039.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: