Справа № 367/2673/16-к
Провадження №1-кс/367/36/2019
УХВАЛА
Іменем України

28 березня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000155,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло зазначене вище клопотання, в якому заявниця просить вважати обставини походження грошових коштів на придбання ОСОБА_3 майнових прав на арештоване майно та непричетності її до вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження №0000155 від 18 січня 2016 року, встановлені Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19 січня 2017 року, №367/7202/16-к, яка набрала законної сили 25.01.2017 року, такими, що не потребують додаткового доказування; арешт майнових прав, накладений згідно Ухвали Ірпінського міського суду від 23 червня 2016 року №367/5094/16-к на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 36,1 кв.м. та трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 - скасувати, про що винести відповідну судову ухвалу; зобов`язати посадових осіб Ірпінського ВП ГУ МП в Київський області виконати Ухвалу про зняття арешту з майнових прав протягом 5 днів з дати набрання нею законної сили.
В обґрунтування зазначеного клопотання заявниця посилається на те, що у провадженні Ірпінського ВП ГУ НП в Київський області перебуває кримінальне
провадження №0000155, в рамках якого Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 25 березня 2016 року по судовій справі №367/2673/16-к, накладено арешт на майнові права на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 67,91 кв.м., які належать громадянці України ОСОБА_3 .
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2016 року по справі №367/5094/16-к за клопотанням слідчого Ірпінського ВП ГУ НП в Київський області накладено арешт на майнові права Скаржника на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 36,1 кв.м. та трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 .
Зазначену Ухвалу від 23 червня 2016 року прийнято з посиланням на Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 25 березня 2016 року, №367/2673/16-к, при цьому у тексті Ухвали по справі №367/5094/16-к зазначено, шо згідно до результатів технічної інвентаризації будинку АДРЕСА_4 змінилася нумерація та загальна площа квартир, майнові права на яких арештовано, відтак виникла необхідність у зміні відомостей.
Отже, очевидно, що Ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2016 року по справі № 367/5094/16-к є похідною від Ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 25 березня 2016 року в рамках судової справи №367/2673/16-к, а необхідність її винесення викликана зміною загальної площі та нумерації квартир, майнові права на які арештовано 25 березня 2018 року.
В свою чергу, відповідно до Ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 19 січня 2018 року, №367/7202/16-к, за обгрунтованим клопотанням ОСОБА_3 , скасовано арешт на майнові права на квартиру АДРЕСА_5 , площею 67,91 м2, вартістю 39 387,8 доларів США (319 828,94 грн.), та однокімнатну квартиру №57, площею 37,89 м2, вартістю 21 976 доларів США (186 046,74 грн.) накладений відповідно до ухвали слідчого судді Ірпінського міськогосуду Київської області ОСОБА_1 від 25 березня 2016 року.
Своє рішення суд виклав з посиланням на положення ст. ст. 3, 98 170 та 174 Кримінального процесуального кодексу, при цьому своє рішення обгрунтував тим, що майнові права на зазначені квартири набуті Скаржником на підставі договорів №№25 та 27 від 30 травня 2013 року, а грошові кошти на придбання квартир сплачені особисто ОСОБА_3 з запозичених у третіх осіб грошових коштів, власних заошаджень та коштів, залучених внаслідок продажу земельних ділянок матір`ю чоловіка Скаржниці ОСОБА_5 .
При цьому судом зазначено, що в ході судового засідання по справі №367/7202/16-к ОСОБА_3 підтвердила свої доводи належними та допустимими доказами.

Мотивуючи прийняте рішення про скасування арешту, суд встановив відсутність доказів вчиненого кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження №0000155 за участю ОСОБА_3 , при цьому зазначивши про відсутність підстав стверджувати, що придбаним квартирам притаманні ознаки речових доказів по кримінальному провадженню №0000155.
Дійсно, згідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, шо встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, шо були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Однак майнові права, на які накладено арешт, відповідно до положень ст. 98 КПК України, не можуть бути речовими доказами, так як самі по собі не є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, шо встановлюються під час кримінального провадження.
При цьому, згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, шо знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, шодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна, і ні в якому разі не на майнові права.
За таких умов, приймаючи до уваги, шо Ухвала Ірпінського міського суду від 23 червня 2016 року №367/5094/16-к прийнята з метою уточнення плоші та нумерації квартир по АДРЕСА_4 , майнові права на яких арештовані Ухвалою від 25 березня 2016 року, і відповідно є похідною від Ухвали Ірпінського міського суду від 25 березня 2016 року, № 367/2673/16-к, а Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19 січня 2017 року, №367/7202/16-к, яка набрала законної сили 25.01.2017 року, арешт на майнові права, накладений згідно до Ухвали від 25 березня 2016 року скасовано, можливо дійти до висновку про законність та обґрунтованість скасування арешту на майнові права на квартири, який накладено згідно до Ухвали Ірпінського міського суду від 23 червня 2016 року №367/5094/16-к.
Відповідно до ст.533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.
Отже, обставини непричетності ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження №0000155 від 18.01.2016 року, а також обставини придбання арештованого майна та походження грошових коштів на його придбання, не потребують додаткового доказування.
Також, в ході прийняття судового рішення просить врахувати, шо відповідно до ст. З КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.
При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, іцо підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як встановлено Ірпінським міським судом Київської області в ході розгляду судової справи №367/7202/16-к, за результатами якого прийнято рішення про скасування арешту, власниця майнових прав на арештовані квартири ОСОБА_3 станом на 19 січня 2017 року жодного разу не допитана слідчим, обгрунтованої підозри їй в рамках кримінального провадження не висунуто.
Зауважує, що станом на 23 жовтня 2018 року в рамках кримінального провадження №0000155 від 18 січня 2016 року скаржницю ОСОБА_3 жодного разу не допитано з приводу її причетності до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, протягом майже 3-х років жодній особі органом досудового слідства не пред`явлено обґрунтовану підозру, а трирічне безпідставне обтяження майнових прав на нерухоме майно вочевидь, є неспіврозмірним завданням кримінального провадження, при цьому тягне тяжкі матеріальні наслідки для особи, яку навіть не підозрюють у вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Відповідно до ч.2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Відповідно до пункту 2 Розділу 2.6 Узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07 лютого 2014 року, щодо осіб, які не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть кримінальну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.
З огляду на наведене, правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладання арешту на майно передчасним та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.
Як зазначено вище, ОСОБА_3 не є підозрюваним по матеріалам кримінального провадження №0000155 від 18 січня 2016 року, протягом 2-х років 10 місяців з дати внесення до ЄРДР її жодного разу не допитано в якості свідка з питань обставин кримінального правопорушення, що з урахуванням положень, викладених у п. 2 Розділу 2.6 Узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07 лютого 2014 року, надає можливість дійти до висновку про необґрунтованість продовження арешту на майнові права - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 36,1 кв.м. та трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 .
В судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 клопотання про скасування арешту майнових прав підтримали, підтвердили обставини, викладені у клопотанні, просили клопотання задовольнити.
Слідчий Ірпінського ВП ГВУ НП в Київській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду клопотання повідомлвся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Заслухавши пояснення заявниці ОСОБА_3 та її представника адвоката ОСОБА_4 , вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знаходиться кримінальне провадження, відомості відносно якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000155 від 18.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України. Підставою для внесення вказаних відомостей до ЄРДР за ч. 2 ст. 190 КК України стало повідомлення ОСОБА_6 про те, що у період з 20.02.2013 року по 25.02.2013 року ОСОБА_7 шляхом обману заволоділа грошовими коштами ОСОБА_8 , а саме обіцяючи купити за отримані кошти квартири ОСОБА_9 , вказаних дій не вчинила, чим завдала йому значної майнової шкоди; підставою для внесення вказаних відомостей до ЄРДР за ч. 2 ст. 364 КК України стало те, що службові особи Спеціалізованого державного підприємства «Укрспецюст» за попередньою змовою із працівниками відділу примусового виконання рішень Управлвіння державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби, ТОВ «Виробниче підприємство «ПОБУТРЕМБУДМАТЕРІАЛИ», діючи умисно в інтересах третіх осіб шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем незаконно заволоділи нерухомим майном, яке належить ТОВ «Добробут», чим спричинили ТОВ «Добробут» збитки в особливо великих розмірах.

Також в судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 25 березня 2016 року (справа № 367/2673/16-к) в рамках вказаного кримінального провадження накладено арешт на майнові права ОСОБА_3 на двокімнатну квартиру АДРЕСА_6 площею 67,91 м?, вартістю - 39387,8 доларів США (319828,94 грн.) та однокімнатну квартиру АДРЕСА_7 площею 37,89 м? вартістю - 21976,20 доларів США (178446,74 грн.).

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2016 року (справа № 367/5094/16-к) в рамках кримінального провадження №0000155 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України накладено арешт на майнові права ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_8 загальною площею 65,9 кв.м. та квартиру АДРЕСА_9 загальною площею 36,1 кв.м.; зобов`язано державного реєстратора виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме мкайено запис № 13905661 про обтяження майнових прав ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_6 та запис № 13906396 про обтяження майнових прав ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_7 .

Також в судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 19 січня 2017 року (справа № 367/7202/16-к) скасовано арешт на майнові права ОСОБА_3 на двокімнатну квартиру АДРЕСА_6 , площею 67,91 кв.м., вартістю 39 387,8 доларів США (319 828,94 грн.) та однокімнатну квартиру АДРЕСА_7 , площею 37,89 кв.м., вартістю 21 976 доларів США (186 046,74 грн.) накладений відповідно до ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 від 25 березня 2016 року.

У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається із змісту ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 23.06.2016 року підставою для накладення арешту на майнові права на вказані квартири стало те, що дані майнові права відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та арешт був накладений саме з метою збереження речових доказів по справі.

На даний час у кримінальному провадженні №0000155 від 18.06.2016 року триває досудове розслідування.

Заявницею та її представником не навадено обґрунтованих підстав для скасування вказаного арешту. Ті обставини, на які посилається заявниця у клопотанні, а саме, що ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 19 січня 2017 року встановлено відсутність доказів вчиненого кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження №0000155 за участю ОСОБА_3 , при цьому зазначивши про відсутність підстав стверджувати, що придбаним квартирам притаманні ознаки речових доказів по даному кримінальному провадженню є необгрунтованими, оскільки ухвала слідчого судді від 19 січня 2017 року не має преюдициального значення при вирішенні питання про скасування арешту майнових прав, накладеного ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2016 року.

При цьому, слідчий суддя не приймає до уваги посилання заявника на те, що ухвала Ірпінського міського суду від 23 червня 2016 року № 367/5094/16-к прийнята з метою уточнення площі та нумерації квартир по АДРЕСА_4 , майнові права на які арештовані ухвалою від 25 березня 2016 року і відповідно є похідною від ухвали Ірпінського міського суду від 25 березня 2016 року № 367/2673/16-к, а ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19 січня 2017 року № 367/7202/16-к, яка набрала законної сили 25.01.2017 року арешт на майнові права, накладений згідно ухвали від 25 березня 2016 року скасовано, оскільки як зазначено вище, арешт на майнові права ОСОБА_3 на зазначені квартири накладено саме з метою забезпечення збереження даних майнових прав, які є речовими доказами та відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Інші питання, поставлені у клопотанні про скасування арешту майна не відносяться до компетенції слідчого судді , а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170 173, 174, 175, 376, 395 КПК України слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000155 залишити без задоволення.
Повний текст ухвали буде складено в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та проголошено 01 квітня 2018 року о 13 год 45 хв.
Ухвала відповідно до ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1