Дата документу 03.12.2018 Справа № 333/6134/18
ЗапоріЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження № 11-сс/807/209/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/6134/18Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2018 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2018 року клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 задоволено частково.
Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово строком на 60 днів, тобто до 06.01.2019 року включно, з перебуванням останнього за адресою його проживання: АДРЕСА_1 , цілодобово.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_10 , обов`язки: прибувати до слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області із встановленою періодичністю; не відлучатися за межі міста Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Визначено строк дії вказаної ухвали до 06 січня 2019 року.

Згідно зі змістом судового рішення, 08.11.2018 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. ОСОБА_7 підозрюється органом досудового розслідування в тому, що будучи особою раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, і повторно скоїв аналогічний злочин при наступних обставинах. Так, 06.11.2018 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до іншого приміщення, діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись по вул. Польовій у м. Запоріжжі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переліз через паркан, тим самим незаконно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_11 , після чого через незачинені двері проник до приміщення бані, де таємно викрав скляний акваріум об`ємом 350 літрів, вартістю 2100 грн.

Задовольняючи клопотання слідчого частково, слідчий суддя, виходячи з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, прийшла до висновку про наявність обґрунтованої підозри про ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин. Вказує, що судом прийнято до уваги те, що підозрюваний є особою, раніше судимою за вчинення корисливого злочину, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку. В той же час, в ході розгляду клопотання судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , в даному випадку, не може слугувати підставою для обрання йому найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд дійшов висновку, що наведені дані в своїй сукупності дають підстави вважати, що застосування до ОСОБА_7 такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою є невиправдано суворим запобіжним заходом. Враховуючи дані про особу підозрюваного, суд дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням на останнього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення. Відповідно до статті 178 КПК України, при обранні запобіжного заходу, слідчий суддя має оцінити в сукупності всі обставини у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманці, наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання та інше. Однак, враховуючи те, що у підозрюваного ОСОБА_7 відсутні стійкі соціальні зв`язку у м. Запоріжжя, останній офіційно ніде не працевлаштований та обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого злочину, судом помилково зроблено висновок про відсутність ризику того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування/суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Крім того, ОСОБА_7 раніше був засуджений за ч.2 ст.185, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ст. ст.70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 13.12.2013 року умовно достроково - невідбутий термін 1 рік 8 місяців, та на теперішній час зазначена судимість не погашена. Незважаючи на це ОСОБА_7 знову вчиняє тяжкий злочин, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років. Дані характеристики підозрюваного дозволяють стверджувати, що ОСОБА_7 у разі обрання йому менш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою продовжить вчиняти кримінальні правопорушення.

На підставі викладеного, просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги; підозрюваного та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

У відповідності з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Згідно вимогам ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, з урахуванням того, що обґрунтованість висунутої стосовно ОСОБА_7 підозри в апеляційній скарзі та при апеляційному перегляді не оспорюється, зазначені висновки слідчого судді перевірці не підлягають.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.194 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам визначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя врахував вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Враховуючи факти, встановлені у судовому засіданні та матеріали, на які посилався слідчий та прокурор, слідчий суддя постановляючи ухвалу прийшов до висновку, що при розгляді клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, прокурор довів обставини, передбачені п.1 ч.1 ст.194 КПК України, тобто, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, проте на переконання слідчого судді, слідчий і прокурор в судовому засіданні не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного для запобігання ризикам передбаченим п.п.1, 5 ст.177 КПК України, на наявність яких, міститься посилання в клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена кримінальним процесуальним кодексом.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомість наявних доказів, що вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкості покарання, яке йому загрожує, даних про особу підозрюваного, який раніше судимий, у тому числі за вчинення корисливого злочину, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, проте має постійне місце реєстрації та проживання, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, обставини досудового розслідування, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу менш суворого, ніж тримання під вартою (про який клопотав слідчий), у вигляді домашнього арешту цілодобово з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що може в достатній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя, керуючись дискреційними повноваженнями, прийшов до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини.

Що стосується доводів прокурора, які зазначені в апеляційній скарзі, то вони в більшій мірі є аналогічними тим, які були зазначені в клопотанні слідчого. Слідчим суддею їм була дана належна оцінка, з якою фактично не погоджується апелянт. Натомість, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді, на відміну від доводів прокурора, є правильними, вмотивованими і обґрунтованими.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, суспільно небезпечні наслідки, які настали, та можливу міру покарання у виді позбавлення волі у випадку визнання його винуватості мають місце, однак хоч суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризиків, визначених ст.177 КПК України, потребу позбавлення особи волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (правові позиції ЄСПЛ, викладені в п.74 рішення у справі «Мамедова проти Росії»).

Колегія суддів, з урахуванням даних, щодо особи підозрюваного, який раніше судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, погоджується з можливістю існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду та можливого вчинення іншого кримінального правопорушення. При цьому, колегія суддів погоджується з тим, що під час розгляду клопотання, та під час апеляційного розгляду провадження, стороною обвинувачення не було доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти заявленим ризикам.

Таким чином, задовольняючи клопотання слідчого частково, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст.177, 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив всі обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу і належним чином вмотивував своє рішення.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Крім того, матеріали провадження не містять відомостей, що підозрюваний після застосування запобіжного заходу порушував його умови. Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2018 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 та до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово строком на 60 днів, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4