Дата документу 23.01.2019 Справа № 337/2096/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 337/2096/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/143/19 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9

розглянула 23 січня 2019 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2018 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

20.07.1994 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, за ст.141 ч.2 КК України (в ред.1960р.), до 6 місяців позбавлення волі. Звільнений по відбуттю терміну покарання;

17.10.1996 Запорізьким обласним судом, за ст.17,ст.143 ч.2 КК України (в ред.1960р.) до виправних 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 07.02.1998 по відбуттю терміну покарання;

05.03.1999 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ст.141 ч.2 КК України (в ред. 1960р.), до 2 років позбавлення волі. Звільнений 05.08.2000 по відбуттю терміну покарання;

19.06.2003 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, за ст.296 ч.1, ст.186 ч.2, ст.69, ст.70 КК України, до 3 років позбавлення волі. Звільнений 22.03.2006 по відбуттю терміну покарання;

12.03.2007 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, за ст. 190 ч.2, ст.309 ч.1 KK України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим 1 рік 6 місяців;

13.03.2008 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, за ст.185 ч.2, ст.71 КК України, до 2 років 4 місяців позбавлення волі. Звільнений 21.09.2009 по відбуттю терміну покарання;

22.03.2010 Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя, за ст.15 ч.2, ч.2 ст.185 КК України, до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки;

22.12.2010 Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя, за ч.3 ст.185 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано вирок Орджонікідзевського районного суду від 22.03.2010. На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано вирок Орджонікідзевського районного суду від 22.12.2010, остаточно до 4 років 5 місяців позбавлення волі. Звільнений 05.09.2014 по відбуттю терміну покарання;

23.02.2015 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.185, КК України, до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік;

21.07.2015 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ч.3 ст.185, ст.71 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України частково приєднано вирок Хортицького районного суду від 23.02.2015 р. На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано вирок Орджонікідзевського районного суду від 21.07.2015 р., остаточно до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 14.03.2017 умовно-достроково, не відбутий термін покарання 5 місяців 26 днів;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.

Встановлені вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя
від 08 травня 2018 року обставини:
20.04.2017 приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, разом з ОСОБА_10 прибули на територію ринку «Ювілейний» по пр. Ювілейному, 23-Б, м. Запоріжжя, де діючи за попередньою змовою між собою, розподіливши ролі раніше відведені кожному, обравши кіоск № 15/30, 31, 32, розташований у 44-му ряді ринку, як об`єкт вчинення злочину, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження замків ролету кіоску за допомогою раніше підготовленої викрутки, відкрив ролети, тим самим прибрав перешкоду до проникнення в кіоск, безперешкодно потрапив до середини разом із ОСОБА_10 , звідки останні викрали майно потерпілої ОСОБА_11 , а саме: п`ятнадцять рулонів тканини, загальною довжиною 415 м, вартістю 20 грн. 23 коп. за метр (без урахування ПДВ), на загальну суму 8 395 грн. 45 коп.; три комплекти постільної білизни «Теп», вартістю 581 грн. за кожний (без урахування ПДВ), на загальну суму 1 743 грн.; два комплекти постільної білизни «Viluta», вартістю 471 грн. за кожний (без урахування ПДВ), на загальну суму 942 грн.; п`ять рушників «Pupilla», вартістю 75 грн. за кожний (без урахування ПДВ), на загальну суму 375 грн.; телевізор «Saturn», вартістю 1 000 грн. (без урахування ПДВ); дві музичні колонки із сабвуфером, загальною вартістю 300 грн. (без урахування ПДВ); флеш-накопичувач об`ємом 16 ГБ, вартістю 200 грн. (без урахування ПДВ).

Таким чином, своїми незаконними діями ОСОБА_10 та ОСОБА_7 спричинили потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 12 955 грн. 45 коп.

Крім того, 21 годині 30 хвилин 11 листопада 2017 року, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізького козацтва, буд. 27, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиці: 1 упаковку кави «Nescafe Gold», вагою 210 гр, вартістю 129 гривень 08 копійок (без ПДВ) та 1 банку кави «Jacobs Monarh», вагою 190 гр, вартістю 151 гривня 58 копійок (без ПДВ), яка належать ТОВ «АТБ - Маркет», які сховав до свого рюкзаку.

Після чого, ОСОБА_7 , не розрахувавшись за вказаний товар, пройшов касову зону та намагався залишити місце вчинення кримінального правопорушення, однак не довів свій злочинний умисел до кінця, так як був затриманий працівником вказаного магазину.

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2018 року:
ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, і йому призначено покарання

за ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до знову призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.03.2016 року, і остаточно призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту фактичного його затримання.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 посилається на незаконність оскаржуваного вироку через порушення кримінального процесуального закону судом першої інстанції. Вказує, що суд застосував положення ч.3 ст. 349 КПК України, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, підставами для такого рішення було те, що ОСОБА_7 повність визнав свою вину та щиро покаявся у скоєному, проте зазначає, що зі слів ОСОБА_7 він визнавав свою вину частково, тому у суду не було підстав для застосування положень ст. 349 КПК України. Вказує, що обвинувачений погодився на застосування вказаної норми кримінального процесуального закону через свою юридичну необізнаність. Посилаючись на порушення прав ОСОБА_7 на захист, просить вирок скасувати, провадження направити на новий судовий розгляд.

При апеляційному розгляді захисник та обвинувачений, вказавши про проголошення двох вироків у даному кримінальному провадженні з різними покараннями, підтримали вимоги апеляційної скарги сторони захисту та вказали на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема в частині порушення порядку проголошення судового рішення.
Прокурор підтримав вимогу апеляційної скарги захисника, зазначаючи про підтвердження матеріалами справи доводів сторони захисту.
Представник потерпілого покладається на розсуд суду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Доводи апеляції щодо порушення судом вимог ст. 349 КПК України, з огляду на відомості технічного носія, на якому зафіксований хід судового засідання, не знайшли свого підтвердження.

Разом з тим, інші доводи сторони захисту заслуговують на увагу.

Так, відповідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зокрема, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 КПК України судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу з нарадчої кімнати, при цьому головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

Відповідно правових роз`яснень, наведених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питання судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» з відповідними змінами, вирок, постановлений іменем України, є найважливішим актом правосуддя і до його постановлення належить підходити з винятковою відповідальністю, суворо додержуватись вимог закону.

Отже, проголошення судового рішення є обов`язковою складовою судового провадження та полягає у зачитуванні його повного тексту.

Законність вироку передбачає крім іншого, дотримання встановленої законом процедури його складання та проголошення.

Таким чином, процесуальний кодекс не передбачає можливості існування двох вироків у одному провадженні і стосовно однієї особи. При цьому призначене проголошене покарання має відповідати змісту вироку суду у його письмовому вигляді.

Разом з тим, матеріали даного кримінального провадження вказують на сумніви щодо дотримання судом наведених вище вимог.

Так, згідно журналу судового засідання від 8 травня 2018 року, що міститься в матеріалах провадження (а.п.64-65), зазначено, що о 17:40:54 год. головуючий після виходу із нарадчої кімнати проголошує вирок, роз`яснює його суть, порядок та строк оскарження, після чого о 17:45:32 звукозапис закінчено. Відомості технічного носія інформації засвідчують проголошення вироку до частини встановлених судом фактичних обставин кримінального правопорушення, а подальше проголошення вироку не зафіксовано.

Натомість о 18:00:44 год. знову починається звукозапис і о 18:00:51 год. головуючий вдруге проголошує вирок, роз`яснює його суть, порядок та строк оскарження, після чого о 18:12:39 кінець звукозапису.

Отже колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції порушений порядок ухвалення вироку та його форми, що згідно ч.1 ст.412 КПК України слід вважати істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Виходячи із передбачених ч.6 ст. 9, п.13 ч.1 ст. 7 КПК України загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення учасникам судового процесу права на справедливий судовий розгляд справи, вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2018 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4