Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
761/5329/19: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Кримінальні правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту.
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 17.04.2019. Забезпечено надання загального доступу: 19.04.2019.
Дата набрання законної сили: 15.04.2019
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , що представляє інтереси ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого 2019 року у кримінальному провадженні № 0000106, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_5 та накладено арешт на волосся темного кольору, вилучене 04.02.2019 під час огляду службового приміщення відділення гострих отруєнь (Токсикологія) КМКЛ ШМД, розташованій за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та необхідність накладення арешту, з підстав, передбачених ст.ст.98,170 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції адвоката ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого 2019 року, постановити нову ухвалу якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора

Апелянт зазначає, що в мотивувальній частині ухвали, слідчий суддя зазначив, що «При цьому арешт майна, тимчасово вилученого 04.02.2019 року під час проведення огляду, має на меті забезпечити докази та виконання слідчих дій у кримінальному провадженні, оскільки останнє підпадає під ознаки ст. 167 КПК України, тобто має ознаки речових доказів згідно ст. 98 КПК України, і воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, тобто містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку із чим клопотання підлягає задоволенню.»

Однак, слідчим суддею не було обґрунтовано, як саме волосся зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення - ДТП та яке доказове значення воно може мати як доказ факту та обставин протиправних дій, враховуючи, що фактичні обставини за яких було знайдено зазначене волосся відрізняються від зазначених у клопотанні.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваного ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, позицію прокурора,що заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, СУ ГУ НП у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом дорожньо-транспортної пригоди, відомості про яке 31.01.2019 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01 лютого 2019 року ОСОБА_6 затримано в порядкуст. 208 КПК Українита слідчим за погодженням з процесуальним керівником повідомлено його про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 286 КК України

Процесуальним керівником 01 лютого 2019 року винесено постанову про відібрання біологічних зразків крові, сечі, волосся та нігтів у підозрюваного ОСОБА_6 з метою проведення судово-медичної (токсикологічної) експертизи.Після надання ОСОБА_6 постанови прокурора про відібрання біологічних зразків крові, сечі, волосся та нігтів останній відмовився їх надавати.

Однак, 04 лютого 2019 року під час вручення копії клопотання про примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_6 , який утримується у відділенні гострих отруєнь (Токсикологія) КМКЛ ШМД, яке розташовано за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3 було встановлено, що підозрюваний поголився налисо. Слідчим того ж дна, під час огляду службового приміщення відділення гострих отруєнь (Токсикологія) КМКЛ ШМД, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3 виявлено та вилучено ганчірка світлого кольору з волоссям темного кольору.

Постановою слідчого від 05лютого 2019 рокуволосся, вилучене під час огляду службового приміщення відділення токсикології КМКЛ ШМД визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

05 лютого 2019 року прокурор відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на волосся темного кольору, вилучене 04. лютого 2019 року під час огляду службового приміщення відділення гострих отруєнь (Токсикологія) КМКЛ ШМД, розташованій за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3, з метою збереження речових доказів, що мають істотне значення для встановлення істини у ході досудового розслідування.

Слідчий суддя визнав правові підстави для накладення арешту та задовольнив клопотання прокурора.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому були досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядкустатей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; особи.

Згідно із ч. 3ст. 170 КПК Україниу випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст.131-132,170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воновідповідає критеріям, передбаченимст. 98 КПК України.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, щост. 100 КПК Українивизначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3ст. 170 КПК Українислідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним уст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні арешт має на меті забезпечити докази та виконання слідчих дій у кримінальному провадженні, оскільки останнє підпадає під ознакист. 167 КПК України, тобто має ознаки речових доказів згідност. 98 КПК України, і воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, тобто містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадженн, у зв`язку із чим клопотання підлягає задоволенню.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3ст. 170 КПК Українипо суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна (підозрюваного) з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню. А тому, посилання апелянта на те, що органом досудового розслідування не доведено, яким саме чином вилучене волосся зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення - ДТП та яке доказове значення воно може мати як доказ факту та обставин протиправних дій, колегія суддів вважаєнепереконливими, оскільки стороною захистуне наведено доводів на обгрунтування цієї позиції, як того вимагають положення ч. 5ст. 132 КПК України, згідно положень якого кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимогст.ст.131-132,170-173 КПК України, наклав арешт на майно,зметою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта щодо незаконності ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.

Істотних порушень вимогКПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст.117,170-173,309, 376,404,405,407ч. 3 п. 1,418ч. 1,422 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_5 та накладено арешт на волосся темного кольору, вилучене 04.02.2019 під час огляду службового приміщення відділення гострих отруєнь (Токсикологія) КМКЛ ШМД, розташованій за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , що представляє інтереси підозрюваного ОСОБА_6 -залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа № 11-сс/824/1856/2019

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції Доповідач: ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...