В И Р О К
іменем України

18 березня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
головуючого - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв кримінальне провадження № 0000470 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петушки Володимирської області Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, має на утриманні малолітнього сина, ОСОБА_5 , 2012 р.н., раніше судимого:
- 07.02.2006 вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 23.08.2007 звільнений на підставі ухвали Дергачівського . районного суду Харківської області від 15.07.2007 умовно-достроково на не відбутий термін 8 місяців і 7 днів;
- 28.03.2011 вироком Жовтневого районного суду м. Харкова, за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі, звільнений від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовий строком 1 рік 6 місяців;
- 12.06.2013 вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років і 6 місяців позбавленні, волі, 11.07.2014 звільнений на підставі акту амністії ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03.07.2014;
- 12.06.2017 вироком Дергачівського районного суду Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 23 по 25 травня 2018 року, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та достовірно знаючи, що в приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 нікого не має, прийшов до вищевказаного домоволодіння, що належить ОСОБА_6 .
З метою реалізації свого умислу, в той же день та час, наприкінці травня 2018 року в денний час доби, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що його протиправні дії ніким помічені не будуть, повторно, протиправно, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проник до приміщення будинку, розташованого за вищевказаною адресою, звідки таємно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, викрав газовий балон, об`ємом 40 л. радянського виробництва, вартістю 400 грн. 00 коп. та чотириконфорочну варочну поверхню «Ventolux HSF 640-D3 CS (X)», вартістю 1478 грн. 70 коп., що належить ОСОБА_6 .
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4788 від 25.12.2018 на загальну суму 1878 грн. 70 коп.
Крім того, наприкінці травня 2018 року, у денний час доби, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та достовірно знаючи, що в приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 нікого не має, прийшов до вищевказаного домоволодіння, що належить ОСОБА_6 .
З метою реалізації свого умислу, в той же день та час, наприкінці травня 2018 року в денний час доби, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що його злочинні дії ніким помічені не будуть, повторно, протиправно, проник до приміщення будинку, розташованого за вищевказаною адресою, звідки таємно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, викрав холодильник «ATLANT» модель ХМ 4010-100 двокамерний, білого кольору, вартістю 4004 грн. 84 коп., та електричну м`ясорубку «Mulinex» модель МЕ 456139, потужністю 2000 Вт, вартістю 1152 грн. 53 коп., що належить ОСОБА_6 .
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду згідно висновку судово-товарознавчої, експертизи №4789 від 25.12.2018 на загальну суму 5157 грн. 37 коп.
Сторони кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставинам справи, які ними не оспорюються. З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обґрунтовано обвинувачення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, пояснив, що кримінальне правопорушення вчинене ним за вищевикладених обставин.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення і його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Під час призначення покарання ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше судимий за умисні злочини, судимість не погашена, під наглядом в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, за місцем проживання скарг на нього немає, не одружений, має малолітню дитину, не працює, тому, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.

Новий злочин обвинувачений ОСОБА_4 вчинив в період іспитового строку, який йому було визначено вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 12.06.2017.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Оскільки злочин обвинуваченим вчинений під час іспитового строку, який призначений вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 12.06.2017 року, остаточне покарання ОСОБА_4 належить призначити за сукупністю вироків за правилами, передбаченими ст. 71 КК України.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначеннями судами покарання" частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Питання щодо речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Судові витрати стягнути з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, шляхом часткового складання, приєднати 3 (три) місяців невідбутого покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 12.06.2017 за ч. 2 ст. 185 КК України, визначивши остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на користь держави в особі ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса у розмірі 380 (триста вісімдесят) грн.

Речові докази: газовий балон, об`ємом 40 л. радянського виробництва,переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , вважати їй повернутим.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: