Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2253/18
Провадження № 1-кп/723/2765/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2018 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого суддi ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

ОСОБА_8

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Сторожинець клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому по кримінальному провадженню № 0000233 за ст. 186 ч.3 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Колінківці Хотинського району Чернівецької області, жителю АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, зі слів - одруженого цивільним шлюбом, дітей не має, раніше не судимого

встановив:

В провадженні Сторожинецького районного суду перебуває вказане кримінальне провадження по якому ОСОБА_5 , утримується під вартою на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12.05.2018 року та ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 18 травня 2018 року, строк тримання якого продовжено ухвалою Сторожинецького районного суду до 20 грудня 2018 року.

В ході судового засідання по кримінальному провадженню, щодо обвинувачення ОСОБА_5 прокурор подав до суду клопотання про продовження обвинуваченому, раніше обраної міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується.

Частиною 3 статті 331 КПК України визначено, що суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування запобіжного заходу і може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглянувши клопотання прокурора та враховуючи думку інших учасників судового провадження, в т.ч. обвинуваченого і його захисників, які заперечили задоволення клопотання і просили обрати інший більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, суд вирішуючи клопотання виходить із положень ст.199 КПК України та перевіряє обставини, які свідчать про не зменшення ризику чи появу нових ризиків, а також обставини, внаслідок дії яких неможливо завершити судовий розгляд до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На думку суду, обставини, щодо існування п`яти ризиків, передбачених пунктами 1-5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в розглядуваному клопотанні, частково знайшли своє підтвердження, що свідчить про зменшення кількості ризиків.

Підтвердженими і незмінними суд знаходить ризики передбачені п.2 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений може знищити, переховати чи спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, а саме ноутбук марки «Aser», який інший обвинувачений виніс із місця свого проживання, а також може незаконно впливати на потерпілу і свідків в цьому кримінальному провадженні оскільки судом ще не розпочато допит обвинуваченого, а потерпіла при її допиті в суді повідомила, що переживає за свою безпеку, якщо обвинувачений буде на свободі. Свідки ж судом не допитувались.

Всі інші ризики не знайшли свого доказового підтвердження в суді.

Суд враховує, що в даний час проводиться судовий розгляд по суті обвинувального акту щодо ОСОБА_5 за ч.3 ст.186 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в суді не доведено так як до суду не надано щодо цього доказів.

Позитивну ж характеристику на обвинуваченого видану з місця його ув`язнення суд приймає але знаходить, що вона ніяким чином не впливає на наявні ризики і не спростовує їх існування.

При цьому суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, а згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Розгляд кримінального провадження завершити неможливо, з огляду на визначення судом загального порядку розгляду справи внаслідок часткового визнання винуватості обвинуваченим. Наявний суспільний інтерес в даному випадку, переважує принцип поваги до свободи особистості ОСОБА_5 що відповідає положенням п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Ухвалою Апеляційного суду від 18.05.2018 року, розмір застави визначений і жодних заперечень проти застосування застави, до суду не надійшло, а тому необхідності в повторному визначенні застави та її розмірі не має, оскільки раніше визначена альтернативна форма запобіжного заходу продовжує свою дію, як про це і зазначено в ч.7 ст.182 КПК України, щодо того, що обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 187, 199, 314, 331, 350 КПК України, суд,-

постановив:

Продовжити тримання обвинуваченого за ч.3 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою у Державній установі «Чернівецькій слідчий ізолятор», Міністерства юстиції України на строк до 60 днів, до 07 лютого 2019 року.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає

Головуючий суддя