справа №619/3412/16-к
провадження №1-кп/619/459/18
УХВАЛА
06 грудня 2018 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
законних представників обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000240 від 11.02.2016 у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого неповну середню освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

06.05.2015 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст. 186 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

23.10.2015 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст.ст. 186 ч. 2, 185 ч. 2, 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

04.04.2016 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст.ст. 190 ч. 2, 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, 22.12.2016 року за ухвалою апеляційного суду Харківської області вищевказаний вирок змінено, виключено з мотивувальної та резолютивної частини вироку вказівку про остаточне призначення покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України та вважати засудженим за ст. 190 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі з самостійним виконанням вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 23.10.2015 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 187 КК України, -

встановив:
25 липня 2018 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_4 за фактом скоєння злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч.2 ст.185 КК України, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000240 від 11.02.2016.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 26 липня 2018 року було призначено підготовче судове засідання.
Ухвалами Дергачівського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року було об`єднано в одне кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 кримінальну справу № 619/3412/16-к за фактом скоєння кримінального правопорушення за ст. 185 ч.2, ст. 187 ч.1 КК України та кримінальну справу № 619/2088/17 за фактом скоєння кримінального правопорушення за ч.3 ст. 185 КК України, присвоївши справі № 619/3412/16-к. та призначено справу до судового розгляду.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , так як ризики, які мали місце при обранні запобіжного заходу обвинуваченому, продовжують існувати.
У судовому засіданні обвинувачений, захисник та законні представники обвинуваченого не погодились з подовженням міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши клопотання прокурора, думку учасників судового розгляду, суд дійшов до наступного:

відносно ОСОБА_4 мірою запобіжного заходу обрано тримання під вартою, строк подовжений до 08 грудня 2018 року.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою вирішується судом під час судового розгляду.

Суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вислухавши думку учасників судового провадження, з урахуванням викладеного, вимог ч.1 ст. 197, ст. 331 КПК України, існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає доцільним продовжити заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Керуючись ст.ст. 177, 197, 331 КПК України, суд
постановив
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити незмінним та вважати продовженим до 02 лютого 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1