Справа № 159/6503/18
Провадження № 1-кс/159/2010/18
УХВАЛА
про арешт майна
26 грудня 2018 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000544 від 14.03.2018 року щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про арешт майна, -

в с т а н о в и в :

Слідчим ОСОБА_3 , за погодженням з процесуальним прокурором ОСОБА_4 , внесено до суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000544 від 14.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Клопотання надійшло до суду 26 грудня 2018 року.
Слідчий та прокурор звернулись до слідчого судді з заявами, в яких просять розглянути дане клопотання про арешт майна без їх участі.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по вказаних матеріалах, дійшов таких висновків.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Перелік майна, зазначеного в клопотанні: мобільний телефон марки «Нокіа»

IMEI НОМЕР_1 .

Обставини кримінального правопорушення: ОСОБА_5 , будучи засудженим 24.01.2018 Ковельським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове, умисне кримінальне правопорушення (злочин) проти власності.

Так, він 06 березня 2018 року, близько 15 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні Ковельського МТМО, що в м. Ковелі, по вул. Олени Пчілки, 4, попросив у тимчасове користування у свого знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належний йому мобільний телефон марки «Хуавей». Отримавши вказаний мобільний телефон, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що ОСОБА_6 не звертає на нього уваги, перереєструвався у мобільному додатку «Приват24», вказавши належний йому номер мобільного телефону № НОМЕР_2 , та після цього, протягом дня, 12.03.2018 року за допомогою названого мобільного додатку зняв з банківського рахунку ОСОБА_6 , чим повторно, таємно викрав 2000 гривень, завдавши останньому майнової шкоди на вказану суму.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч.ч. 1, 4, 5 ст. 214 КПК України, внесено мною до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 березня 2018 року за № 0000544 і розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Підстава, у зв`язку з якою необхідна заборона розпорядження майном: зазначений мобільний телефон марки «Нокіа» (IMEI НОМЕР_1 ) є речовим доказом,що підтверджує вчинення діяння, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховано наслідки арешту майна для інших осіб: через неможливість розпорядження вказаним майном інтереси інших осіб не будуть порушені.

Оцінка розумності та співрозмірності обмеження права власності на майно та потреб кримінального провадження: обмеження розпорядження вказаним майном та іншими речами, з огляду на потреби кримінального провадження, є розумним та співрозмірним, оскільки в подальшому самі по собі або в сукупності з іншими речами та документами можуть виступати важливими речовими доказами, можуть бути використані як доказ.
Тимчасовим вилученням майна, згідно ч. 1 ст. 167 КПК України є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п. 1 ч. 2, ч. ч. 3, 11 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи, що зазначений вище мобільний телефон марки «Нокіа»

(IMEI НОМЕР_1 ) є речовим доказом по кримінальному провадженню, вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, а тому, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього майна, на нього слід накласти арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:

Клопотання слідчого Ковельського відділу поліції ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Нокіа» (IMEI НОМЕР_1 ), який 26.12.2018 року добровільно видав ОСОБА_6 , який визнано речовим доказом, заборонивши розпоряджатись вказаним майном до вирішення провадження по суті.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Ухвала може бути скасована в порядку ст.174 КПК за клопотанням власника чи володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1