Справа №: 288/523/19
Провадження № 1-кп/272/135/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючої -судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Андрушівка кримінальне провадження № 0000062 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Василівка, Попільнянського району,

Житомирської області, українця,

громадянина України,

з середньою освітою, працюючого ТОВ «Сігнет», робочим,

не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має,

проживаючого:

АДРЕСА_1 , не судимого

за ст. 357 ч.1, ст.185 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про примирення від 27 березня 2019 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

30 липня 2018 року близько 11 години ОСОБА_4 , перебуваючи біля приміщення АТ КБ «Приватбанк», що по вул. Богдана Хмельницького, 32 в смт. Попільня Житомирської області, cкориставшись довірою ОСОБА_5 , шахрайським способом заволодів банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» з номером рахунку НОМЕР_1 , яка належить останньому, та згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на таємне викрадення чужого майна та власного збагачення ОСОБА_4 діючи з корисливих мотивів, використовуючи банківську картку АТ КБ «Приватбанк» з номером рахунку НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 в період часу з 30.07.2018 по 18.03.2019 зняв грошові кошти на загальну суму 37431 грн. 19 коп., спричинивши матеріальні збитки останньому на вказану суму.

В подальшому викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про примирення ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 185 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. ОСОБА_4 також погодився із потерпілим на призначення йому покарання за ч.1 ст. 357 КК України-1 рік обмеження волі; за ч.1 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі; на підставі ст.. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання за сукупність злочинів - 2 роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України.

Також, у даній угоді зазначено роз`яснення обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, передбачені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він підтримує укладену між ним та потерпілим угоду про примирення, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що він підтримує укладену між ним та обвинуваченим угоду про примирення, заподіяна шкода відшкодована в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які були роз`яснені судом.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення. При цьому суд виходить з наступного.

Так, злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, оскільки санкція ч.1 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк менше п`яти років, а за ст. 357 ч.1 КК України є злочином невеликої тяжкості оскільки санкція передбачає покарання у виді обмежеення волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Прокурор у судовому засіданні підтримала угоду та просила затвердити, так як угода відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства.

Враховуючи, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, і обставини, які пом`якшують покарання, а саме, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Угоду від 27 березня 2019 року по кримінальному провадженню № 0000062 між потерпілим ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_4 про примирення затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене покарання:

-за ч.1 ст. 357 КК України - 1 рік обмеження волі;

-за ч.1 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі;

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання за сукупність злочинів - 2 роки позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців. На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: банківські картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , виписка по банківській картці № НОМЕР_3 , анкета зава ОСОБА_5 , виписка по банківській картці № НОМЕР_2 , анкета заява ОСОБА_4 , СД диск з фотознімками з банкоматів залишити у матеріалах кримінального провадження.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирсько апеляційного суду області через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1