Справа № 344/7864/17
Провадження № 1-кп/344/120/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Збора Калуського району Івано-Франківської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово офіційно непрацюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, інвалід ІІІ групи, раніше неодноразово судимого, востаннє 20.04.2007 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років із конфіскацією всього майна,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, за наступних обставин.

Так, 07.03.2017 року близько 02год. 50хв. ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену у передбаченому законом порядку судимість за вчинення корисливих злочинів, перебуваючи в дворі будинку № 128 по вул. Галицька в м. Івано-Франківськ, побачив припаркований навпроти другого під`їзду вказаного будинку автомобіль марки «ВАЗ 21043» реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, який перебуває у правомірному користуванні й володінні ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном, а саме акумуляторною батареєю. В подальшому, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 21043» реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, наніс удар кулаком руки по лівій передній частині автомобіля та відкрив капот, після чого від`єднав акумуляторну батарею марки «Електроісток» 6 СТ 60А/год., вартість якої відповідно до висновку експерта № 4.5-15/17 від 17.04.2017 року становить 480грн., після чого з викраденим майном покинув місце вчинення злочину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, підтвердив обставини таємного викрадення акумуляторної батареї 07.03.2017 року близько 02год. 50хв. в дворі будинку № 128 по вул. Галицька в м. Івано-Франківськ з автомобіля марки «ВАЗ 21043» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Обвинувачений також пояснив, що в с. Збора Калуського району проживає його мати пенсійного віку, зареєстрований з нею, а фактично проживає в м. Івано-Франківськ з дружиною та з її двома дітьми від першого шлюбу. Крім цього, він є інвалідом 3 групи внаслідок психічного захворювання. У вчиненому щиро розкаявся, заподіяну матеріальну шкоду повністю відшкодував потерпілому, просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 подав суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження без його участі та зазначив, що претензій майнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 не має.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів у даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочинів знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості (ч. 2 ст. 185 КК України); дані про особу винного; його молодий вік; незадовільний стан здоров`я; його майновий стан; те, що він за місцем проживання характеризується позитивно; офіційно не працює, однак перебуває на випробувальному терміні в ФОП ОСОБА_8 , де зарекомендував себе з позитивної сторони; одружений; має на утриманні двох неповнолітніх дітей дружини від першого шлюбу; на обліку ОНД не перебуває; з 25.12.2003 року до 09.07.2004 року та з 05.05.2006 року до 01.06.2006 року перебував на стаціонарному лікуванні в ОПНЛ № 3, однак згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 108/2017 від 03.05.2017 року ОСОБА_5 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, перебував та перебуває у стані, при якому здатний у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; те, що він раніше неодноразово судимий, востаннє 20.04.2007 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років із конфіскацією всього майна, в той же час будь-яких даних про те, що ОСОБА_5 протягом розгляду кримінального провадження в суді (одного року і восьми місяців) притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, у суду немає.

Крім цього, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається, що ОСОБА_5 одружений, проживає з сім`єю, працює мангальщиком в ресторані «Гражда», конфліктів із сусідами немає. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію попередніх правопорушень, мотивацію до позитивних змін, а також високий рівень ризику вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення або обмеження його волі на певний строк лише за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню ним повторних кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України. Крім цього, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз покласти на обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладеними обов`язками до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 967 (дев`ятсот шістдесят сім) гривень 56коп. процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Речові докази: акумуляторну батарею марки «Електроісток» 6 СТ 60А/год. (постанова слідчого від 07.03.2017 року) вважати повернутою потерпілому ОСОБА_7 ; дактилокарту ОСОБА_5 (постанова слідчого від 11.04.2017 року) та цифровий носій (диск) «CD-R» із аудіо записом (постанова слідчого від 25.05.2017 року) - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1