Справа № 1-5/2006
Провадження № 1/592/8/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , представника потерпілих - адвоката ОСОБА_7 , підсудного ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ковпаківського районного суду м.Суми клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , та клопотання підсудного ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Ковпаківського районного суду м.Суми перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.357, ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, п.6 і п.13 ч.2 ст.115 КК України.
Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 07.02.2019 року продовжений строк тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою по 05.04.2019 року включно.
До суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою. Клопотання прокурор обгрунтовує тим, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_8 є обгрунтованим у повному обсязі. В даному випадку наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, є особою, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, може впливати на свідків. Є достатні підстави для застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді триманні під вартою з метою унеможливлення його ухилення від суду, перешкоджання встановленню обставин кримінального правопорушення. Інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку. Представник потерпілих - адвокат ОСОБА_7 підтримала клопотання прокурора.
Підсудний ОСОБА_8 , його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора. ОСОБА_8 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою. Доводи обгрунтовують тим, що не має жодних об`єктивних даних, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, у підсудного не має мети ухилятися від явки до суду, він бажає приймати участь в розгляді справи в суді і зацікавлений у встановленні судом істини у справі. Обвинувальний вирок відносно ОСОБА_8 скасований, що свідчить про наявність необгрунтованого обвинувачення у вчиненні особливо тяжких злочинів. Європейський суд з прав людини зазначив, що після спливу певного проміжку часу наявність необгрунтованого обвинувачення у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою.
Згідно з ст.331 КПК України (2012 року) під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Крім того, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого строку, якщо судове провадження не буде завершено до його спливу. За наслідками розгляду цього питання суд своєю вмотивованою ухвалою може продовжити тримання під вартою обвинуваченій особі на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я обвинуваченого, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше та інше.
ОСОБА_8 обвинувачується (обгрунтовано підозрюється) у вчиненні злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115 , п.6 і п.13 ч.2 ст.115 КК України, ч.4 ст.187, ч.3 ст.357 КК України.
Прокурор посилається на докази, які містяться в матеріалах кримінальної справи, і підтверджують обгрунтованість підозри.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу ( Справа «Мюррей проти Сполученого Королівства»).
Оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, врахувавши підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що на цьому етапі судового розгляду справи існують реальні ризики того, що перебуваючи на волі, ОСОБА_8 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, а застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в клопотанні прокурора ризикам.
Про ризик переховування від суду свідчить те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115 , п.6 і п.13 ч.2 ст.115 КК України, які є особливо тяжкими, за які законом визначено кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 15-ти років або ж довічне позбавлення волі, затримання ОСОБА_8 відбувалося в м.Києві, куди він прибув за квитком, придбаним на прізвище « ОСОБА_9 », змінивши місце проживання в м.Суми перед виїздом до Києва. Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, можливість ухилитися від суду. Особистість підсудного ОСОБА_8 , який тимчасово проживав в м.Суми, залишивши місце постійного проживання в Волинській області, подальше його затримання в м.Києві свідчать про вагому вірогідність недобросовісної поведінки підсудного.
Ризик незаконного впливу на учасників судового розгляду підтверджується тим, що ОСОБА_8 через тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим, може незаконно впливати на свідків і потерпілих, оскільки судом розпочато дослідження доказів у кримінальній справі, триває допит свідків.
Отже, ризики, передбачені п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися.
Суд враховує рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Ігнатов проти України», в яких зазначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості. Розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конретної справи.
Вирішуючи питання про необхідність продовження терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальногромадянських прав та інтересів потерпілих, оскільки відбулося посягання на життя людини, що є найвищою соціальною цінністю згідно з ст.3 Конституції України.
Більш м`які запобіжні заходи, в тому числі і домашній арешт, застава, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України з урахуванням особи обвинуваченого будуть недостатні для запобігання встановленим ризикам, тому суд вважає необхідним клопотання ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення, продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 з 27 березня 2019 року по 23 травня 2019 року включно.
Керуючись ст.ст.177, 178, 199, 331 КПК України 2012 року,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , 1977 року народження, з 27 березня 2019 року по 23 травня 2019 року включно.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3