Cправа № 750/4252/19
Провадження № 1-м/750/5/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2019 року Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання заступника директора Департаменту - начальника Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Петрозаводського міського суду Республіки Карелія від 23.04.2018 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Урало - Кавказ, Луганської області, громадянина України, з професійно технічною освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого за ч.2 ст. 210 - ст. 64, ч.3 ст. 30, п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1, ч.3 ст. 69 КК РФ до 6 років позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму,

з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

Заступник директора Департаменту - начальник Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України звернулася до суду з клопотанням про приведення у відповідність із законодавством України вироку Петрозаводського міського суду Республіки Карелія від 23.04.2018 із змінами, внесеними апеляційною ухвалою Верховного Суду Республіки Карелія від 03.08.2018.

При цьому автор клопотання просить визначити за КК України правову кваліфікацію діяння, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнано винним та строк позбавлення волі, що підлягає відбуттю засудженим згідно з КК України.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали, долучені до клопотання заявника, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Вироком Петрозаводського міського суду Республіки Карелія від 23.04.2018, ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 210, ч.3 ст. 30, п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ та йому призначено покарання:

за ч.2 ст. 210 КК РФ із застосуванням ст. 64 КК РФ у виді 4 років позбавлення волі;

за ч.3 ст. 30, п.п. «а», «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.3 ст. 69 КК РФ за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань до відбуття ОСОБА_3 призначено остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишений без змін - тримання під вартою. Строк відбуття покарання обраховується з 23 квітня 2018 року. В строк відбуття покарання зараховано термін попереднього ув`язнення з 25 липня 2015 року по 22 квітня 2018 року включно.

Апеляційною ухвалою судової колегії по кримінальним справам Верховного Суду Республіки Карелія від 03.08.2018 вирок Петрозаводського міського суду Республіки Карелія від 23.04.2018 в частині правової кваліфікації дій інших співучасників ОСОБА_3 та призначеної їм міри покарання був змінений.

В частині правової кваліфікації інкримінованих ОСОБА_3 кримінально - караних суспільно небезпечних діянь та призначеної йому міри покарання вирок суду першої інстанції залишений без змін.

Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Петрозаводського міського суду Республіки Карелія від 23.04.2018 набрав законної сили 03.08.2018.

З 07.09.2018 засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в ФКУ ВК - 25 УФСВП Росії по Республіці Комі.

Відповідно до листа Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації, засуджений ОСОБА_3 є громадянином України відповідно до статті 13 Закону України «Про громадянство України» в редакції 1991 року.

Останнім місцем мешкання засудженого ОСОБА_3 на території України є адреса: АДРЕСА_1 .

Згідно письмової заяви від 05.10.2018, засуджений ОСОБА_3 просить перевести його для подальшого відбуття покарання в Україну.

Для вирішення питання про приведення вироку Петрозаводського міського суду Республіки Карелія Російської Федерації від 23.04.2018 у відповідність із законодавством України необхідно співставити правову кваліфікацію інкримінованих засудженому ОСОБА_3 діянь та призначену міру покарання за КК РФ з їх аналогами в КК України.

Частина друга статті 210 КК РФ передбачає «участь у злочинному угруповуванні (злочинній організації)»; стаття 64 КК РФ «призначення більш м`якого покарання, аніж передбачено за даний злочин».

В Кримінальному кодексі України цим двом нормам повністю відповідають ч.2 ст. 255 КК України ( участь у злочинній організації) за якою передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років; стаття 69 КК України (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом).

Положення ст. 69 КК України дозволяють визначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 255 КК України, тобто у виді 4 років позбавлення волі.

Частина третя статті 30, п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ ( замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням електронних, інформаційно телекомунікаційних мереж (включаючи мережу Інтернет), організованою групою, у великому розмірі, недоведений до кінця з причин, що не залежали від волі винного обставин).

Українським відповідником наведеним нормам кримінального законодавства РФ виступають ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України (закінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів, у великих розмірах, вчинений організованою групою) за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Така кваліфікуюча ознака, як «використання електронних, інформаційно -телекомунікаційних мереж (включаючи мережу Інтернет)» при збуті наркотичних засобів не передбачена у нормі статті 307 КК України.

Аналізуючи міру покарання, призначену за ч.3 ст. 30, п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ, яка становить 4 роки позбавлення волі та мінімальну межу санкції ч.3 ст. 307 КК України, слід зазначити, що мінімальна межа санкції ч.3 ст. 307 КК України значно перевищує призначену міру покарання російським судом і становить дев`ять років і також передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

У такому разі, відповідно до п.2 ч.4 ст. 610 КПК України слід керуватися наступним правилом, що якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

В даному конкретному випадку, приводячи у відповідність вирок Петрозаводського міського суду Республіки Карелія від 23.04.2018 із законодавством України, та визначаючи основне покарання за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України нижче від найнижчої межі та не призначаючи додаткове покарання у виді конфіскації майна слід послатися на положення ст. 69 КК України.

Остаточне покарання засудженому ОСОБА_3 , визначене на підставі ч.3 ст. 69 КК РФ (призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом повного чи часткового складання призначених покарань). Наведеній нормі повністю відповідає ч.1 ст. 70 КК України (призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань).

Визначення судом виду кримінально - виконавчої установи, де має відбувати покарання засуджений законодавством України не передбачено.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 необхідно обчислювати з 23 квітня 2018 року. В строк відбуття покарання ОСОБА_3 необхідно зарахувати термін попереднього ув`язнення з 25 липня 2015 року по 22 квітня 2018 року включно.
Таким чином, клопотання заступника директора Департаменту - начальника Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Петрозаводського міського суду Республіки Карелія від 23.04.2018 стовно ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 372, 610 КПК України, ст.ст. 9-11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання заступника директора Департаменту - начальника Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства Юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Петрозаводського міського суду Республіки Карелія від 23.04.2018 із змінами, внесеними апеляційною ухвалою Верховного Суду Республіки Карелія від 03.08.2018 стосовно ОСОБА_3 , - задовольнити повністю.

Вирок Петрозаводського міського суду Республіки Карелія від 23.04.2018 із змінами, внесеними апеляційною ухвалою Верховного Суду Республіки Карелія від 03.08.2018 стосовно ОСОБА_3 привести у відповідність із законодавством України.

ОСОБА_3 вважати засудженим:
за ч.2 ст. 255, ст. 69 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 307, ст. 69 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 6 (шести) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 23 квітня 2018 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 термін попереднього ув`язнення з 25 липня 2015 року по 22 квітня 2018 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1