У Х В А Л А

26.10.2018 року м.Мостиська

єун 448/1546/18
провадження № 2/448/166/18
Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська матеріали кримінального провадження №0000523 від 28.08.2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

учасники справи:
прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

До суду надійшов обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню №0000523 від 28.08.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, з угодою про примирення від 27.09.2018р. між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

У судовому засіданні обвинувачений заперечив в затвердженні вищевказаної угоди, оскільки зазначив, що не підписував таку. Також зазначив, що не визнає себе винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Прокурор заперечувала проти затвердження угоди і просила відмовити в затвердженні такої, посилаючись в судовому засіданні на відсутність правових підстав для затвердження угоди про примирення, оскільки обвинувачений не визнає себе винним, та існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку, про неможливість затвердження угоди про примирення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Згідно п.3, 4 ч.7 ст.474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, чи існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до переконання, що у затвердженні угоди про примирення слід відмовити, оскільки примирення між сторонами не відбулося, так як обвинувачений відмовився від угоди.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України у разі відмови у затвердженні угоди, судове провадження продовжується у загальному порядку.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити кримінальну справу до судового розгляду з визначенням дати і місця судового розгляду та складу осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Керуючись ст.ст.314, 474 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити у затвердженні угоди про примирення, укладеної 27 вересня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження продовжити у загальному порядку.

Закінчити підготовче провадження по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мостиського районного суду о 09:30год., 14.11.2018 року.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого та потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1