КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №11-кп/824/489/2019 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2

Ухвала
Іменем України

09 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів судового

засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №00003512 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року щодо обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 14.01.2010 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 189 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 02.08.2010 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; 14.01.2011 року вироком Подільського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; 28.09.2015 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; 04.01.2016 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; 05.02.2016 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 10 місяців; 27.05.2016 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;16.06.2016 року вироком Подільського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; 19.12.2016 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 7 місяців

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В с т а н о в и л а :

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року ОСОБА_7 - визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання
- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;
- за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням змісту вироку Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2016 року за сукупністю злочинів призначено ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 вказано рахувати з 16 вересня 2015 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення в період з 19.12.2016 року по 19.01.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку, 18.05.2015 ОСОБА_7 в період часу з 11 години 13 хвилин по 11 годину 20 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Фуршет Гурман», за адресою: м. Київ, пл. Спортивна 1-а, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, з метою повторного таємного викрадення чужого майна, із полиці викрав буженину «Ятрань» та карбонад «Класік», які належать ТОВ «Еффіус Груп», з яким вийшов з магазину, не розрахувавшись за вказані продукти харчування, після чого з місця вчинення злочину зник, чим завдав ТОВ «Еффіус Груп» матеріальної шкоди на загальну суму 200 гривень 87 копійок.
Крім цього, 20.05.2015 ОСОБА_7 в період часу з 14 години 07 хвилин по 14 годину 14 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Фуршет Гурман», за адресою: м. Київ, пл. Спортивна 1-а, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, з метою повторного таємного викрадення чужого майна, із полиці викрав сир «Дор Блу», карбонад «Класік» та карбонар «Домашній», які належать ТОВ «Еффіус Груп», з яким вийшов з магазину, не розрахувавшись за вказані продукти харчування, після чого з місця вчинення злочину зник, тим самим завдав ТОВ «Еффіус Груп» матеріальної шкоди на загальну суму 538 гривень 60 копійок.
Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім цього, 21.05.2015 ОСОБА_7 в період часу з 13 години 39 хвилин по 13 годину 49 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Фуршет Гурман», за адресою: м. Київ, пл. Спортивна 1а, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, з метою таємного викрадення чужого майна, із полиці взяв дев`ять плиток шоколаду, які належать ТОВ «Еффіус Груп», загальною вартістю 216 грн. 92 копійки, з яким направився до виходу з вище вказаного магазину, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений працівниками охорони вказаного магазину.
Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на вчинення повторного таємного викрадення чужого майна, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але повторне таємне викрадення чужого майна, не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи фактичні обставини справи, просить вирок Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року скасувати в частині остаточного призначеного покарання на ухвалити новий вирок, яким визнати його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік; визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки шість місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням змісту вироку Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2016 року за сукупністю злочинів призначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців. Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16.09.2015 року до винесення вироку, а саме до 21.06.2018 року.
За доводами апелянта вирок суду першої інстанції є занадто суворим.
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що він під час судового розгляду постійно зазначав, що шкодує за вчинене і щиро розкаюється, проте суд першої інстанції не врахував щире каяття як пом`якшуючі пом`якшуючу обставину.

Також вказує на те, що суд не врахував наявність у нього малолітньої дитини.

Крім цього зазначає, що судом першої інстанції не враховано його знаходження з вересня 2015 року в СІЗО та не перераховано строк попереднього його ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України до червня 2018 року, хоча в матеріалах справи міститься ухвала Березанського районного суду Київської області, якою йому було перераховано 10 місяців попереднього ув`язнення.

Також обвинувачений вважає, що у вироку суду першої інстанції не вірно зарахований строк попереднього ув`язнення в період з 19.12.2016 року по 19.01.2017 року, оскільки він в СІЗО за весь час розгляду справи знаходився більше ніж зазначений строк, і перерахунок, на думку апелянта, день за два повинні були зробити не за період з 19.12.2016 року по 19.01.2017 року, а з 16.09.2015 року по 21.06.2018 р..

Апелянт стверджує, що враховуючи пом`якшуючі обставини, суд першої інстанції не мав права призначати максимальний строк покарання, оскільки він свою вину визнав повністю.

Також обвинувачений зазначає, що суд не взяв до уваги вирок Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2016 року, яким його було засуджено покарання у виді позбавлення волі на строк 4,7 років, з яких на день ухвалення вироку Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року він фактично відбув 2 роки 7 місяців, а відтак, на думку обвинуваченого, суд міг приєднати до остаточного покарання строк не 5 місяців, а значно менший і призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців, або залишити таки же строк у виді позбавлення волі на строк 4 роки 7 місяців.

Таким чином, на думку обвинуваченого, судом першої інстанції порушено його права гарантовані чинним КПК України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_7 та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі обвинуваченого ОСОБА_7 в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і в апеляційній скарзі не оспорюються.
При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції із зазначенням цього у вироку, врахував обставини справи, ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 діянь, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який має неповнолітню дитину, характеризується задовільно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнав - щире каяття останнього, а обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З викладеного вбачається, що судом враховані і ті обставини, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі.
А тому, з врахуванням наведених обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, та призначив обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі в мінімальній межі санкції ч. 2 ст. 185 КК України, за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України суд обґрунтовано призначив покарання в межах санкції Зазначеного Закону про кримінальну відповідальність.
Призначивши покарання за кожний злочин окремо, суд обґрунтовано визначив остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та призначив на підставі ч. 1 ст. 70 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Разом з тим, враховуючи, що кримінальні правопорушення за даним вироком були скоєні до постановлення вироку Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2016 року, суд першої інстанції обґрунтовано на підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням змісту вироку Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2016 року за сукупністю злочинів призначив ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 5 років позбавлення волі.

Будь яких підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання як за окремий злочин так і за сукупністю злочинів, колегія суддів не вбачає, а тому апеляційна скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого щодо неповного зарахування строку попереднього ув`язнення на підставі вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838 - VIII, то колегія суддів вважає їх частково обґрунтованими, виходячи з наступного.
З матеріалів як даного кримінального провадження, так і матеріалів особової справи ОСОБА_7 , витребуваної із ДУ «Київський слідчий ізолятор» вбачається, що згідно протоколу про затримання розшукуваної особи, яка переховувалась від слідства та суду ОСОБА_7 затриманий 16.09.2015 року о 21 год. 30 хв.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 28.09.2015 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України і призначено йому покарання - 1 (один) рік шість місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі №13 Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 вказано відраховувати з 16.09.2015р.
В подальшому вироком Святошинського районного суду м. Києва від 04.01.2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 1(одного) року позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, з врахуванням покарання призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 28.09.2015р., остаточне покарання ОСОБА_7 призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 вказано рахувати з 16.09.2015 року.
Після цього, вироком Оболонського районного суду м. Києва від 05.02.2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.
За правилами ч. 4 ст. 70 КК України з врахуванням вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 28.09.2015 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 1 рік 10 місяців.
Початок перебігу строку відбування покарання ОСОБА_7 вказано відраховувати з 16 вересня 2015 року.
Зараховано ОСОБА_7 в остаточно призначений строк покарання частково відбуте ним покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 28.09.2015 року у період з 16 вересня 2015 року по 5 лютого 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згодом, вироком Оболонського районного суду м. Києва від 27.05.2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.
За правилами ч. 4 ст. 70 КК України з врахуванням вироку Оболонського районного суду м. Києва від 05.02.2016 року за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
Початок перебігу строку відбування покарання ОСОБА_7 вказано відраховувати з 27 травня 2015 року.
Зараховано ОСОБА_7 в остаточно призначений строк покарання частково відбуте ним покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 05.02.2016 року у період з 16 вересня 2015 року по 26 травня 2016 року, з них з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі зарахувати строк з 16 вересня 2015 року по 7 квітня 2016 року та з 21 квітня 2016 року по 26 травня 2016 року.
Після цього, вироком Подільського районного суду м. Києва від 16.06.2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання за: ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі; ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років 5 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 5 місяців позбавлення волі.
Згідно ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Оболонського районного суду м. Києва від 27.05.2016 р., яким його засуджено за ч.2 ст.185 КК Українидо покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_7 вказано рахувати з 16 червня 2016 р., зарахував до нього строк, який ОСОБА_7 відбув за вироком Оболонського районного суду м.Києва від 27.05.2016 р., а саме період із 16 вересня 2015 року по 15 червня 2016 року.
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та покарання призначеного вироком Подільського райсуду м. Києва від 16.06.2016 року - у виді одного року семи місяців позбавлення волі, остаточно до відбуття ОСОБА_7 призначено 4 (чотири) роки 7 ( сім) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання вказано відраховувати з 19 грудня 2016 року, зарахувавши в цей строк час перебування під вартою в період з 16 вересня 2015 року по 18 грудня 2016 року.
До вступу вироку в законну силу засудженого ОСОБА_7 залишено під вартою в Київському СІЗО №13.
Зазначений вирок, згідно розпорядження про виконання вироку, набрав законної сили 19.01.2017 року.
Ухвалою Березанського місцевого суду Київської області від 21 березня 2017 року, клопотання засудженого ОСОБА_7 задоволено. Зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення в період з 19 грудня 2016 року по 19.01.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі по вироку Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року.
І вже оскаржуваним вироком Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання: за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК Україниз урахуванням змісту вироку Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2016 року за сукупністю злочинів призначено ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 вказано відраховувати з 16 вересня 2015 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення період з 19.12.2016 року по 19.01.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою.
З хронології наведених вироків вбачається, що після затримання ОСОБА_7 16.09.2015 року, він ввесь час до моменту даного апеляційного розгляду перебував під вартою, приймаючи участь при різних судових розглядах.
Оскаржуваним вироком Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 р. вірно початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обраховано з 16.09.2015 року. Разом з тим, судом належним чином не враховано, що кожного разу, при постановленні вироку та призначенні остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, суд з врахуванням попереднього вироку призначав покарання, шляхом часткового складання покарань, та вже двома вироками термін попереднього ув`язнення ОСОБА_7 зараховано в строк відбування покарання, а саме, зараховано період з 16 вересня 2015 року по 26 травня 2016 року, з них з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі зарахувати строк з 16 вересня 2015 року по 7 квітня 2016 року та з 21 квітня 2016 року по 26 травня 2016 року, а також з 19.12.2016 р. по 19 січня 2017 року з того ж самого розрахунку, який був передбачений ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, що діяла на момент вчинення кримінальних правопорушень по всім вирокам суду.
Разом з тим, судом вказані періоди попереднього ув`язнення ОСОБА_7 помилково не були зараховані при постановленні вироку Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2018 р., а тому в цій частині вирок Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 р. підлягає зміні в частині застосування вимог ч. 5 ст. 72 КК України, та зазначені періоди підлягають врахуванню.
Окрім того, п.ґ ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, що діяла на момент вчинення кримінальних правопорушень передбачає, що у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

А з матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року ( Т. 2 а.п. 243), було ухвалено ОСОБА_7 етапувати з Березанської виправної колонії №95 до ДУ "Київський слідчий ізолятор" з подальшим перерахуванням його за Печерським районним судом м. Києва для участі його під час судового розгляду кримінального провадження.
Згідно повідомлення ДУ "Київський слідчий ізолятор" (Т. 2 а.п. 249), засуджений ОСОБА_7 06.10.2016 р. прибув до Київського слідчого ізолятора, відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року.
Згідно довідки ДУ " Київський слідчий ізолятор" ( Т. 3 а.п. 182), ОСОБА_7 вибув до ДУ "Березанська виправна колонія" 16.02.2017 року.
Згодом знову ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року ( Т. 3 а.п 61) було ухвалено ОСОБА_7 етапувати з Березанської виправної колонії №95 до ДУ "Київський слідчий ізолятор" з подальшим перерахуванням його за Печерським районним судом м. Києва та залишити його у ДУ "Київський слідчий ізолятор" до закінчення розгляду кримінального провадження Печерським районним судом м. Києва.
Згідно повідомлення ДУ "Київський слідчий ізолятор" (Т. 3 а.п. 69), засуджений ОСОБА_7 20.04.2017 р. прибув до Київського слідчого ізолятора, відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року.
Та згідно тієї ж довідки ДУ "Київський слідчий ізолятор" (Т. 3 а.п. 182) ОСОБА_7 перебуває у вказаній установі і по день апеляційного розгляду, тобто по 09 січня 2019 року.
А відтак, на підставі п. ґ ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року до строку відбування покарання ОСОБА_7 необхідно зарахувати час перебування в установі попереднього ув`язнення у зв`язку з прийняттям участі у судовому розгляді даного кримінального провадження Печерським районним судом м. Києва, що включається у строк попереднього ув`язнення з 6 жовтня 2016 року по 15 лютого 2017 року та з 20 квітня 2017 року по 9 січня 2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В перерахунку періоди попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 16 вересня 2015 року по 7 квітня 2016 року, з 21 квітня 2016 року по 26 травня 2016 року, з 6 жовтня 2016 року по 15 лютого 2017 року, з 20 квітня 2017 року по 9 січня 2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі становлять 5 років 5 місяців 22 дні позбавлення волі, що разом з часом відбування ним покарання у Березанській виправній колонії №95 свідчить, про те, що ОСОБА_7 відбув повністю призначене за вироком Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року покарання, в зв`язку з чим підлягає негайному звільненню з - під варти в залі суду.

Керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України змінити в частині застосування вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання періоди попереднього ув`язнення: з 16 вересня 2015 року по 7 квітня 2016 року, з 21 квітня 2016 року по 26 травня 2016 року, з 6 жовтня 2016 року по 15 лютого 2017 року, з 20 квітня 2017 року по 9 січня 2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року, щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Звільнити ОСОБА_7 з - під варти в залі суду у зв`язку з фактичним відбуттям покарання.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4