В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Ужгород, кримінальне провадження № 308/7414/18, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001984 від 19.06.2018 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, вважається не судимим,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15-ч.1 ст.185 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

19 червня 2018 року, близько 04 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в кафе «Три Горби», що за адресою м. Ужгород, вул. Залізнична,1А, умисно, таємно, намагався викрасти належний ОСОБА_5 масляний радіатор марки «Delfa» моделі «DHW-7», вартістю згідно висновку експерта №11/534 від 25.06.2018 року 341 грн., однак злочин не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий охоронцями даного закладу.

ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому та підтвердив обставини вчиненого злочину, що викладені в обвинувальному акті. Так, 19 червня 2018 року, близько 04 год. 00 хв., перебуваючи в кафе «Три Горби» намагався викрасти масляний радіатор марки «Delfa», однак був спійманий охоронцями. На даний час шкодує у вчиненому та зобов`язується в подальшому не вчиняти нових злочинів.

Потерпіла ОСОБА_5 надала суду заяву в якій просить не викликати її в судові засідання. Будь-яких претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має.

Заслухавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, які правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності і істинності їх позицій не має, розуміючи при цьому, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі наведеного, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 - ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

За положеннями ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, зі змінами від 06.11.2009 року, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини.
При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного, обставини скоєного, особу обвинуваченого.

Пом`якшуючими покарання обставинами обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття останнього, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування заподіяної шкоди потерпілій.

Відповідно до ч.2 ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 те, що останній свою вину визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведені вище фактичні обставини справи, особу винного, тяжкість вчиненого злочину, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливим без відбування останнім покарання у вигляді позбавлення волі і у відповідності до вимог ст.75 КК України, звільняє його від покарання з випробовуванням, при умові виконання засудженим покладених на нього обов`язків передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, що на думку суду буде відповідати вимогам ст. 50 КК України, а саме буде сприяти виправленню засудженого, а також запобігати вчинення нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.
Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі складають 715 грн. за проведену по справі експертизу, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Долю речових доказів по справі, суд вирішує у порядку визначеному ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.7-29, 368-371,373,374,376,392,394,395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15- ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь НДКЦ при МВС України в Закарпатській області судові витрати за проведену по справі експертизу в сумі 715 грн. (одержувач: УК у м. Ужгород 24060300, код одержувача: 38015610, р/рахунок: 0002 в ГУДКСУ в Закарпатській області, МФО: 812016, призначення: за експертизу).

Речовий доказ по справі: масляний радіатор марки «Delfa» моделі «DHW-7» вважати повернутим власнику, диск «Verbatim CD-R 700 mb 52x speed 80 min» - зберігати при матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1