Постанова
Іменем України
11 грудня 2018 року

м. Київ
справа № 300/881/15-к
провадження № 51-3962км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги засудженої ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на вирок Воловецького районного суду Закарпатської області від 13 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 10 листопада 2016 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , заміжньої, з вищою освітою, не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК.
Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і встановлені ними обставини
Вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 13 червня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватою та засуджено за ч. 2 ст. 191 КК, ч. 1 ст. 366 КК та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 191 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виборчим процесом строком на 2 роки;
- за ч. 1 ст. 366 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виборчим процесом строком на 1 рік.
На підставі ч. 1 ст.70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виборчим процесом строком на 2роки.
Відповідно до ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробовуванням та встановленням іспитового строку на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 675 гривень 18 копійок за проведення судової почеркознавчої експертизи та процесуальні витрати в сумі 491 гривні 04 копійок за проведення почеркознавчої експертизи.
Як встановив суд, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді голови дільничної виборчої комісії №210153 одномандатного виборчого округу №70 з виборів народних депутатів України 26.10.2014 року в с. Верб`яж Воловецького району Закарпатської області, будучи особою тимчасово спеціально уповноваженою на виконання функцій держави, виконуючи організаційно-розпорядчі функції, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою власного збагачення та в інтересах третіх осіб отримання одноразової грошової винагороди, яка була виділена на дільничну виборчу комісію з державного бюджету, без проведення засідання виборчої комісії та без складання відповідного протоколу засідання, 29 жовтня 2014 року перебуваючи в будівлі Воловецької РДА, за адресою смт. Воловець, вул. Пушкіна, 8 Воловецького району, склала завідомо неправдивий документ постанову від 29 жовтня 2014 року «Про розподіл одноразової грошової винагороди членів ДВК», яку підписала особисто як голова дільничної виборчої комісії і скріпила печаткою ДВК, посвідчивши факт прийняття рішення членами дільничної виборчої комісії про преміювання її та члена дільничної виборчої комісії ОСОБА_8 . Таким чином, ОСОБА_6 внесла неправдиві відомості до вказаного документа, який за своїм змістом мав надати членам ДВК право отримати одноразову грошову винагороду. Після чого, цю ж постанову ОСОБА_6 надала керівнику апарату Воловецької РДА для подальшого її скерування та затвердження окружною-виборчою комісією, незаконно визначивши собі та члену дільничної виборчої комісії ОСОБА_8 грошову винагороду.
Крім цього, ОСОБА_6 шляхом зловживання своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою власного збагачення та в інтересах третіх осіб - отримання одноразової грошової винагороди, яка була виділена на дільничну виборчу комісію № НОМЕР_1 з державного бюджету, без проведення засідання виборчої комісії та без складання відповідного протоколу засідання, 29 жовтня 2014 року перебуваючи в будівлі Воловецької РДА, за адресою АДРЕСА_2 , склала завідомо неправдивий документ постанову від 29 жовтня 2014 року «Про розподіл одноразової грошової винагороди членів ДВК», яку підписала особисто як голова дільничної виборчої комісії №210153 і скріпила печаткою ДВК посвідчивши факт прийняття рішення членами дільничної виборчої комісії про преміювання її та члена дільничної виборчої комісії ОСОБА_8 , внісши, таким чином неправдиві відомості до вказаного документа, який за своїм змістом мав надати членам ДВК право отримати одноразову грошову винагороду.
Після чого, у цей же день, вказану постанову ОСОБА_6 надала керівнику апарату Воловецької РДА ОСОБА_9 для подальшого скерування та затвердження. Після затвердження вказаного завідомо неправдивого документа ОВК одномандатного виборчого округу №70, членам ДВК будо зараховано та сплачено одноразову грошову винагороду: голові ДВК №210153 ОСОБА_6 1300 гривень, члену ДВК №210153 ОСОБА_8 700 гривень.
Своїми діями ОСОБА_6 привласнила грошові кошти у розмірі 1 300 гривень та розтратила грошові кошти у розмірі 700 гривень, які були виділені з державного бюджету, спричинивши збитки державі в особі Центральної виборчої комісії на загальну суму 2 000 гривень.
Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 10 листопада 2016 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни. Виключено з мотивувальної
частини вироку посилання на кваліфікуючу ознаку ч. 2 ст. 191 КК «яке перебувало в її віданні».
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не погоджуючись з вироком суду першої інстанції та ухвалою суду апеляційної інстанції, просить їх скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та закрити провадження за відсутністю у діях ОСОБА_6 складу злочину. Захисник вважає, що у даному кримінальному провадженні неправильно визначено потерпілого ЦВК, оскільки виплата грошової винагороди здійснювалась за рахунок Державного бюджету України.

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_6 , посилаючись на неповноту та однобічність слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, відсутність у своїх діях складу кримінального правопорушення просить судові рішення щодо неї скасувати, провадження закрити.
Позиції учасників судового провадження
В судовому засідання прокурор просив залишити касаційні скарги без задоволення, а судові рішення без зміни, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.
Мотиви Суду
Заслухавши всіх учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Отже, колегія суддів при касаційному розгляді виходить із обставин кримінального провадження, встановлених судами.
Касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
При перевірці матеріалів кримінального провадження касаційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватостіта кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК судом першої інстанції зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що у вироку відповідно до ст. 374 КПК наведено докладні мотиви. Оцінка доказів відповідно до вимог ст. 94 КПК є виключною компетенцією суду, що постановив вирок.
Матеріали провадження свідчать, що суди першої і апеляційної інстанцій перевірили доводи, аналогічні тим, що викладені у касаційній скарзі. Зазначені в судових рішеннях мотиви про визнання цих доводів безпідставними, колегія суддів знаходить обґрунтованими і такими, що відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.
Висновок про винуватість засудженого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй злочинів, суд мотивував показаннями засудженої, яка хоч і не визнавала вини, проте пояснила, що дійсно, як голова дільничної виборчої комісії №210153, підписала і завірила печаткою постанову від 29.10.2014 року «Про розподіл одноразової грошової винагороди членів ДВК», подала даний документ керівнику апарату Воловецької РДА ОСОБА_9 для подальшого скерування та затвердження; показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які пояснили, що були членами виборчої комісії, проте засідання, на якому б вирішувалось питання про розподілення одноразової грошової винагороди для ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не відбувалось; свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що він працював на посаді керівника апарату Воловецької районної державної адміністрації, під час позачергових виборів народних депутатів він роздав чисті бланки постанов «Про розподіл одноразової грошової винагороди членів ДВК» керівному складу ДВК, участі у заповненні не брав, як саме приймалося рішення щодо розподілу грошової винагороди не знає.
Окрім цього, винуватість ОСОБА_6 доведена іншими дослідженими судом доказами: постановою про визнання та зберігання речових доказів від 10.06.2015 року; постановою від 29.10.2015 року ДВК №210153 одномандатного виборчого округу №70 «Про розподіл одноразової грошової винагороди членів ДВК»; розрахунковою відомістю за жовтень 2014 року ОВК ОВО №70; постановою від 10.10.2014 року №4 «Про утворення дільничних виборчих комісій»; додатком №52 до постанови про склад виборчої комісії, згідно якого головою дільничної виборчої комісії №210153 одномандатного виборчого округу №70 обрано ОСОБА_6 , висновком почеркознавчої експертизи №15/929 від 13.10.2015 року, на підставі якого підпис від імені ОСОБА_6 у постанові від 29.10.2014 року «Про розподіл одноразової грошової винагороди членів ДВК» виконаний ОСОБА_6 , рукописні записи у постанові також виконані ОСОБА_6 .
У процесі вивчення матеріалів кримінального провадження не було виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення цих доказів, які б викликали сумніви в їх достовірності. Всі докази, покладені судом в основу обвинувачення, відповідають вимогам закону щодо їх допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точку зору достатності та взаємозв`язку.
Сукупність наведених у вироку доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано визнано винуватоюу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК та кримінально-правова оцінка діянь за вказаними статтями є правильною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, які би тягли за собою безумовне скасування судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає.
Керуючись статтями 433, 434, 436 - 438, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Верховний Суд
ухвалив:
Вирок Воловецького районного суду Закарпатської області від 13 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 10 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційні скарги засудженої ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню

не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3