Провадження № 1-кп/520/1109/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0001738 від 29.06.2018 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-30.09.2009 Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 2 роки,;

-12.04.2018 Київським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 190 КК України до 200 годин громадських робіт;

-29.11.2012 Київський районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 389 КК України до обмеження волі строком на 1 рік 25 днів, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік;

-21.03.2014 Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 389 КК України до арешту строком на 1 місяць;

-24.06.2014 Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов обвинувальний акт з додатками по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, разом з угодою про примирення між потерпілими та підозрюваним.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину проти власності за наступних обставин.

Так, повторно, 29.06.2018 року, біля 15:00, ОСОБА_5 знаходячись в приміщенні магазину «Сільпо», розташованого по вул. Ак. Вільямса, буд. 75, у м. Одесі, діючи повторно, маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистої наживи, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрав з полиці магазину 2 упаковки прального порошку «PersilColor Свіжість Silan», вартістю 282,50 гривень за одну упаковку, які є власністю ТОВ «Сільпо-Фуд», тим самим завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 565,00 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Вказані умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України за ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

04.10.2018 року між представником потерпілого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіли та обвинуваченого ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст. 185 ч. 2 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені представнику потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченому ОСОБА_5 .

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 і представник потерпілого ОСОБА_8 кожен окремо, підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої міри покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - як їх інших обставин, ніж іі, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що представник потерпілого ОСОБА_8 цілком розуміє наслідки її затвердження, передбачені ч.1 ст.473 КПК України. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 також повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КІІК України, а також наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ч.І ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, дії ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнього наявні, узгоджена міра покарання відповідає санкції кримінального закону та загальним засадам призначення покарання, визначених у ст.65 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374,474-475 КПК України, суд

Ухвалив:

Затвердити угоду від 04.10.2018 року у кримінальному провадженні №0001738 від 29.06.2018 між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 про примирення.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого

ОСОБА_5 наступні обов`язки: п.1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; п.2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язок, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробацїї;

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення, але лише у випадках, встановлених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1