Справа № 333/582/19
Пр. №1-кп/333/329/19
ВИРОК

Іменем України

26 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2019 року в вечірній час доби, точного часу встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в під`їзді № 1 буд. АДРЕСА_3 маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_5 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, його дії залишаться ніким непоміченими, діючи із корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, з карману куртки потерпілого ОСОБА_5 , викрав належний йому мобільний телефон марки «ХІАОМІ REDMI 5 PLUS», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ №1 - НОМЕР_1 , ІМЕІ №2 - НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 вартістю 4998 грн. 19 коп., в якому були встановлені сім-карта № 1 оператора мобільного зв`язку «лайфселл» з ном. тел. НОМЕР_4 , яка матеріальної цінності не представляє та сім-карта № 2 оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» з ном. тел. НОМЕР_5 , яка матеріальної цінності не представляє та який знаходився в силіконовому чохлі чорного кольору, який для потерпілого матеріальної цінності не представляє.

Після цього, ОСОБА_4 , зник з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 4998 грн. 19 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення з обвинуваченим ОСОБА_4 .
В судовому засіданні прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри. За вказаною угодою сторони погодили покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді шрафу у розмірі 850 грн.

Суд вважає необхідним затвердити угоду про примирення виходячи з наступного.

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого.

Частиною третьою ст. 469 цього Кодексу угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному проваджені у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується а він, обвинувачений, має права, визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ст. 473 КПК України зокрема, про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та, що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 цього Кодексу.

Вислухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинуваченого ОСОБА_4 , який пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження у їх сукупності суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та Кримінального кодексу України суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про примирення між потерпілим і обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 368, 373, 374, 469, 472-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 01.02.2019 між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

На підставі угоди про примирення ОСОБА_4 призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу 850 грн.

Речові докази:

- «ХІАОМІ REDMI 5 PLUS», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ №1 - НОМЕР_1 , ІМЕІ №2 - НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 ,сім-карта № 1 оператора мобільного зв`язку «лайфселл» з ном. тел. НОМЕР_4 , сім-карта № 2 оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» з ном. тел. НОМЕР_5 , які знаходяться на зберіганні у потерпілого повернути потерпілому.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1