У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0006218 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 5 липня 2018 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Кіровоградської області, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

-обвинуваченої за ч. 2 ст. 125 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

потерпіла ОСОБА_5

обвинувачена ОСОБА_6

захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_5 просить вирок змінити та стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 майнову шкоду за її цивільним позовом в сумі 4873 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 5 липня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.

На підставі ст. 1 п. «ґ» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. №1810-У111 ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання.

Цивільний позов ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 1630,25 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 1000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає вирок суду в частині відшкодування майнової шкоди незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Потерпіла зазначає, що, задовольняючи цивільний позов частково, суд виходив з того, що нею не було доведено заявлений в позові розмір майнової шкоди.

Зазначає, що витрати на придбання ліків можуть підтверджуватись рецептом лікаря та довідкою аптеки про їх вартість.

Апелянт стверджує, що заявлена нею сума майнової шкоди, складається з витрат на придбання ліків та обстеження, що підтверджується квитанціями на загальну суму 1630,25 грн., а також рецептом лікаря та довідкою аптеки про вартість ліків у сумі 3242,75 грн.

Потерпіла вважає, що в порушення вимог норм матеріального і процесуального права, суд безпідставно не задовольнив її позовні вимоги в частині відшкодування майнової шкоди, чим порушив її права, а тому вирок суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

30 листопада 2015 року, близько 20 год. 00 хв., знаходячись біля ТЦ «КИТ» по вул. М. Морська в м. Миколаєві, ОСОБА_6 , на ґрунті тривалих неприязних відносин, в ході словесного конфлікту, нанесла потерпілій ОСОБА_5 один удар в область голови, в результаті чого в останньої утворилася тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми та струсу головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнана винною у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та її дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, доводи потерпілої ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, заперечення обвинуваченої ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 , а також прокурора, які просили вирок в частині вирішення цивільного позову залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд дійшов до наступного.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України є правильними та апелянтом в цій частині не оспорюються.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, та звільняючи її від призначеного покарання на підставі ст. 1 п. «ґ» Закону України «Про амністію у 2016 році», суд врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який є злочином невеликої тяжкості, та обставини його вчинення, дані про особу винної, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні №1 та в Миколаївському обласному наркологічному диспансері не перебуває.

Судом враховано щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Апеляційний суд вважає правильним розмір призначеного покарання та можливість звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році». В цій частині вирок суду першої інстанції також не оскаржується.

Що стосується вирішення судом цивільного позову суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як передбачено ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Дані вимоги закону судом дотримані.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 до початку судового розгляду подала цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_6 (а.с. 7).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач зазначила, що діями ОСОБА_6 їй завдано майнову шкоду в сумі 4873 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 в частині відшкодування майнової шкоди в сумі 1630,25 грн., оскільки витрати на зазначену суму, понесені потерпілою на придбання ліків, підтверджується наданими в суді квитанціями та товарними чеками (а.с. 85, 87-89).

Доводи потерпілої ОСОБА_5 про те, що розмір майнової шкоди підтверджується рецептом лікаря та довідкою аптеки про вартість ліків у сумі 3242,75 грн., є неспроможними, оскільки надані потерпілою довідки та призначення лікаря не відповідають вимогам щодо їх оформлення, зокрема, на них не зазначено, якій особі їх видано, відсутня печатка.

Крім того, потерпілою не надані докази на підтвердження тієї обставини, що нею були придбані призначені їй лікувальні засоби.

З огляду на наведене, немає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 376,404, 407, 424, 425, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 5 липня 2018 року у відношенні ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3