Житомирський апеляційний суд
Справа №283/2682/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

за участю : прокурора ОСОБА_6

представника ТОВ «Селінг Оіл» ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 28 листопада 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно АЗС №36, а саме : чотири підземні резервуари ємністю по 25 м. кубічних кожний та два підземні резервуари ємністю по 10 м. кубічних кожен, чотири одно продуктивні паливні колонки, на один роздавальний кран кожна фірми «ADAST» та адміністративне приміщення де знаходиться місце оператора АЗС за адресою с. Малинівка, Малинського району Житомирської області вул. Аграрна, 1а.

Відмовляючи у задоволенні вищевказаного клопотання слідчий суддя вказав, що в справі відсутні докази того, що на АЗС №36 є порушення правил безпеки, а майно на яке слідчий просив накласти арешт не визнано речовим доказом по справі. Крім того зазначив, що відсутність у АЗС №36 ТОВ «Селінг Оіл» документів на право користування земельною ділянкою не може слугувати підставою для накладення арешту на майно.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій ухвалу суду просить скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно АЗС №36 ТОВ «Селінг Оіл» в с.Малинівка, вул. Аграрна 1-а Малинського району Житомирської області, а саме : чотири підземні резервуари ємністю по 25 м. кубічних кожний та два підземні резервуари ємністю по 10 м. кубічних кожен, чотири одно продуктивні паливні колонки, на один роздавальний кран кожна фірми «ADAST» та адміністративне приміщення. Вказує, що судом під час розгляду клопотання допущено неповноту судового розгляду, що призвело до постановлення незаконного рішення. Зазначає, що обладнання АЗС визнано речовим доказом у кримінальному провадженні з метою збереження, заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

Заслухавши доповідача, прокурора про задоволення поданої апеляційної скарги, захисника, який вважав ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний Кримінальний Процесуальний Кодекс України не передбачає.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні СВ Малинського ВП Коростишівського ВП УГНП України в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №80000749 від 26.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.273 КК України.

Як вбачається зі змісту клопотання про арешт майна органом досудового розслідування встановлено, що ТОВ «Селінг оіл» здійснює свою діяльність на території Малинівської сільської ради Малинського району Житомирської області АЗС №36 за адресою : вул. Аграрна, 1а, з порушенням правил безпеки на вибухотехнічних підприємствах, створюючи при цьому загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків, заподіюючи шкоду здоров`ю потерпілим, шляхом здійснення зберігання, продажу нафтопродуктів без відповідних дозвільних документів.

За даним фактом розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2018 року за №80000749 від 26.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.273 КК України.

26.11.2018 року у ході проведення огляду встановлено, що АЗС №36 призначена для заправки паливом легкових та вантажних автомобілів, автобусів. На ній здійснюється зберігання та реалізація бензинів А-92, А-95 та дизельного пального. Основна виробнича діяльність складається з приймання нафтопродуктів з автомобільних цистерн у резервуари, зберігання нафтопродуктів у резервуарах та заправлення нафтопродуктами автотранспортні засоби через паливно роздавальні колонки.

Відмовляючи у задоволенні вищевказаного клопотання слідчий суддя вказав, що в справі відсутні докази того, що на АЗС №36 є порушення правил безпеки, а майно на яке слідчий просив накласти арешт не визнано речовим доказом по справі. Крім того зазначив, що відсутність у АЗС №36 ТОВ «Селінг Оіл» документів на право користування земельною ділянкою не може слугувати підставою для накладення арешту на майно.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч.ч.3-5 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається якщо слідчий не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Диспозиція ч.1 ст.273 КК України передбачає порушення правил безпеки на вибухонебезпечних підприємствах або у вибухонебезпечних цехах особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо воно створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.

Клопотання слідчого не містить жодних доказів на підтвердження обставин, що на АЗС №36 є порушення правил безпеки, які створили загрозу загибелі людей чи настанню інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.

Тобто слідчим, всупереч вимогам ч.3 ст.132 КПК України, не доведено існування обґрунтованої підозри щодо факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.273 КК України, що унеможливлює застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Не довів існування такої підозри і прокурор під час апеляційного розгляду.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому ухвала слідчого судді, в частині відмови в задоволенні клопотання слідчого СВ Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно АЗС №36, а саме : чотири підземні резервуари ємністю по 25 м. кубічних кожний та два підземні резервуари ємністю по 10 м. кубічних кожен, чотири одно продуктивні паливні колонки, на один роздавальний кран кожна фірми «ADAST» та адміністративне приміщення де знаходиться місце оператора АЗС за адресою с. Малинівка, Малинського району Житомирської області вул. Аграрна, 1а є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 28 листопада 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: