Справа №462/2406/18
Провадження1-кс/465/34/19
УХВАЛА
судового засідання
17.01.19 року Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого СВ СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 29.09.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000270 від 11.08.2017 року, -
ВСТАНОВИВ:
Скаржник звернувся до суду із скаргою на постанову старшого слідчого другого СВ СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 29.09.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000270 від 11.08.2017 року про вчинення кримінального правопорушення суддею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_5 за ч.1 ст.375 КК України та просить таку скасувати. Обґрунтовуючи скаргу зазначив, що згадану постанову слідчого вважає винесену незаконно та необґрунтовано, оскільки цілком формально з`ясував природу правовідносин і безпідставно прийшов до висновку про закриття кримінального провадження, при цьому матеріалами даного провадження достеменно встановлено, що саме завідомо неправосудною ухвалою вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.375 КК України. Крім того, закриваючи провадження слідчий не взяв до уваги, що у Шевченківському районному суді м.Львова розглядалась його скарга про визнання його потерпілим та ніяким чином не домігся допитати скаржника в якості потерпілого.
Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.
Прокурор в судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, в якій просить скаргу розглядати у його відсутності та відмовити в задоволенні такої.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється
Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Слідчим суддею встановлено, що другим слідчим відділом прокуратури Львівської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000270 від 11.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України.
Відомості в ЄРДР внесено на підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 26.07.2017 про зобов`язання внесення відомостей до СРДР за заявою ОСОБА_3 від 28.03.2017 щодо винесення слідчим суддею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_5 завідомо неправосудного рішення за результатами розгляду судової справи №461/8526/16-к за скаргою ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження №0000046.
Як вбачається із оскаржуваної постанови, в ході досудового розслідування 04.09.2017 року ОСОБА_3 слідчому скеровано клопотання щодо визнання заявника потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, при цьому останнім не було наведено жодних обставин про заподіяння йому будь-якого виду шкоди саме внаслідок винесення слідчим суддею ОСОБА_5 ухвали за результатами розгляду згаданої вище скарги. У зв`язку із цим, слідчим 07.09.2017 року винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 та заплановано проведення допиту ОСОБА_3 у якості свідка в день вручення заявнику вказаної постанови, оскільки останній проживає за межами Львівської області. Однак, 14.09.2017 року близько 11 год. 00 хв. у службовий кабінет слідчого прибув ОСОБА_7 , якому слідчим вручено згадану вище постанову під розпис та запропоновано надати показання по суті його заяви від 28.03.2017 року, натомість ОСОБА_3 категорично відмовився від надання показань у якості свідка, оскільки, на його думку, він перебуває у статусі потерпілого та надаватиме покази по суті лише після вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки у кримінальному провадженні №0000270 від 11.08.2017 року. Враховуючи таку поведінку заявника ОСОБА_3 , а також відсутність підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, останнього допитати не видалось можливим.
Крім того, в ході досудового розслідування оглянуто матеріали судової справи №461/8526/16-к за скаргою ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження №0000046. Оглядом встановлено, що слідчим суддею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_5 розглядалась скарга ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження №0000046, винесену старшим слідчим другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_4 30.11.2016 року. За результатами розгляду зазначеної скарги 24.01.2017 року слідчим суддею винесено ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 . Разом з тим, 20.03.2017 року ухвалою колегії апеляційного суду Львівської області скасовано ухвалу слідчого судді від 24.01.2017 року, оскільки «висновок слідчого судді про законність та обґрунтованість згаданої постанови є передчасним», так, як в ході досудового розслідування слідчим ОСОБА_4 неналежно вирішено питання процесуального статусу ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000046. Також оглядом матеріалів встановлено, що в ході розгляду слідчим суддею судової справи №461/8526/16-к за скаргою ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження №0000046 ОСОБА_3 безпосередньої участі у якості представника сторони кримінального провадження під час її розгляду не приймав, у матеріалах справи відсутні будь- які докази залучення його у якості представника ОСОБА_6 , відтак жодних підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні не вбачалось.
Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України ( 254к/96-ВР ) судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
Незгода із рішенням судів сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак кримінального правопорушення.
Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку №11 (2008) до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.
Частиною 2 ст.126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.
Відповідно до положення ч. 1 цієї статті Конституції України недоторканність суддів як гарантія їхньої незалежності у виконанні професійних обов`язків може не обмежуватися обсягом, визначеним у ч. 3 статті 126 Конституції України.
Додаткові гарантії незалежності і недоторканності суддів, крім уже передбачених Конституцією України, можуть встановлюватися також законами. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів в разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.
Згідно з положенням ч. 2 ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Це стосується і визначеного ст. 55 Конституції України права на судовий захист. Зниження рівня гарантій незалежності суддів опосередковано може призвести до обмеження можливостей реалізації права на судовий захист (п. п. 1.2, 1.3, 4.2, 4.3). Аналогічні роз`яснення змісту гарантій незалежності й недоторканності суддів надано у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 р.
Крім того, відповідно до рішення Європейського суд з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь - яким рішенням суду.
Таким чином, за результатами досудового розслідування старшим слідчим другого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_4 прийнято рішення у формі постанови про закриття кримінального провадження №0000270 від 11.08.2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діях слідчого судді Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Слідчий зобов`язаний встановити наявність чи відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України в діях осіб та прийняти мотивоване процесуальне рішення.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ст. 284 КПК України передбачає підстави закриття кримінального провадження, в т.ч. у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.
Диспозиція ч.1ст.375 КК України передбачає постановлений суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови, тобто із суб`єктивної сторони кримінальне правопорушення характеризується лише умисною формою вини. Разом з тим, в ході досудового розслідування не встановлено, що зазначені вище порушення вимог законодавства при винесенні 24.01.2017 року ухвали слідчим суддею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_5 допущені саме умисно.
Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом
Так, реалізовуючи своє право на оскарження судового рішення, ОСОБА_6 звернувся до Апеляційного суд Львівської області із апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді від 24.01.2017 року.
20.03.2017 року ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Львівської області апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено, а ухвалу слідчого судді Галицького районною суду м. Львова від 24.01.2017 року скасовано.
Слідчим прокуратури не надано повноважень у відповідності до КПК України оцінювати докази, які були зібрані в ході судового розгляду проваджені за скаргою учасника кримінального провадження, на підставі яких судом прийнято відповідне рішення. Обов`язок перевірки та оцінки доказів, зібраних під час судового провадження, законодавством України покладено на суд.
На підставі вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим в повні мірі досліджено та проаналізовано зібрані у встановленому кримінально процесуальному порядку докази, виходячи із обставин кримінального провадження прийняте правильне рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого СВ СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 29.09.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000270 від 11.08.2017 року відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1