У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 квітня 2019 року, якою задоволено клопотання начальника відділу СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000016 від 16 січня 2019 року.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8
захисник ОСОБА_9
підозрюваний ОСОБА_6

встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання начальника відділення СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000016 та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08.06.2019р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання начальника відділення СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що в клопотанні слідчого про продовження застосування запобіжного заходу не було надано інформації про застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, як у цьому кримінальному провадженні, так і в інших кримінальних провадженнях.

Зауважує, що кримінальний процесуальний закону не передбачає дублювання запобіжного заходу, на думку сторони захисту, це по суті є спотворенням його мети, або пряме знущання над змістом кримінального процесуального права, зокрема, та правосуддям в принципі.

Стверджує, що сам факт перебування особи за іншим провадженням, а по суті, одним і тим же кримінальним правопорушенням унеможливлює будь-які передбачені ст. 177 КПК України процесуальні ризики стосовно нього у кримінальному провадженні №0000016, оскільки на волі ОСОБА_6 у будь-якому випадку не перебуває.

Вважає, що слідчий суддя, усвідомлюючи вказаний факт, вносить у процесуальний документ Ухвалу - завідомо неправдиві відомості про існування ризиків, коли особа не може перебувати на волі, яка на волі і так не перебуває.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Слідчим відділом Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 16 січня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, за заявою ОСОБА_10 стосовно того, що 03.04.2018 року ОСОБА_6 разом з ОСОБА_11 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 незаконно позбавили волі ОСОБА_12 , що в подальшому спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті останнього.

16.01.2019 р. о 20 год. 29 хв. в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, затримано ОСОБА_6 .

17.01.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

18.01.2019 року, слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва, підозрюваному ОСОБА_6 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.03.2019, включно.

11.03.2019 року, відповідно до постанови заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_13 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, а саме до 17.04.2019.

15.03.2019 року, ухвалою Миколаївського апеляційного суду підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 квітня 2019 року.

01.04.2019 року слідчим суддею Заводського районного суду міста Миколаєва продовжено строк досудового розслідування до 17.07.2019 року.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 . В обґрунтування клопотання вказав що строк тримання під вартою підозрюваного закінчується 16.04.2019 року, але досудове розслідування у даному кримінальному провадженні закінчити не можливо, оскільки, необхідно провести підозрюваному ОСОБА_6 стаціонарну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження; виконати вимоги ст. 290 КПК України. Ризики передбачені ст. 177 КПК України - не зникли та не зменшилися.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, тобто наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали Миколаївського апеляційного суду від 15.03.2019 року та вважав за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 08.06.2019 року.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_8 , який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

З наданих суду матеріалів судового та кримінального проваджень вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, яке згідно ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, а саме: заявою ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення від 16.01.2019 передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, в якій вона просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , який незаконно позбавив волі її чоловіка ОСОБА_12 , що в подальшому спричинило тяжкі наслідки; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 16.01.2019 відповідно до якого остання надала свідчення про обставини вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України; протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинення кримінального правопорушення за матеріалами кримінального провадження за № 0000016 від 16.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України; протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 17.01.2019, а саме матеріалів кримінального провадження за № 0001303 від 04.04.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого п. п. 6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч. ч. 1,2 ст. 185 КК України; витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування № 0001303 від 04.04.2018 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 04.04.2018; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ; повідомленням про підозру ОСОБА_11 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_11 , який надав показання з приводу обставин позбавлення ним за попередньою змовою з ОСОБА_6 волі ОСОБА_12 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_11 ; стенограмою відеозапису до протоколу слідчого експерименту від 11.04.2018 за участю підозрюваного ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця події від 11.04.2018 з додатком; фото таблицею до протоколу огляду місця події від 11.04.2018; відповідь з МОБ СМЕ; протоколом огляду трупа від 13.04.2018; фото таблицею до протоколу огляду трупа від 13.04.2018; протоколом обшуку від 10.04.2018; листом з МОБ СМЕ; висновком експерта МОБ СМЕ № 1074 від 01.06.2018 року; клопотанням про призначення додаткової судово-медичної експертизи; ухвалою суду про призначення додаткової судово-медичної експертизи; супровідним листом до МОБ СМЕ; відповідь з МОБ СМЕ; висновком експерта МОБ СМЕ № 1074 від 25.06.2018, з додатком, а саме фото таблицею; клопотанням про призначення додаткової судово-медичної експертизи; ухвалою суду про призначення додаткової судово-медичної експертизи; відповідь з МОБ СМЕ; висновком експерта МОБ СМЕ № 1074 від 10.07.2018.

Матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування та слідства, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Апеляційним судом оцінено репутацію підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , не має стійких соціальних зв`язків в місці проведення досудового розслідування, не працює, не має стабільного та офіційного джерела доходу, неодноразово змінював прізвище, переховувався від органів досудового розслідування, підозрюється у скоєнні інших особливо тяжких злочинів, зазначені обставини свідчать про можливість підозрюваного ухилятись від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Перебуваючи на волі ОСОБА_6 може впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, про що свідчать заяви ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та його стійку антисоціальну поведінку, існують підстави вважати, що ОСОБА_6 може продовжувати свою злочину діяльність.

Вищезазначені обставини вказують на те що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.1, 3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

У вказаному кримінальному провадженні 01.04.2019 року слідчим суддею Заводського районного суду міста Миколаєва продовжено строк досудового розслідування до 17.07.2019 року. Слідчим і прокурором у суді першої інстанції вмотивовано доведено що, на теперішній час не можливо закінчити досудове розслідування вказаного кримінального провадження, оскільки необхідно провести наступні слідчі дії: провести підозрюваному ОСОБА_6 стаціонарну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження, виконати вимоги ст.290 КПК України, що перешкоджає завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

Вказані обставини, виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Істотних порушень положень КПК України, Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які б вплинули при продовженні слідчим суддею до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом не виявлено.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги захисника щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.

Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 405 ,407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 квітня 2019 року, якою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 08.06.2019 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді