Справа № 646/6840/18
№ провадження 1-кп/646/315/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.19року м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001564 від 18 серпня 2018 року, відносно обвинуваченого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Борова, Боровського району Харківської області, маючого повну середню освіту, розлучений, офіційно не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
-04.04.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням строком 1 рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Жовтневого районного суду м. Харкова 04.04.2018 за скоєння корисливого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, та повторно вичнив корисливий злочин.
17.08.2018, близько 23:50, разом з раніше незнайомим йому потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_4 рухався по вулиці Москалівській у напрямку вулиці Єкатерининська в місті Харкові. У цей час, знаходячись біля будинку № 7-В по вулиці Москалівській в місті Харкові, реалізуючи свій раптово виниклий умисел на відкрите викрадення чужого майна, без застосування фізичного насильства, діючи умисно, з корисливих мотивів та з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 наблизився до ОСОБА_5 та зняв з плеча останнього належну йому сумку, з якої дістав мобільний телефон TM «Xiaomi Redmi Note 5 А», вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №3389 від 07.09.2018 становить 2153 грн. 00 коп., тим самим відкрито викрав вищевказаний телефон, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2153 грн. 00 коп.
Потерпілий ОСОБА_5 надав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутністю.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Під час допиту обвинувачений ОСОБА_4 надав наступні покази, а саме що 17.08.2018, близько 23:50, разом з раніше незнайомим йому потерпілим ОСОБА_5 , він рухався по вулиці Москалівській у напрямку вулиці Єкатерининська в місті Харкові. Біля будинку № 7-В по вулиці Москалівській в місті Харкові, він наблизився до ОСОБА_5 та зняв з плеча останнього сумку, з якої дістав мобільний телефон TM «Xiaomi Redmi Note 5 А», після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Борова, Боровського району Харківської області, маючого повну середню освіту, розлучений, офіційно не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.04.2018 за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням строком 1 рік, вчинив злочин під час іспитового строку вищезазначеного вироку суду.
Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив тяжкий злочин.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, відношення особи до скоєного злочину, наявність пом`якшуючих обставин, та обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства у вигляді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.
Крім того, враховуючи, що обвинувачений вчинив злочин під час іспитового строку, встановленого вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.04.2018, суд відповідно до ст.71КК України частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно із положенням ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.
Змінити обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили з метою забезпечення виконання вироку.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи №3389 від 07.09.2018 та судово-дактилоскопічної експертизи №21614 від 27.09.2018 у сумі підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави відповідно до ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.
Керуючись ст.ст.100,124,349,368 - 374,376,392 - 395 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.04.2018, і остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Змінити обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 14.01.2019 з моменту взяття під варту на виконання даного вироку суду.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи №3389 від 07.09.2018 у сумі 429 грн., судово-дактилоскопічної експертизи №21614 від 27.09.2018 у сумі 7150 грн., загальною сумою 7579 грн. 00 коп.

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.08.2018 на мобільний телефон TM «Xiaomi Redmi Note 5 А», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 в чохлі сірого кольору.

Речові докази: мобільний телефон TM «Xiaomi Redmi Note 5 А», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 та чохол сірого кольору , які упаковані в поліетиленовий конверт чорного кольору з наліпкою « До висновку експерта № 21614 по к/п № 0001564 від 18.08.2018, судовий експерт ОСОБА_6 » - повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд міста Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1