справа №619/396/19
провадження №1-в/619/27/19
УХВАЛА
іменем України
« 01 » березня 2019 року Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового
засідання - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
засудженого - ОСОБА_5
представника колонії - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі Харківської області клопотання засудженого:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, раніше судимого: 1) 23.11.2004 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ст. 186 ч.2, 69 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 1 рік; 2) 29.11.2006 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ст. 289 ч. 2, 69; 296 ч. 2; 70 КК України до 3 років 5 місяців обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 2 роки; 3) 10.04.2008 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ст. 186 ч. 2, 69; 71; 72; 69 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 29.09.2009 року за відбуттям строку покарання; 4) 06.12.2013 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 2 роки, з а с у д ж е н о г о: 13 березня 2014 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком від 06.12.2013 року цього ж суду і остаточно до відбуття призначено 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією особистого майна.

Ухвалою від 29.01.2016 року Орджонікідзевського районного суду м. Харкова зараховано ОСОБА_7 в строк покарання, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.03.2014 року, строк попереднього ув`язнення з 23 грудня 2013 року по 13 квітня 2014 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

початок строку 23 грудня 2013 року,

кінець строку 02 березня 2020 року,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:
До Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав клопотання, посилаючись на те, що він став на шлях виправлення, зробив для себе висновки, провину визнавав в повному обсязі, всі покладені вироком витрати у справі сплатив. Крім того, пояснив, що має матір, яка проживає сама і потребує його допомоги та піклування.
Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання засудженого.
Представник адміністрації державної установи «Дергачівська виправна колонія (№ 109)» ОСОБА_6 клопотання підтримала.
Прокурор ОСОБА_3 проти клопотання засудженого не заперечувала.
З матеріалів особової справи вбачається, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відповідно до ст. 81 КК України, могло бути застосовано до засудженого ОСОБА_7 за відбуттям не менше двох третин призначеного строку покарання, а саме 02.01.2018 року. Рішенням комісії державної установи «Дергачівська виправна колонія (№ 109)» від 17.01.2018 року в направленні матеріалів до суду відмовлено як особі, яка не довела свого виправлення. Засуджений, за час відбування покарання в державній установі «Дергачівська виправна колонія (№ 109)», допустив одне порушення встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності дисциплінарною комісією. Після проведення виховної роботи та залучення засудженого до суспільно-корисної праці він змінив своє ставлення до відбування покарання на краще. На теперішній час стягнення погашене у встановленому законом порядку. Чотири рази заохочувався на підставі рішення дисциплінарної комісії.

Розглянувши надані суду матеріали, суд приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.
Засуджений ОСОБА_7 у місцях позбавлення волі знаходиться з 25.12.2013 року.
Під час тримання в Харківському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 31.03.2014 року відбував покарання в Харківській виправній колонії (№ 43). За час відбування покарання характеризувався позитивно. Дотримувався норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений чотири рази. Стягнень не мав. Був працевлаштований на дільниці розливу білизни виробництва установи. До основної роботи ставився сумлінно, в роботі проявляв розумну ініціативу.

За поданням Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції 09 червня 2017 року Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (згідно із рішенням Центральної комісії Міністерства юстиції України від 02.06.2017 року № 3.2/4-2017) на підставі ст. 100 Кримінально-виконавчого кодексу України видано наряд про переведення засудженого до виправної колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання для подальшого відбування покарання.

Рішенням комісії адміністрації державної установи «Дергачівська виправна колонія (№ 109)» від 17.01.2018 року відмовлено у поданні матеріалів в районний суд на умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 як особі, яка не довела свого виправлення.

Засуджений ОСОБА_7 відбуває призначену судом міру покарання в державній установі «Дергачівська виправна колонія (№ 109)» з 20.06.2017 року, куди прибув з державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)».

По прибуттю до установи був працевлаштований різноробом на підприємстві «Інвабудпром». До праці ставиться сумлінно, проявляє ініціативу в роботі.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки, тобто активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та інше.
Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно-корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання тощо.
Пленум Верховного Суду України у п. 17 своєї постанови «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року роз`яснив судам, що слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці тощо.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 відбув понад 2/3 частини строку покарання, адміністрацією колонії характеризується наступним чином: мав одне стягнення, яке на теперішній час погашене у встановленому законом порядку. Чотири рази заохочувався на підставі рішення дисциплінарної комісії. Згідно графіку приймає участь у неоплатних роботах з благоустрою території відділення, до виконання робіт ставиться з розумною ініціативою. Під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебував.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання довів своє виправлення, в зв`язку із чим до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч. 7 ст. 154 КВК України, у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених не раніше як через шість місяців.

Матеріали справи не містять даних про те, що засудженому ОСОБА_7 судом було відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
ухвалив:
Клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.
Засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання, визначеного вироком Фрунзенського районного суду міста Харкова від 13 березня 2014 року, на невідбутий строк 1 (один) рік один (один) день.
Ухвалу направити в державну установу «Дергачівська виправна колонія (№ 109)» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівській районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1