Справа № 685/1698/18
Провадження № 1-кп/669/11/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Білогір`я кримінальне провадження № 0000324 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 09 лютого 1982 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 142, ч. 2 ст. 206, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі, звільнений 24 липня 1985 року умовно-достроково, невідбутий термін 1 рік 5 місяців 21 день;

- 16 грудня 1991 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, звільнений 18 червня 1994 року по відбуттю терміну покарання;

- 20 листопада 1996 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 141 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі, звільнений 19 липня 2001 року по відбуттю терміну покарання;

- 09 липня 2002 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

- 27 листопада 2002 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 08 листопада 2004 року умовно-достроково, невідбутий термін 9 місяців 30 днів;

- 29 листопада 2006 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 04 червня 2008 року умовно-достроково, невідбутий термін 9 місяців 29 днів;

- 15 січня 2013 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

- 17 квітня 2013 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 16 липня 2013 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця 10 днів позбавлення волі;

- 13 жовтня 2014 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 393 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 21 квітня 2017 року із заміною невідбутої частини покарання на 240 годин громадських робіт, невідбутий термін 8 місяців 20 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2018 року біля 11 год. 00 хв. ОСОБА_5 , зайшовши на територію домогосподарства по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою крадіжки чужого майна, за допомогою ключа, який був у в`язці ключів, що знаходилась на підвіконні будинку, відкрив замок вхідних дверей та через двері проник до житлового будинку, звідки таємно викрав належний ОСОБА_4 бувший у використанні мобільний телефон марки «ASUS» моделі Zenfone 3 Max вартістю 1729 гривень.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 частково визнав себе винним та показав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він 04 жовтня 2018 року, у вечірній час, в якості гостя, перебував в будинку у потерпілого ОСОБА_4 , з яким спільно у невеликій кількості вживали вино та слухали музику, а наступного дня, 05 жовтня 2018 року біля 11 години, він зайшов на подвір`я домогосподарства ОСОБА_4 з метою провідати останнього. Пояснив, що він потягнув за ручку вхідних дверей до будинку, однак вони були закриті на замок, після чого постукав в двері, однак ніхто з будинку не виходив, а тому він подумав, що ОСОБА_4 спить. Знайшовши на підвіконні біля вхідних дверей в`язку ключів, він підібрав ключ до вхідних дверей, відкрив їх та зайшов в будинок. Пояснив, що в той час, коли він відкривав вхідні двері і заходив в будинок, то не мав наміру здійснити крадіжку майна, а лише хотів провідати ОСОБА_4 . Зазначив, що в першій же кімнаті (прихожій) він на столі побачив мобільний телефон, який взяв та поклав до кишені верхнього одягу, однак також не мав наміру його викрадати. Проте, коли вийшов надвір, попередньо закривши двері на замок та забравши із собою в`язку з ключами, зрозумів, що вчинив по відношенню до ОСОБА_4 поганий вчинок, тому повертаючись від будинку ОСОБА_4 в напрямку до свого місця проживання, підійшов до греблі місцевої водойми (ставка) та викинув ключі подалі від берега у воду. В подальшому, у викрадений телефон вставив власну сім-карту та зберігав його за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 до часу добровільної видачі працівникам поліції. При цьому, зазначив, що не пам`ятає, де подів сім-карту до викраденого мобільного телефона, яка належала потерпілому. У вчиненому розкаявся, вибачився перед потерпілим, а також просив його суворо не карати, а дати можливість виправитися шляхом застосування до нього іспитового строку.

Крім власного часткового визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні показав, що від недавнього часу дійсно був знайомий з ОСОБА_5 , який лише двічі перебував у нього в будинку, зокрема, ввечері 04 жовтня 2018 року він разом з ОСОБА_5 слухали ретро музику та вживали вино. Наступного ранку, 05 жовтня 2018 року, він закрив будинок на ключ, який зберігав при собі, та пішов в місцеву художню школу на роботу. Пояснив, що іншу в`язку з ключами від господарських будівель, серед яких був ще один запасний ключ від вхідних дверей будинку, випадково залишив на підвіконні. Пояснив, що зникнення мобільного телефону марки «ASUS» він помітив не відразу, а через декілька днів, оскільки в користуванні мав ще інший мобільний телефон старішої моделі, яким також користувався. Зазначив, що ні напередодні крадіжки, коли ОСОБА_5 перебував у нього в гостях, ні в день викрадення мобільного телефону, він жодним чином не надавав дозволу ОСОБА_5 на вільний вхід до його житлового будинку, а тим більше у його відсутності. Разом з тим, вказав, що до обвинуваченого жодних претензій матеріального та морального характеру з приводу крадіжки телефона він не має, просив його суворо не карати;

- даними протоколу огляду від 24 жовтня 2018 року з фототаблицею, відповідно до якого потерпілим ОСОБА_4 було добровільно видано коробку від мобільного телефона марки «ASUS» моделі Zenfone 3 Max (а.с. 31-34);

- даними протоколу огляду від 26 жовтня 2018 року з фототаблицею, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_5 за місцем свого проживання добровільно видав старшому слідчому СВ Теофіпольського відділення поліції Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області мобільний телефон чорного кольору марки «ASUS» моделі Zenfone 3 Max, який був загорнутий у два прозорі поліетиленові пакети та в лист газети «Урядовий кур`єр» від 16 грудня 2017 року № 238 (а.с. 38-40);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 23 листопада 2018 року з відеозаписом на флеш-накопичувачі «Team», в ході якого обвинувачений ОСОБА_5 відтворив дії, обстановку та обставини заволодіння майном ОСОБА_4 в житловому будинку АДРЕСА_2 , а також показав, яким чином він позбувся в`язки ключів, тобто як викидав їх у воду (а.с. 54-56);

- даними висновку судової товарознавчої експертизи від 07 листопада 2018 року № 12.1-0776:18, з якого слідує, що ринкова вартість викраденого мобільного телефона марки «ASUS» моделі Zenfone 3 Max (ZC520TL) станом на 05 жовтня 2018 року могла становити 1729 гривень (а.с. 47-51).

Таким чином, з урахуванням показань обвинуваченого та потерпілого, досліджених в судовому засіданні протоколів слідчих (розшукових) дій та інших долучених до матеріалів кримінального провадження документів, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній із проникненням в житло, повністю доведена і його дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

Доводи сторони захисту про те, що обвинуваченням невірно визначено додаткову кваліфікуючу ознаку як «поєднання із проникненням у житло», оскільки ОСОБА_5 , заходячи в будинок, не мав наміру вчинити крадіжку майна потерпілого, а умисел на її вчинення в останнього виник, коли він перебував уже в будинку, суд оцінює критично, відхиляє і розцінює це як обраний ними спосіб захисту та намагання уникнути від покарання, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Так, з показань самого обвинуваченого, потерпілого та досліджених в судовому засіданні протоколів слідчих (розшукових) дій встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , не будучи близьким родичем чи іншим членом сім`ї ОСОБА_4 , не маючи права на вільний доступ до житлового будинку останнього, при наявності явної перешкоди у вигляді закритих на замок вхідних дверей, віднайшов в`язку ключів, з яких підібрав лише один необхідний для нього ключ та самовільно відкрив двері, зайшов в будинок і відразу, в першій же кімнаті, зі столу взяв мобільний телефон, закрив будинок тим же ключем зі зв`язки, від якої позбувся шляхом викидання у водойму, а у викрадений телефон вставив власну сім-карту та зберігав за місцем свого проживання до часу добровільної видачі працівникам поліції. Такі послідовні дії обвинуваченого цілком вказують на те, що саме з метою викрадення чужого майна ОСОБА_5 проник до будинку потерпілого ОСОБА_4 , а тому відсутні підстави для виключення з обвинувачення вказаної кваліфікуючої ознаки та перекваліфікації вчиненого злочину на ч. 2 ст. 185 КК України, як того просив в судовому засіданні захисник обвинуваченого.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за даними досудової доповіді ймовірність вчинення повторного злочину є високою (а.с. 57-64, 103-105).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, є рецидив злочинів у взаємозв`язку із вчиненим злочином, визначеним вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2014 року за ч. 1 ст. 393 КК України (а.с. 91-93).

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, з урахуванням суспільної небезпеки скоєного злочину, особи винного, який після відбуття покарання, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин, а також обставин, які пом`якшують та обтяжують йому покарання, характер вчиненої крадіжки, розмір викраденого майна, позицію потерпілого, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку, визначеного санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, однак з його реальним відбуванням в місцях позбавлення волі.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся, питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 07 листопада 2018 року № 12.1-0776:18 в сумі 572 гривні (а.с. 46).

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки два місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2018 року.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «ASUS» моделі Zenfone 3 Max та коробку до нього, які зберігаються в кімнаті речових доказів Теофіпольського відділення поліції Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, - повернути потерпілому ОСОБА_4 ;

- стартовий пакет Київстар № НОМЕР_1 , який зберігається в кімнаті речових доказів Теофіпольського відділення поліції Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;

- два прозорі поліетиленові пакети та один лист газети «Урядовий кур`єр» від 16 грудня 2017 року № 238, які зберігаються в кімнаті речових доказів Теофіпольського відділення поліції Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, - знищити;

- флеш-накопичувач «Team» типу «micro SD HC» об`ємом 8GB з результатами проведення слідчих (розшукових) дій - залишити в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 572 гривні процесуальних витрат на залучення експерта.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження, а обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1