№ 219/993/18
Провадження № 1-в/243/114/2019
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючий суддя ОСОБА_1
за участю
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника заявника ОСОБА_4
лікаря-психіатра ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
особи, стосовно якої
вирішується питання
про продовження примусових
заходів медичного характеру ОСОБА_7 .
Розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська заяву головного лікаря Комунального закладу охорони здоров`я «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» ОСОБА_8 відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Званівка Бахмутського району Донецької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)22.08.2001 року Артемівським міським судом Донецької області за ч.2 ч.3 ст. 140 КК України до застосування заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом;

2)02.10.2013 року Артемівським міським судом Донецької області за ч.3 ст. 185 КК України до застосування заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом;

3)08.11.2018 року Артемівським міським судом Донецької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185,ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 186 КК України до застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із загальним наглядом,

про продовження примусових заходів медичного характеру у виді надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом,

ВСТАНОВИВ:

В Слов`янський міськрайонний суд звернувся головний лікар Комунального закладу охорони здоров`я «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» ОСОБА_8 з заявою про продовження примусових заходів медичного характеру у виді надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, обґрунтованою наступним. За час перебування в стаціонарі самопочуття ОСОБА_7 без позитивної динаміки, в психічному статусі відсутня критика до свого стану, скоєного правопорушення, не будує реальні плани на майбутнє.
Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Ухвалою Артемівського міського суду Донецької області від 08 листопада 2018 року по справі № 219/993/18, яка набула законної сили 11 грудня 2018 року, до ОСОБА_7 за вчинення суспільно небезпечних діянь, що мають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185,ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 186 КК України, застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із загальним наглядом.

З Висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 6 від 28 лютого 2019 року, слідує, що за час перебування в стаціонарі самопочуття ОСОБА_7 без позитивної динаміки, в психічному статусі відсутня критика до свого стану, скоєного правопорушення, не будує реальні плани на майбутнє.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 95 КК України та ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 КК України та статтею 512 КПК України порядку. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Частиною 2 статті 95 КК України передбачено, що в разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Згідно з приписами, викладеними в п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03 червня 2005 року, судам необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців. Це правило поширюється і на випадки надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що психічний стан хворого ОСОБА_7 не покращився, а тому вважає необхідним продовжити йому примусові заходи медичного характеру у виді надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом строком на шість місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст. 514 КПК України, ч. 1, 2 ст. 95 КК України, ст. 19 Закона України «Про психіатричну допомогу», суд

УХВАЛИВ:

Заяву головного лікаря Комунального закладу охорони здоров`я «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» ОСОБА_8 про продовження примусових заходів медичного характеру у виді надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом строком на шість місяців.
Ухвала може бути оскаржена в судову палату по кримінальним справам Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1