Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3949/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.309 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю : прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19 квітня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором у кримінальному провадженні відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 19.06.2019 року,

щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000331 від 18.12.2018 року.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що не підтвердилися ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інше кримінальне правопорушення, впливати на заявника та свідків, а також перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином.При обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , слідчим суддею враховано, що він має має постійне місце проживання, позитивно характеризується, немає судимостей.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій ухвалу суду просить скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого. Вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.Зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину та враховуючи що він може бути засуджений до покарання у виді реального позбавлення волі, він може переховуватись від органів досудового слідства та суду, може знищити, сховати чи спотворити речі які мають значення для кримінального провадження, незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженні.

На апеляційну скаргу прокурора підозрюваний ОСОБА_8 подав заперечення в яких просить ухвалу залишити без змін, а пеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги та просив її задовольнити, підозрюваного та захисника про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частоковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя посилається на те, що не підтвердилися доводи слідчого викладені в клопотанні щодо можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інше кримінальне правопорушення, впливати на заявника та свідків, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, колегія суддів не погоджується з вказаним висновком слідчого судді про необхідність застосування відносно ОСОБА_10 найменш суворого запобіжного заходу.

Так, відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч.3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Вивчивши клопотання слідчого та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів встановила наявність передбачених законом обставин, які пов`язують необхідність застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , проте, в даному випадку обраний місцевим судом найменш суворий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на думку колегії суддів, враховуючи обставини справи та особу підозрюваного, є занадто м`яким.

В свою чергу запобіжний захід у виді тримання під вартою, який просять застосувати прокурор в своїй апеляційній скаргзі, враховуючи положення ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.177, 178, 183 КПК України є занадто суворим, оскільки в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 не достатньо викладені обставини на підставі яких він дійшов висновку про наявність ризиків, зазначених у клопотанні з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини, відсутнє обґрунтування в клопотанні неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як встановлено апеляційним судом, в матеріалах кримінального провадження містяться докази, що свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, корупційних, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, він раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується.

Колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 , може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, може вчиняти інше кримінальне правопорушення, може впливати на заявника та свідків, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а тому відносно нього слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а вказаний запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_8 , покладених на нього процесуальних обов`язків та належну його процесуальну поведінку.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді підлягає до скасування з постановленням нової ухвали, якою необхідно клопотання слідчого СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором у кримінальному провадженні відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 - задовольнити частково, та застосувати до останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово до 19.06.2019 включно, та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19.04.2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про відмову у застосуванні щодо ОСОБА_8 застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 погодженого з прокурором у кримінальному провадженні відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 про застосування, щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 19 червня 2019 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 такі процесуальні обов`язки:

- заборонити цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_2 ;

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, або суду;

-не відлучатися із насеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого прокурора або суду;

-утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами у кримінальному провадженні №0000331 від 18.12.2018 року з приводу обставин інкримінованого йому правопорушення;

- здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на особу, яка здійснює розслідування у даному провадженні.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: