№ 336/392/19
Пр. № 1-кс/336/138/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого під час огляду місця події, яким є відділення акціонерного банку «А-Банк» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бочарова, 1, 17 січня 2019 року.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 18 січня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 внесено відомості за ч. 4 ст. 358 КК України за фактом підроблення документів.

За змістом клопотання, в ході огляду місця події вилучені автомобіль перука чорного кольору, а також паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , з ознаками підроблення, а саме: вклеєною фотокарткою іншої особи.

Посилаючись на те, що вказані предмети мають ознаки речового доказу в кримінальному провадженні як знаряддя незаконних дій, тому мають бути піддані арешту, просить про накладення арешту як на перуку, так і на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 .

Слідчий, належним чином викликаний для розгляду клопотання, до суду не з`явився з невідомих причин, що в силу ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання у його відсутність.
Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий не довів правової підстави для застосування арешту, хоча паспорт і має ознаки речового доказу в кримінальному провадженні як предмет незаконних дій в кримінальному провадженні за ознаками підроблення документів, так як не довів наявність ризиків його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, тому слідчий суддя не вбачає процесуальних підстав для ухвалення рішення на користь доводів клопотання.

З описаних міркувань виходить слідчий суддя і при вирішенні питання про накладення арешту на перуку, враховуючи й ту обставину, що слідчий в клопотанні не послався на значення цього предмета як речового доказу в цьому провадженні.

У зв`язку з викладеним слідчий суддя, не вбачаючи передумов для накладення арешту, вважала б за доцільне порекомендувати слідчому за наявності обґрунтованих підстав визначити статус цих речей як речових доказів в кримінальному провадженні і з метою їх збереження в інтересах ефективного розслідування визначити в силу ст. 100 КПК України належне місце для їх зберігання.

Керуючись ст. ст. 167-173, 233, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1