БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/88/19
Провадження № 1-кс/497/78/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.03.2019 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
начальника СВ Болградського ВП ОСОБА_4 ,
заявника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград скаргу ОСОБА_5 , від 18.01.2019 року на бездіяльність посадових осіб Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, що полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинення злочину,
В С Т А Н О В И В :

З Одеського апеляційного суду, після апеляційного розгляду 14.02.2019 року, до Болградського районного суду Одеської області 27.02.2019 року надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, що полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинений злочин.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.02.2019 року заявнику поновлено строк на оскарження бездіяльності посадових осіб Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, що полягає у невнесенні відомостей, викладених в заяві ОСОБА_5 від 27.11.2018 року.
В обґрунтування скарги заявник зазначає, що 27.11.2018 року ним було подано до Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області заяву про внесення відомостей в ЄРДР про вчинений злочин щодо нього і його сім`ї лікарем-психіатром Болградської ЦРЛ Одеської області ОСОБА_6 ..
По твердженню заявника, лікар ОСОБА_6 була допитана у якості свідка під час судового слідства по кримінальному провадженню №0000302 від 02.06.2016 року за обвинуваченням його сина ОСОБА_7 за ст.286 ч.1 КК України. Під час надання свідчень 17.09.2018 року, свідок ОСОБА_6 повідомила суду, що його син ОСОБА_8 не був у неї на прийомі жодного разу і вона його ніколи не бачила. А інформацію про стан здоров`я сина, нібито їй надавав він, батько ОСОБА_5 щомісяця, приходячи до неї, ОСОБА_6 як лікаря-психіатра на прийом.
В зв`язку з цим, у нього, заявника ОСОБА_5 склалася конфліктна ситуація з сином ОСОБА_9 , який вважає, що він як батько його обмовляє.
Проте, він заявник пояснює, що вже більше десяти років не ходить на прийом до лікаря-психіатра, а пігулки, які йому приписані, він отримує у старшої медичної сестри Болградської ЦРЛ Одеської області не рідше одного разу на квартал. Тому, він, заявник переконаний, що лікар-психіатр ОСОБА_6 дала суду неправдиві покази, та має бути притягнута до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві свідчення.

В судовому засіданні заявник підтримав свою скаргу, наполягав на її задоволенні, надав пояснення з підстав зазначених в скарзі. Пояснив, що зазвичай він постійно буває присутнім на судових засідання по справі за обвинуваченням його сина ОСОБА_8 . Однак, 17 вересня 2019 року в судовому засіданні при допиті у якості свідка лікаря-психіатра Болградської ЦРЛ Одеської області ОСОБА_6 він, заявник не був присутній. Проте, при допиті свідка був присутній син ОСОБА_10 , як обвинувачений, та його, заявника дружина ОСОБА_11 , і саме з їх слів йому відомо, які покази дала свідок.
Стверджував, що покази свідка є неправдивими, що призвело до конфлікту між ним, заявником та його сином ОСОБА_12 .
Наполягав на внесенні відомостей в ЄРДР щодо злочинних дій лікаря-психіатра ОСОБА_6 ..
Прокурор у судовому засіданні пояснив, що, а ні з заяви ОСОБА_5 , а ні з даної скарги не вбачається підстав для внесення відомостей в ЄРДР відносно лікаря ОСОБА_6 , оскільки на досудовому розслідування ОСОБА_6 у якості свідка не була допитана, а тому відсутні будь-які факти стверджувати, що її покази в судовому засіданні є неправдивими. Наполягав на відмові у задоволенні скарги ОСОБА_5 ..
Начальник СВ Болградського ВП ГУНП в Одеській області просив в задоволенні скарги ОСОБА_5 відмовити, оскільки заявник ніяких достовірних фактів і доводів не повідомив і не надав на підтвердження того, що лікар-психіатр надав неправдиві пояснення в судовому засіданні.

Слідчий суддя, вивчивши доводи заявника, заслухавши пояснення сторін судового розгляду, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.
Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить: здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
У зв`язку із судовим контролем важливою є вимога про доступ до суду, яка означає, що з юрисдикції судів не можна вилучати будь-які звернення (клопотання, позови, заяви, скарги), надавати певним категоріям осіб імунітети від звернень до суду. Судові рішення з огляду на зміст принципу верховенства права повинні утверджувати справедливість і права людини, укріплювати довіру до органів, що беруть участь у розслідуванні і судовому розгляді кримінальних правопорушень.
Стаття 55 Конституції України встановлює, що кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоуправління, громадських об`єднань та посадових осіб.
Одним із загальних засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльність.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.
Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.
Так, пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: - бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення ...
Згідно матеріалів ЖЕО Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області № 3644 від 07.12.2018 року вбачається, що 07.12.2018 року до Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області надійшла поштовим листом заява від ОСОБА_5 про внесення відомостей в ЄРДР з тих підстав, що лікар психіатр ОСОБА_6 у суді надавала недостовірні свідчення стосовно його сина ОСОБА_8 , відносно якого на розгляді Болградського районного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт за вчинення ним кримінального злочину передбаченого ст.286 ч.1 КК України.
Дана заява була розглянута відповідно до Закону України «Про звернення громадян», та 27.12.2018 року оперативним уповноваженим СКП Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 було винесено висновок про відсутність складу кримінального правопорушення у відомостях повідомлених ОСОБА_5 в заяві від 07.12.2018 року. Під час перевірки заяви ОСОБА_5 було відібрано пояснення у лікаря-психіатра ОСОБА_6 , яка пояснила, що вона надавала свідчення в суді виключно на підставі даних, наявних в диспансерній карті ОСОБА_8 , та запропонувала обстеження останнього у відділенні судово-психіатричної експертизи.
Частиною 1 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Отже, законом передбачено обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, викладених нею у повідомленні про кримінальне правопорушення, та невідкладно внести їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань, і не вказано про можливість надання відповідної оцінки повідомленню на предмет його обґрунтованості, а також наявності чи відсутності певних ознак складу злочину для того, щоб вчинити цю процесуальну дію.

Згідно п. 5 Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, «Про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу поліції, та повідомлень, що надійшли усно, у яких наявні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО уповноважений працівник чергової частини доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу поліції».

Згідно п. 2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином особа, яка надала заяву (повідомлення), повинна вказати на беззаперечні ознаки кримінального правопорушення.
Разом з цим, слідчим суддею встановлено, що заявник вважає неправдивими свідчення лікаря-психіатра ОСОБА_6 , які нею дані як свідком в судовому засіданні по кримінальному провадженню № 0000302 від 02.06.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 сина заявника ОСОБА_5 за ст.286 ч.1 КК України.

При цьому сам заявник в даному судовому засіданні підтвердив, що покази свідка ОСОБА_6 він особисто не чув, а знає про них зі слів інших осіб: дружини та сина.

Дане кримінальне провадження перебуває на розгляді в Болградському районному суді Одеської області з травня 2017 року. До теперішнього часу судове слідство не закінчено, судом досліджуються докази, рішення по суті пред`явлено обвинувачення не прийнято.

Виключно, при постановленні судового рішення по даному кримінальному провадженню, судом буде надано оцінку усім дослідженим доказам, в тому числі щодо їх законності, допустимості, належності, які будуть прийняті судом або неприйняті.

Так, згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтями 85-89 КПК України чітко визначено положення про належність, допустимість, недопустимість доказів в кримінальному процесі.

Таким чином, юридичні властивості, якими повинні володіти фактичні дані, що містяться в певному джерелі, щоб стати доказом, це:

Належність - визначає наявність зв`язку між його змістом (фактичними даними) і обставинами, які підлягають доказуванню в справі, що розслідується чи розглядається. Критерієм належності доказів є предмет доказування.

Допустимість - вказує на відповідність відомостей вимогам кримінального процесуального закону: по суб`єкту отримання; по джерелу отримання; по способу отримання; по процесуальній формі, а також на відповідність нормам істинності та моральності.

Достовірність - характеризує відповідність отриманих відомостей обставинам вчиненого злочину та іншим обставинам, які підлягають встановленню у кримінальній справі. Тобто означає, що докази правильно, адекватно відображають дійсність.

Достатність - визначає необхідний і достатній обсяг відомостей для висновку про встановлення предмета доказування. Слід врахувати, що в реальній практиці доказування вимога достатності використовується не лише для всієї сукупності доказів, зібраних у справі, але й до окремих груп доказів, і навіть до якого-небудь одного доказу - для оцінки наявності чи відсутності підстав прийняття якогось процесуального рішення, проведення слідчої чи процесуальної дії.

З огляду на зазначене, саме за наслідками судового розгляду, після закінчення судового слідства, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення ( ст. 94 КПК України).

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Виключно судовим рішенням буде надано оцінку усім доказам в кримінальному провадженні № 0000302 від 02.06.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст.286 ч.1 КК України, в тому числі і показам свідка ОСОБА_6 .

В зв`язку з чим, до завершення судового слідства по даному кримінальному провадженню, не можливо в рамках КПК України здійснювати перевірку та оцінку доказів, оскільки цим доказам не дана оцінка судом, а тому відсутні підстави для внесення відомостей в ЄРДР за фактом надання свідчень свідком в незавершеному кримінальному провадженні.

Вивчивши заяву ОСОБА_5 від 07.12.2018 року надіслану до Болградського ВП, та оцінивши доводи, викладені в ній, дослідивши письмові матеріали, що надані прокурором в судовому засіданні, встановлено відсутність об`єктивних даних, що можуть свідчити про наявність бездіяльністі посадових осіб Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, щодо невнесення відомостей в ЄРДР за його заявою.
Згідно з положеннями ст. 307 ч. 2 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скарги на бездіяльність посадових осіб Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, щодо невнесення відомостей в ЄРДР - задоволенню не підлягають.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.214, 220, 303, 305, 307 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_5 від 18.01.2019 року на бездіяльність посадових осіб Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, що полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинення злочину - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя _______________ ОСОБА_1