Житомирський апеляційний суд
Справа №278/845/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
потерпілої: ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 та клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченого ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и л а:
На розгляді Житомирського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 12.03.2019 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000087 за ч.1 ст.115 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Ухвалою Житомирського апеляційного суду 28.01.2019 року у вказаному кримінальному провадженні за результатами розгляду апеляційних скарг потерпілої ОСОБА_9 , прокурора у кримінальному провадження ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_10 на вирок Житомирського районного суду від 25.09.2018 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України скасовано зазначений вирок та призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Цією ж ухвалою Житомирського апеляційного суду продовжено Вегері строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 24.03.2019 року.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.03.2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України повернуто прокурору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду першої інстанції, яка була призначена до розгляду апеляційним судом.

При цьому, 19.03.2019 року прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подано до Житомирського апеляційного суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, оскільки строк попередньої ухвали про застосування такого запобіжного заходу закінчується 24.03.2019 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 особисто знайомий зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, так як проживав з останніми в одному населеному пункті та безпосередньо після вчинення злочину з метою приховування його слідів намагався знищити знаряддя злочину та погрожував свідку фізичною розправою у випадку викриття його у вчиненні злочину. Є всі підстави вважати, що обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності та перекладання вини на інших осіб, перебуваючи на волі, буде здійснювати незаконний вплив на свідків кримінального правопорушення, які проживають в селі Станишівка Житомирського району та області і односельчанами та сусідами обвинуваченого, а також вчиняти інші дії з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, обвинувачений не одружений, дітей та родичів у Житомирській області не має, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, зловживає спиртними напоями та, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не контролює свої дії, поводиться агресивно та вчиняє протиправні вчинки. Раніше судимий за вчинення умисного вбивства, що свідчить про те, що перебуваючи на волі обвинувачений буде продовжувати свою злочинну діяльність. Крім того, санкція ч.1 ст.115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років і обвинувачений ОСОБА_7 усвідомлює можливість його подальшого перебування у місцях позбавлення волі, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_7 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від суду. Наявність вищенаведених ризиків обумовлює необхідність у продовженні обвинуваченому ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні при розгляді клопотання прокурора захисником ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 було заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу відносно нього з тримання під вартою на домашній арешт. Своє клопотання захисник обгрунтував тим, що на даний час у кримінальному провадженні проведено усі слідчі дії та вилучені усі речі, які сторона обвинувачення вважала за необхідне долучити до матеріалів кримінального провадження, проведено усі експертизи, витребувано стороною обвинувачення усі документи, отже їх знищення чи приховування і неможливе. Крім того, захисник зазначив, що під час розгляду кримінального провадження в суді пер інстанції було допитано потерпілих та свідків. Під час їх допитів останні не вказали, що на них чиниться, чи чинився тиск, чи їм хтось погрожував у зв`язку із розслідуванням вказаного кримінальним провадженням. Будь-яких доказів впливу на учасників чи сторони кримінального провадження за весь час досудового розслідування та розгляду кримінального провадження в суді прокурором не надано. При цьому захисник зазначив, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, на даний час одружений, має постійне місце проживання, має вже не молодий вік 65 років, що є підставою для визначення йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання та заперечив проти клопотання захисника, захисник, обвинувачений та потерпіла заперечили проти клопотання прокурора та просили задовольнити клопотання захисника та змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Перевіривши доводи клопотань, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах заявлених клопотань щодо запобіжного заходу обвинуваченого, врахувавши думки та доводи учасників судового розгляду, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а клопотання захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Враховуючи те, що на даний час прокурором оскаржується ухвала Богунського районного суду м. Житомира від 12.03.2019 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 спливає 24.03.2019 року, а апеляційний суд позбавлений можливості завершити судовий розгляд апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає за необхідне розглянути клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого та клопотання захисника про зміну такого заходу в порядку ст. 331 КПК У країни.

Так апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених главою 31 КПК України. Враховуючи те, що ухвала суду від 12.03.2019 року про повернення обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_11 не набрала законної сили, вважати, що дане кримінальне провадження на час перегляду ухвали суду апеляційним судом перебуває на стадії досудового слідства, неможливо. Разом з тим, враховуючи вищенаведені положення ст. 405 КПК України, а також визначення поняття судового провадження, викладене у п. 24 ч.1 ст. 3 КПК України, клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжних заходів та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу повинні бути розглянуті апеляційним судом саме у відповідності до положень ст. 331 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України, суд (в тому числі апеляційної інстанції) під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинуваченого або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, за результатами розгляду якого, суд своєю вмотивованою ухвалою може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд (в тому числі і апеляційний) зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Положенням ст.199 КПК України прямо передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою стосується як досудового розслідування, під час якого воно подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого воно здійснюється, так і судового провадження. Крім того, під час судового розгляду з`ясування питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою також входить в обов`язки суду, незалежно від наявності клопотання прокурора, що передбачено положеннями ст. 331 КПК України , як вже зазначалося вище.

Стаття 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Що стосується клопотання прокурора про продовження обвинуваченим терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому по суті, то апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора, а клопотання захисника вважає таким, що не підлягає задоволенню.

Так приписами статті 177 КПК України встановлено, що підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Крім того, ОСОБА_7 особисто знайомий зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, до затримання проживав поруч з ними, іншого місця проживання не має, за твердженням прокурора, яке підлягає перевірці в ході судового розгляду кримінального провадження, безпосередньо після вчинення злочину з метою приховування його слідів намагався знищити знаряддя злочину та погрожував свідку фізичною розправою у випадку викриття його у вчиненні злочину. Обвинувачений дітей та родичів у Житомирській області не має, на час апеляційного розгляду провадження одружений, однак це не може свідчити про наявність в нього достатніх міцних соціальних зв`язків. Зазначені обставини свідчать про наявність таких ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні , іншим чином перешкодити судовому розгляду провадження або проведенню досудового розслідування у разі відхилення апеляційним судом апеляційної скарги прокурора

Зазначені ризики на час розгляду апеляційним судом даного провадження, не зменшилися та не перестали існувати. За віком обвинувачений хоч і є особою похилого віку, але дані про те, що за станом здоров`я він не може утримуватися в умовах попереднього ув`язнення, в матеріалах провадження відсутні.

Посилання захисника в обгрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу на те, що наведені вище ризики з огляду на стадію розгляду кримінального провадження, перестали існувати, що в ньому проведені усі необхідні слідчі дії, вилучені усі речі, проведено усі експертизи, витребувані усі документи, знищення та приховання яких вже здійснити неможливо, посилання на поведінку обвинуваченого безпосередньо після вчинення злочину та до його затримання, відсутність будь-яких доказів чинення впливу обвинуваченого на свідків чи потерпілу, враховуючи проведення їх допиту в ході судового розгляду провадження, не спростовують наявність наведених вище ризиків можливої неналежної поведінки обвинуваченого.

Твердження захисника про те, що всі посилання на наявність таких ризиків є тільки припущенням сторони обвинувачення, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання прокурора, оскільки саме поняття ризику містить в собі наявність припущень щодо можливості неналежної поведінки підозрюваного чи обвинуваченого, які грунтуються на фактичних даних щодо його поведінки в минулому та його особи.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи наведені вище обставини, апеляційний суд вважає, що тільки такий запобіжних захід, як тримання під вартою, може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 та запобігти наведеним вище ризикам, і застосування іншого запобіжного заходу, втому числі і домашнього арешту, є недоцільним.

На підставі наведеного клопотання прокурора про продовження терміну даного запобіжного заходу щодо обвинуваченого підлягає задоволенню, а клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт без задоволення. На підставі наведеного, керуючись ст.ст.199, 331, 405 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:
Клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 20 травня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: