Справа № 403/109/19
провадження № 1-кп/403/48/19
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2019 року смт.Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Устинівка Устинівського району Кіровоградської області, адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, маючого повну вищу освіту, одруженого, громадянина України, відомості про перебування на обліку, як військовозобов`язаного,
відсутні, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України
24 лютого 2019 року близько 17 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 з метою з`ясування відносин з потерпілим ОСОБА_5 , прийшов за місцем його проживання до подвір`я будинку АДРЕСА_2 . В подальшому між обвинуваченим та потерпілим, який в цей час перебував на подвірї біля вказаного будинку, виникла сварка, під час якої обвинувачений, на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілим, внаслідок раптово виниклого умислу, спрямованого на заподіяння йому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно та цілеспрямовано наніс потерпілому ОСОБА_5 кулаком правої руки два удари в область обличчя та два удари правою ногою в область лівої ноги.Внаслідок вказаних дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синця лівого ока та синця лівого стегна, які згідно висновку експерта №25 від 27.02.2019 року за результатами проведення судово-медичної експертизи мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.
Допитаний всудовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєному кримінальному правопорушенні за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Суду показав, що дійсно 24 лютого 2019 року він перебував в себе вдома разом з однокласником своїх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який допомагав йому по господарству. До ОСОБА_6 на мобільний телефон зателефонував потерпілий ОСОБА_8 .. Під час розмови з потерпілим ОСОБА_6 почав плакати і для того, щоб зясувати, що трапилося, він взяв телефон та намагався поговорити з потерпілим, однак останній почав ображати його нецензурними словами. Діючи спонтанно та перебуваючи в схвильованому стані, він в цей же день, близько 17 год. 00 хв., разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , прибув до домоволодіння за місцем проживання потерпілого ОСОБА_9 , що знаходиться по АДРЕСА_2 . Після того як потерпілий вийшов з будинку, він почав зясовувати причини висловлених останнім образ по телефону, внаслідок чого між ним та потерпілим виникла сварка, яка тривала приблизно 5 хв.. Будучи схвильованим, він наніс потерпілому удари в область обличчя та ноги, точної кількості яких внаслідок свого емоційного стану не памятає. Після того, як потерпілий втік на вулицю, він вийшов з подвір`я. В скоєному щиро розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання по розгляду кримінального провадження не з`явився. Про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку (а.п.18-19, 26). Про причини неприбуття суд не повідомив. Заяв та клопотань в межах кримінального провадження суду також не подав.
З огляду на викладене, відповідно до положень ст.325 КПК України судом, після з`ясування думки учасників судового провадження, які вважали за можливе зясувати всі обставини під час судового розгляду за відсутності потерпілого, судовий розгляд кримінального провадження проведено без потерпілого ОСОБА_5 .. При цьому судом прийнято до уваги, що згідно п.2 ч.3 ст.56 КПК України брати участь у судовому провадженні є правом потерпілого і за відсутності у нього наміру скористатися цим правом, суд позбавлений можливості примусити потерпілого з`явитися в судове засідання.
При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження: прокурора, обвинуваченого, які не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ними визнаються та не оспорюються, зокрема, події кримінального правопорушення (часу, місця, способу вчинення), винуватості обвинуваченого у його вчиненні, виду та розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; переконавшись, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позицій; роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, характеризуючих особу обвинуваченого та необхідних для вирішення судом відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України питань щодо речових доказів та судових витрат.
Враховуючи зазначені обставини та показання обвинуваченого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні надав послідовні показання щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, щомало місце діяння, у вчиненні якого він обвинувачується; це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження; його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, є встановленою та доведеною і він підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.2 ст.12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 суспільно-небезпечне діяння містить склад злочину, який класифікується як злочин невеликої тяжкості.
За змістом п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен зясувати його вік, стан здоровя, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сімї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 являється особою раніше не судимою, до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.п.31, 35).
Обвинувачений ОСОБА_4 не працюючий. По місцю проживання характеризується позитивно. Згідно відповіді Устинівської центральної районної лікарні Кіровоградської області на «Д» обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.33-34, 36).
Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
За змістом досудової доповіді, складеної 01.04.2019 року начальником Устинівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , останній згідно соціально-психологічної характеристики проживає разом з дружиною та повнолітніми дітьми у власному будинку, займається веденням домашнього господарства та реалізацією м`ясної продукції на ринках. Психічні розлади відсутні. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі, окремих осіб, оцінюється як низький. Виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк (а.п.28).
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття з огляду на критичну оцінку обвинуваченим вчиненого ним протиправного діяння, його осуді та визнанні ним своєї вини в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_5 легкого тілесного ушкодження повністю за обставин, викладених в обвинувальному акті. При цьому зазначення обвинуваченим того, що потерпілий своїми образливими словами спровокував його на заподіяння тілесних ушкоджень, не оцінюються судом як часткове визнання обвинуваченим своєї вини, оскільки в даному випадку додатково повідомлена обвинуваченим обставина, яка викликала його протиправну поведінку, характеризує таку ознаку суб`єктивної сторони злочину, як мотив його вчинку - особиста образа, та жодним чином не стосується оспорювання обвинуваченим фактичних обставин скоєного ним злочину в межах пред`явленого йому обвинувачення чи правової кваліфікації його дій.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує також вимоги ст.65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до санкції ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, карається штрафом до пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.
З огляду на викладене судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_4 є працездатним, однак не працевлаштований, а тому призначення покарання у виді виправних робіт є неможливим.
Разом з тим, майновий стан обвинуваченого не свідчить про той факт, що він не має джерел доходів для сплати штрафу, оскільки займається веденням домашнього господарства, вирощуванням свиней та реалізацією мясної продукції на ринках.
На підставі викладеного, суд, відповідно до положень ст.65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 з урахуванням: ступеня тяжкості вчиненого ним злочину,який є злочином невеликої тяжкості; особи обвинуваченого, який являється особою раніше не судимою, до кримінальної відповідальності притягується вперше і має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та низький рівень небезпеки для суспільства, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, його щирого каяття у вчиненому злочині та відсутності обтяжуючих покарання обставин, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинений ним злочин, що виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації юридичної відповідальності буде відповідним характеру вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його небезпечності, даним про особу обвинуваченого, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, а саме: витрати, пов`язані із залученням експерта, - відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 371, 373-376, 392, 395, 532 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 грн. 00 коп. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуючий ОСОБА_1