ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи 664/3042/18
Провадження №11-сс/819/138/18 Головуючий у 1-й інст.: ОСОБА_1
Категорія: скарга на ухвалу про
обрання запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою. Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 09.11.2018 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цюрупинськ Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Деснянського районного суду м. Києва від 06.11.2014 року за ч.1 ст. 309 КК України, в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001704 за ч.3 ст. 185 КК України, -

встановила:

Зазначеною ухвалою слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 09.11.2018 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Олешківського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 26 днів.

Встановлено строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу до 02.12.2018 року, включно.

Визначено ОСОБА_8 заставу у вигляді 20 розмірів прожиткового мінімуму, встановлених для працездатних осіб у сумі 35240 грн., з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 зазначає, що ухвала суду є незаконною, постановлена з істотним порушенням кримінального процесуального закону, в описовій частині місить виклад обставин, що були наведені слідчим в клопотанні про застосування запобіжного заходу в його обґрунтування і не місить в собі жодних висновків слідчого судді в зв`язку з цим. Повідомлення про підозру є необґрунтованим та передвчасним, без наведення жодних доказів причетності ОСОБА_8 до події злочину.

Так, ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він вчинив крадіжку без жодної вказівки на спосіб, характер, механізм, подію вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя не обґрунтував своїх висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, разом із тим, безпідставно не взято до уваги та відкинута пропозиція застосування домашнього арешту, щодо ОСОБА_8 , який має постійне місце мешкання, проживає разом із рідною матір`ю пенсійного віку та цивільною дружиною. ОСОБА_8 хворий на гепатит.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, в судових дебатах залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ст.194 ч.1 КПК України, а саме:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_8 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.
Відповідно до положень ст. ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.
Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, 07.11.2018 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.п. 29, 30); та цього числа ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України (а.п. 32, 33) і ця підозра підтверджена матеріалами кримінального провадження, а саме: протоком прийняття заяви від ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення від 01.10.2018 року; протоколом проведення огляду місця події від 01.10.2018 року; дактилоскопічною експертизою відповідно до якої виявлені та вилучені відбитків пальців рук, які належать ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 02.10.2018 року; Товарознавчою експертизою відповідно до якої встановлено вартість викраденого майна; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.10.2018 року; Заявою ОСОБА_8 про добровільну видачу викраденого майна; протоколом огляду від 08.10.2018 року в ході якого було оглянуто викрадене майно; протоком прийняття заяви від ОСОБА_12 про вчинене кримінальне правопорушення від 07.11.2018 року; протоколом проведення огляду місця події від 07.11.2018 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 02.10.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 07.11.2018 року; протоколом затримання особи від 07.11.2018 року.
Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки.

Як встановив слідчий суддя і це підтверджується матеріалами провадження ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відносяться до тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 6 років. Слідчий суддя правильно звернув увагу, що є ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, здійснювати тиск на свідків, переховуватися від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Таким чином, доводи апеляційної скаргизахисника ОСОБА_7 про можливість звільнення підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти є безпідставними. Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у якому оголошено про підозру ОСОБА_8 , дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею правильно обраний такий запобіжний захід.
Відповідно до оголошеної ОСОБА_8 підозри, він 01.10.2018 року в нічний час, переслідуючи корисний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, шляхом розбиття вікна проник до приміщення будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно для оточуючих, здійснив крадіжку майна яке належить ОСОБА_10 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на суму 4999 грн.

Крім того ОСОБА_8 , в ніч з 06.11.2018 року на 07.11.2018 рік переслідуючи корисний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, шляхом вільного доступу проник на територію подвір`я будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно для оточуючих, здійснив крадіжку майна вартістю 500 та 250 грн., яке належить ОСОБА_12 після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на загальну суму.

Зазначені обставини вказують на існування ризиків того, що підозрюваний може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, здійснювати тиск на свідків, переховуватися від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, може впливати на потерпілих та свідків, зокрема свідок ОСОБА_11 , який знайомий та мешкає у одному місті з підозрюваним та покази свідків, які мають важливе доказове значення, постійного місця роботи та сім`ї не має.

Ці ризики відповідно до ч.2 ст. 177, ст.183 КПК виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та нівелюють доводи захисника про те, що ОСОБА_8 має постійне місце мешкання, проживає разом із рідною матір`ю пенсійного віку та цивільною дружиною, та про стан здоров`я ОСОБА_8 , який хворий на гепатит, що не підтверджується матеріалами провадження та апеляційної скарги.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_7 , викладених у апеляційній скарзі, про конкретні обставини справи, а саме те, що ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він вчинив крадіжку та судом не зазначено жодної вказівки на спосіб, характер, механізм, подію вчинення кримінального правопорушення, то слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_8 .

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_8 є обґрунтованим у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду і задоволення апеляційної скарги захисника немає.
Керуючись ст. ст. 407 ч. 3 п. 1; 422 КПК колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 09.11.2018 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 , якою частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Олешківського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2