Справа № 638/5656/18
Провадження № 1-кп/638/895/18
ВИРОК
14.11.2018 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
встановив:
На початку березня 2018 року, точні дата та час не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел на вчинення злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів, у невстановленої в ході досудового слідства особи, на території Шевченківського району м. Харкова, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «Опій ацетильований», близько 4 мл, у медичному шприці ємністю 10 мл та сховав його за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_2 , для подальшого особистого вживання, без мети збуту.
06 березня 2018 року, о 11:40 годині, в ході проведення обшуку квартири за адресою АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_4 , в спальній кімнаті, розташованій навпроти вхідних дверей у квартиру, в ящику, було виявлено та вилучено один медичний шприц об`ємом 10 мл з рідиною коричневого кольору, яка згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» Харківського НДЕКЦ МВС України №675 від 22.03.2018 року, містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «Опій ацетильований», маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,6161 грам.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. Розкаявся у скоєнні злочину, та пояснив, що він вживає наркотичні засоби протягом п`яти років, тому, як виготовляти їх розуміє, зазначив, що шприц залишив за диваном, щоб у подальшому вжити вказаний наркотичний засіб.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , не працюючий на обліках у лікаря психіатра не перебуває, відповідно до акту № 187 від 25 квітня 2018 року має синдром залежності від опіоїдів, потребує лікування, протипоказань не виявлено, пребуває на обліку лікаря нарколога. Відповідно до досудової доповіді від 09 жовтня 2018 року виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі, за умови проходження відповідної пробаційної програми.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає розкаяння у скоєнні злочину, обставин які обтяжують покарання суд не встановив.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Судові витрати відповідно до ст. 124 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує на підстав ст.100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд, -
ухвалив:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривен.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати: в сумі 858,00 гривен за проведеня судово - хімічної експертизи № 675 від 22.03.2018. а також 2574 гривни 00 копійок за проведення експертизи № 585 від 27.03.2018.
Речовий доказ: переданий відповідно до квитанції № 6688 від 26.03.2018 наркотична речовина знищити.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурорам негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1