У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000265 від 29 листопада 2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

06 грудня року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора прокуратури м.Києва про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Заслухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження № 0000265 та звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.205-1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, виходячи із наступного.

29 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000265 внесено дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України.

Органом досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

ТОВ «Бренда» (зареєстроване у Головному територіальному управлінні юстиції у м.Києві 10.07.2014 року та перебуває на податковому обліку у ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві.

Згідно даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, засновником ТОВ «Бренда» в період з 23.09.2014 року по 20.03.2015 року був ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дії ОСОБА_3 , який таким чином створив/придбав ТОВ «Бренда», здійснювалися в порушення законодавчих актів України, що регулювали діяльність суб`єктів підприємництва на той момент, а саме:

статті 42 Господарського кодексу України, яка визначає, що «підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку;

статті 56 Господарського кодексу України якою встановлено, що суб`єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу;

статті 57 Господарського кодексу України якою встановлено: установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання. В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб`єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом. У засновницькому договорі засновники зобов`язуються утворити суб`єкт господарювання, визначають порядок спільної діяльності щодо його утворення, умови передачі йому свого майна, порядок розподілу прибутків і збитків, управління діяльністю суб`єкта господарювання та участі в ньому засновників, порядок вибуття та входження нових засновників, інші умови діяльності суб`єкта господарювання, які передбачені законом, а також порядок його реорганізації та ліквідації відповідно до закону. Статут суб`єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб`єкта господарювання, а також інші відомості, пов`язані з особливостями організаційної форми суб`єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству;

статті 65 Господарського кодексу України, яка визначає, що управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів;

статті 88 Господарського кодексу України якою встановлено, що учасники господарського товариства зобов`язані вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та коштами (засобами), що передбачені установчими документами, відповідно до цього Кодексу та закону про господарські товариства;

статті 89 Господарського кодексу України якою встановлено, що управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства;

статті 81 Цивільного Кодексу України, за якою юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу;

статті 87 Цивільного кодексу України якою встановлено: для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом. Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою. Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації;

статті 89 Цивільного кодексу України якою встановлено: юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Порушення встановленого законом порядку створення юридичної особи або невідповідність її установчих документів закону є підставою для відмови у державній реєстрації юридичної особи;

пункту 3 статті 8 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» № 755-IV від 15.05.2003, відповідальність за відповідність установчих документів законодавству, несуть засновники (учасники) юридичної особи;

статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» № 755-IV від 15.05.2003, якою визначено, що для проведення державної реєстрації юридичної особи засновник (засновники) або уповноважена ними особа повинні особисто подати державному реєстратору такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації юридичної особи; примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення засновників або уповноваженого ними органу про створення юридичної особи у випадках, передбачених законом; два примірники установчих документів;

статті 4 Закону України «Про господарські товариства» N 1576-XII від 19.09.1991 якою визначено, що товариства з обмеженою відповідальністю створюються і діють на підставі установчого договору і статуту, їх установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного фонду, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

Так, у вересні 2014 року, перебуваючи в м. Києві (більш точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалось) ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, вступив у попередню змову з невстановленими досудовим слідством особами з приводу вчинення дій щодо реєстрації на його ім`я суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи ТОВ «Бренда».

Однак, незважаючи на вищевикладене, невстановлені на даний момент особи організували створення ОСОБА_3 фіктивного підприємства ТОВ «Бренда». Сам же ОСОБА_3 став засновником ТОВ «Бренда» без справжнього наміру здійснювати господарську діяльність, яка передбачена Статутом вказаного Товариства, а лише з метою отримання корисливої вигоди, яка полягала у грошовій винагороді.

З даною метою ОСОБА_3 надав невстановленим досудовим слідством особам копії сторінок свого паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ленінським ВМ Кіровоградського МВ УМВС України від 19.08.2008 року та копію довідки про присвоєння йому ідентифікаційного номеру НОМЕР_2 , на підставі яких вони змогли підготувати проекти установчих та реєстраційних документів ТОВ «Бренда», які містили завідомо неправдиві відомості.

У подальшому, 11.09.2014 року, перебуваючи за адресою м. Київ, Дніпровський район (більш точної адреси не встановлено) отримав від невстановлених осіб попередньо складені у встановленій законом формі проекти установчих документів про придбання ним, а саме 50% статутного фонду, суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи ТОВ «Бренда», які містили завідомо неправдиві відомості щодо діяльності даного підприємства, а саме:

Протокол №2 Загальних зборів Учасників ТОВ «Бренда» від 11 вересня 2014 року на 1 арк. який містить неправдиві відомості щодо формування статутного капіталу ТОВ «Бренда» ОСОБА_3 в загальному розмірі 500 грн., та те що ОСОБА_3 являється власником 50% статутного капіталу;

договір купівлі продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Бренда» від 11 вересня 2014 року до якої внесені неправдиві відомості про те, що ОСОБА_3 сформував статутний капітал у розмірі 500 гривень, та має намір займатися оптовою торгівлею зерном, необробленим тютюном, насiнням i кормами .

Достовірно усвідомлюючи, що надані йому на підпис проекти установчих документів ТОВ «Бренда» містять завідомо неправдиві відомості та необхідні для його придбання, ОСОБА_3 11.09.2018 року діючи з корисливих спонукань, засвідчив їх своїм підписом, наділивши їх таким чином значенням документів, тобто вчинив їх підроблення.

Після підписання всіх вищевказаних документів ОСОБА_3 , отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи грошову винагороду у розмірі 500 гривень, за внесення завідома неправдивих відомостей до документів, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи.

На підставі вищевказаних установчих документів, засвідчених ОСОБА_3 , як один із засновників ТОВ «Бренда», невстановлена досудовим розслідуванням особа, внесла відомості про юридичну особу, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо створення ТОВ «Бренда» та 23.09.2014 року здійснила на його ім`я державну реєстрацію ТОВ «Бренда» у державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві за адресою: м. Київ, вул. Пожарського, 15, якому присвоєно №1020554.

Отже, ОСОБА_3 , виконавши всі перелічені дії, запропоновані йому невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи з корисливих мотивів та фактично підписавши установчі та реєстраційні документи про придбання ним суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи ТОВ «Бренда», які містять завідомо неправдиві відомості, вчинив підроблення документів, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи та фізичних осіб підприємців.

Згідно ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, суд, зокрема, має право прийняти рішення про закриття провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді штрафу в розмірі не більше двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України відноситься до невеликої тяжкості, з дня вчинення останнім злочину минуло три роки, перебіг давності не зупинявся, нових злочинів не вчиняв.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та просив закрити кримінальне провадження відносно нього у зв`язку із закінченням строків давності.

Крім того, ОСОБА_3 дав письмову згоду на закриття кримінального провадження не з реабілітуючи обставин.

Таким чином, ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням встановлених ст. 49 КК України строків притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000265 від 29 листопада 2018 року, відносно нього підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, ч. 2 ст.284, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора прокуратури м.Києва ОСОБА_4 - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000265 відносно ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України, закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя: