Житомирський апеляційний суд
Справа №295/232/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира області від 07 січня 2019 року,
за участю: прокурора ОСОБА_8 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до її підзахисного запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт за місцем проживання (реєстрації) АДРЕСА_1 . Вважає, що слідчим суддею не було дотримано норми ст.ст.177, 178,194 КПК України при прийнятті рішення щодо застосовування запобіжного заходу її підзахисного, який проживає разом з рідною сестрою за адресою АДРЕСА_1 , не судимий в силу с.89 КК України, відповідно до виписки з медичної карки має хронічні захворювання та потребує постійного прийому препаратів та певного догляду. Перебування ОСОБА_7 в умовах СІЗО погіршить стан здоров`я, не забезпечить його належне лікування та призведе до погіршення стану.

На даному етапі досудового розслідування відсутні достатні підстави вважати про те, що підозрюваний ОСОБА_7 , може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК та слідством не доведено, що будь-які інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам.

Згідно оскарженої ухвали слідчим суддею Богунського районного суду м.Житомира задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 ..

Застосовано до ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2, ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обчислено з моменту затримання ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, а саме: з 04.01.2019 р. по 04.03.2019 р. включно.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги останнього, думку прокурора, яка заперечила щодо задоволення зазначеної апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката не підлягає задоволенню з таких підстав.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.
Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.
Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного,міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, дотримався вимог ст.ст. 132, 176-178, 183, 194 КПК України.
Як вбачається зі змісту клопотання слідчого поліції, досудовим розслідуванням ОСОБА_7 підозрюється в тому, що близько 04 години 30 хвилин 01.01.2019, він разом з ОСОБА_10 , які перебували біля магазину «Оптовик» за адресою: м. Житомир, проспект Миру 23, побачили припаркований поруч автомобіль служби таксі марки «Deo sens», срібного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням раніше незнайомого їм ОСОБА_11 .

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник спільний злочинний умисел, направлений на вчинення нападу, з метою заволодіння будь-яким цінним майном, що належить водію вказаного автомобілю служби таксі, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров?я останнього.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, за вказаних вище обставин, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 , під приводом скористатись послугами таксі, сіли до салону автомобілю служби таксі марки «Deo sens», срібного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 та попрямували в сторону провулку Грибного в м. Житомирі, при цьому ОСОБА_7 зайняв місце поруч із водієм, а ОСОБА_10 на задньому сидінні автомобіля.

В подальшому, діючи в межах спільного злочинного умислу, перебуваючи в салоні вказаного автомобілю по провулку Грибному в м. Житомирі, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 попросили водія зупинитись, після чого, ОСОБА_10 , який знаходився позаду ОСОБА_11 , схопивши останнього рукою за шию, та погрожуючи йому предметом ззовні схожим на ніж, почали вимагати у останнього будь - яке цінне майно.

Після чого, ОСОБА_10 оглянувши вміст кишень куртки, в яку був одягнений ОСОБА_11 , з однієї з кишень викрав грошові кошти в сумі 1400 гривень. В цей же час, ОСОБА_7 , який знаходився поруч із водієм, з панелі вказаного автомобіля викрав два мобільних телефони, які належать ОСОБА_11 , а саме: телефон марки «Sumsung Galaxy s5», в корпусі білого кольору, вартістю 1500 гривень, телефон марки «LG-P765», в корпусі чорного кольору, вартістю 800 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, здійснили напад, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров?я в ході якого заволоділи майном, що належить ОСОБА_11 , завдавши йому таким чином майнової шкоди на суму 3700 гривень.

В подальшому, знаходячись в салоні вказаного атомобілю по провулку Грибному в м. Житомирі, у ОСОБА_7 з ОСОБА_10 виник раптовий спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Deo sens», срібного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого вони знаходились, що належить ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, за вказаних вище обставин, ОСОБА_7 з ОСОБА_10 , заклеївши рот та зв`язавши руки скотчем ОСОБА_11 , помістили його на заднє сидіння вказаного автомобілю, після чого ОСОБА_7 , сів на пасажирське сидіння попереду, а ОСОБА_10 зайнявши місце водія, завів двигун вказаного автомобіля ключем, який знаходився у механізмі запалювання, привівши таким чином автомобіль у рух, попрямували у сторону виїзду з м. Житомира в напрямку с. Кам`янка, де не доїжджаючи до вказаного села залишили потерпілого у кущах поряд з дорогою.

Таким чином, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Deo sens», срібного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , вартістю 67 200 гривень.

Крім того, близько 01 години 20 хвилин 02.01.2019, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 , які перебували за адресою: м. Житомир, вуя. Київська, 13 побачили припаркований поруч автомобіль служби таксі марки «Shkoda Oktavia», срібного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням раніше незнайомого їм ОСОБА_12 .

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник спільний злочинний умисел, направлений на вчинення повторного нападу, з метою заволодіння будь-яким цінним майном, що належить водію вказаного автомобілю служби таксі, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я останнього.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, за вказаних вище обставин, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 , під приводом скористатись послугами таксі, сіли до салону автомобілю служби таксі марки марки «Shkoda Oktavia», срібного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 та попрямували в сторону вулиці Соснової в м. Житомирі, при цьому ОСОБА_7 зайняв місце поруч із водієм, а ОСОБА_10 на задньому сидінні автомобіля.

В подальшому, діючи в межах спільного злочинного умислу, перебуваючи в салоні вказаного автомобілю по вулиці Сосновій в м. Житомирі, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 попросили водія зупинитись, після чого, ОСОБА_10 , який знаходився позаду ОСОБА_11 , схопивши останнього рукою за шию, та приклавши до його горла предмет, ззовні схожий на ніж, почали вимагати у останнього будь-яке цінне майно.

Після чого, ОСОБА_12 , сприймаючи погрози ОСОБА_7 та ОСОБА_10 реально, застосував для захисту свого життя та здоров`я газовий балончик, розпиливши його в салоні автомобіля, після чого останні з місця злочинну втекли.

За підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_7 04.01.2018 року було затримано у порядку ст. 208 КПК України, та 05.01.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України.

Обгрунтована підозра ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, а саме: протоколом заяви про вчинене кримінальне правопорушення гр. ОСОБА_11 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протокол огляду місця події від 01.01.2019 року (вул. Максютова 8); протокол огляду місця події від 01.01.2019 року (пров. Вишневий); протокол огляду місця події від 01.01.2019 року (проспект Миру 23); протокол огляду місця події від 04.01.2019 року (провулок Червоний); протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 04.01.2019; протокол огляду місця події від 04.01.2019 року (вул. Л. Українки 15); протокол допиту свідка ОСОБА_14 ; протокол впізнання по фотознімках від 04.01.2019 ( ОСОБА_15 ); протокол огляду предметів від 05.01.2019 року (телефон LG); протокол огляду предметів від 05.01.2019 року (телефон самсунг); протокол затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину від 04.01.2019 року ( ОСОБА_16 ); протокол затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину від 04.01.2019 року і ( ОСОБА_17 ); протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 04.01.2019; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_17 04.01.2019; протокол огляду предмету від 05.01.2019 р.; протокол огляду предмету від 05.01.2019 р.; протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 від 04.01.2019; протокол впізнання по фотознімках за участю ОСОБА_12 від 05.01.2019; протокол впізнання по фотознімках за участю ОСОБА_12 від 05.01.2019.

Прийняте рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк відповідно від 7 до 10 років та від 5 до 8 років. Взято до уваги, що ОСОБА_7 не працює, не одружений, в порядку ст.89 КК України вважається раніше не судимим, а тому, перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що вказує на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.
Рішення слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.
Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що, за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).
Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).
При перевірці обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, що заперечується в апеляційній скарзі захисником, апеляційний суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Так, підставами взяття під варту виступають, спочатку докази, що викривають особу у вчиненні злочину, достатні для пред`явлення звинувачення, а у виняткових випадках запобіжний захід може бути застосований при недостатності доказів для пред`явлення звинувачення, але за умови даних, які вказують на причетність особи до вчиненого злочину.
Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, на думку апеляційного суду, виключає можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, по даній конкретній справі, з урахуванням особи підозрюваного ОСОБА_7 та тяжкості можливого покарання, яке загрожує у разі доведеності вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за вироком суду, наявності ризику, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про обґрунтованість клопотання слідчого поліції про застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та апелянтом в судовому засіданні апеляційного суду не доведені. Наявність хворобливого стану здоров?я підозрюваного, за відсутності медичних документів, які б свідчили про неможливість його утримання в умовах слідчого ізолятора, не є безумовною підставою для відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Одночасно, відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187 КК України та ч.2 ст.289 КК України.
Таким чином, слідчий суддя дійшов правильного висновку та не визначив розмір застави, оскільки кримінальні правопорушення у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 є насильницькими, а тому відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя вправі не визначати розмір застави.
При цьому, всі викладені адвокатом апеляційні доводи були об`єктом дослідження при обранні підозрюваному запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги на зміну запобіжного заходу не встановлено.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира області від 07 січня 2019 року, якою застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком з 04.01.2019 р. по 04.03.2019 р. включно - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :