Справа № 314/214/19
Провадження № 1-в/314/265/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали за поданням начальника Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» про застосування дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу до засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, місце народження: м. Запоріжжя, освіта середня, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . Раніше судимий:

1)11.11.2013 Бердянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст.187 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

По даній справі засуджений: 24.01.2014 Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 04.02.2014 внесено виправлення до вироку Токмацького районного суду Запорізької області від 24.01.2014, вважати засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна.

Початок строку: 28.02.2014 року. Кінець строку: 28.02.2020 року.

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника установи ОСОБА_5 ,

захисника засудженого

адвоката ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :
14.01.2019 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло подання начальника Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» про застосування до засудженого ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу терміном на 3 місяці, яке вмотивоване тим, що засуджений ОСОБА_3 допустив порушення вимог режиму відбування покарання а саме: 10.01.2019 о 00 годині 45 хвилин було виявлено даного засудженого, який не виконав загальну команду «Відбій», чим порушив розпорядок дня, при цьому даний засуджений перебуває на профілактичному обліку установи як схильний до втечі. Надати письмове пояснення по факту свого порушення засуджений відмовився.
Засуджений ОСОБА_3 відкрито відмовляється виконувати вимоги режиму відбування покарання, своїми діями негативно впливає на процес виправлення інших засуджених, протидіє адміністрації установи в закріпленні режиму відбування покарання, на профілактичні бесіди та заходи дисциплінарного впливу не реагує, належних висновків для себе не робить, поведінка засудженого не змінюється.
У судовому засіданні представник установи виконання покарань підтримав подання, просив його задовольнити. Зазначив, що засуджений перебуває на обліку установи як такий, що схильний до втечі. Санвузол знаходиться у відділенні, для того, щоб ним скористатися, не потрібно виходити на вулицю.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , пояснив, що він працює молодшим інспектором відділу нагляду та безпеки ДУ «Вільнянська ВВК № 20». Зазначив, що після команди «Відбій» під час перевірки він виявив засудженого в локальному секторі, ОСОБА_3 стояв на вулиці одягнений, палив.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він відбуває покарання у ДУ «Вільнянська ВВК № 20», виконує обов`язки днювального. Зазначив, що 10.01.2019 він повернувся з ПКТ, журналу, у якому відмічаються переміщення засуджених на той час не було. Пояснив, що при перевірці наявності засуджених ОСОБА_3 виходив в туалет, останній був одягнений в шорти та футболку. Зазначив, що туалет знаходиться у відділенні, для його відвідування виходити з гуртожитку не потрібно.
Засуджений заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що він 10.01.2019 в нічний час відвідував туалет, був одягнений в шорти та футболку. Під час перевірки був на своєму спальному місці. Коли виходив в туалет, то ставив відмітку в журналі днювального про це. Не вчиняв порушення.
Захисник засудженого заперечувала проти задоволення подання, оскільки матеріали клопотання не містять достатніх доказів вчинення її підзахисним порушення. Зазначила, що пояснення двох свідків принципово суперечать один одному, зазначила, що з огляду на презумпцію невинуватості, всі сумніви мають тлумачитись на користьобвинуваченого.
Прокурор подання підтримав, вважає, що до засудженого слід застосування дисциплінарне стягнення у вигляді переміщення до камерного типу.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши вказане подання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до п. 13-2 ч. 1 ст. 537 та п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночні камери) вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Частиною 4 статті 539 КПК України встановлено, що подання про застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) розглядаються протягом 24 годин з моменту надходження відповідного клопотання (подання) до суду суддею одноособово.
З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_3 допустив порушення вимог режиму відбування покарання а саме: 10.01.2019 о 00 годині 45 хвилин було виявлено даного засудженого, який не виконав загальну команду «Відбій», чим порушив розпорядок дня, при цьому даний засуджений перебуває на профілактичному обліку установи як схильний до втечі. Надати письмове пояснення по факту свого порушення засуджений відмовився. Засуджений ОСОБА_3 відкрито відмовляється виконувати вимоги режиму відбування покарання, своїми діями негативно впливає на процес виправлення інших засуджених, протидіє адміністрації установи в закріпленні режиму відбування покарання, на профілактичні бесіди та заходи дисциплінарного впливу не реагує, належних висновків для себе не робить, поведінка засудженого не змінюється.
Своїми діями засуджений ОСОБА_3 порушив вимоги ч. 3, 4 ст. 107 КВК України та вимоги Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.
Відповідно до ч. 3 ст. 107 КВК України засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КВК України засудженим забороняється самовільно залишати призначену для перебування ізольовану територію, приміщення або визначене місце роботи, а також перебувати без дозволу адміністрації колонії у гуртожитках та відділеннях, у яких вони не проживають, або на виробничих об`єктах, на яких вони не працюють.
Відповідні обов`язки та заборони для засуджених встановлені також і розділом ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.
Враховуючи вищевикладене, а також проаналізувавши в сукупності пояснення учасників судового процесу та письмові документи, долучені до подання, суд вважає обґрунтованим твердження адміністрації установи щодо порушення засудженим ОСОБА_3 вимог ч. 3, 4 ст. 107 Кримінального виконавчого кодексу України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.
До матеріалів подання долучено характеристику на засудженого ОСОБА_3 відповідно до якої останній за весь час відбування покарання характеризується таким чином. Вимоги режиму відбування покарання порушував, за що має 54 стягнення, серед яких ДІЗО, суворі догани. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має одне заохочення. На виробництві установи не працевлаштований. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Не дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Без відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Перебуває на профілактичному обліку як схильний до втечі та як злісний порушник установленого порядку відбування покарання.
Відповідно до ч. 9 ст. 134 КВК України стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.
За вимогами ч. 1 ст. 135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань.
До матеріалів справи долучений протокол засідання дисциплінарної комісії Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» № 4 від 11.01.2019 року, згідно з яким одноголосним рішенням членів дисциплінарної комісії було постановлено застосувати до засудженого стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу та направити клопотання до Вільнянського районного суду про переведення ОСОБА_3 , до приміщення камерного типу.
Частиною першою статті 132 КВК України встановлено, що такий захід стягнення, як переведення засуджених до приміщення камерного типу, може застосовуватись на строк до трьох місяців.
Розбіжності у поясненнях ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_8 , який давав свої пояснення у судовому засіданні за клопотанням безпосередньо ОСОБА_3 , а саме твердження ОСОБА_3 про те, що він робив відмітку у журналі днювального та твердження ОСОБА_8 про те, що 10.01.2019 журналу для відміток не було, суд розцінює як спосіб захисту, який обрав ОСОБА_3 з метою уникнення відповідальності за вчинене порушення.
Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд вважає необхідним частково задовольнити подання начальника Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» про застосування дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу до засудженого ОСОБА_3 , оскільки запропонований адміністрацією установи строк поміщення засудженого до приміщення камерного типу є доцільним, враховуючи кількість і характер раніше накладених стягнень, однак строк є надмірним, не відповідає тяжкості та характеру вчиненого ним дисциплінарного проступку.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 134 КВК України суд вважає можливим допустити негайне виконання накладеного стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 134, 135 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :

Подання начальника Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» про застосування до засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу задовольнити частково.
Застосувати до засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захід дисциплінарного стягнення у виді переведення його до приміщення камерного типу установи строком на 1 місяць.

У задоволенні іншої частини подання відмовити.

Ухвала в частині виконання накладеного стягнення виконується негайно, але може бути оскаржена через Вільнянський районний суд Запорізької області до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим - протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1

24.01.2019