Справа № 527/320/19
провадження № 1-кс/527/248/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2019 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000087 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 11 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.297 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
12 лютого 2019 року до суду надійшло клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000087 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 11 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.297 КК України.
У своєму клопотанні слідчий зазначила, що в період часу з 1 по 8 травня 2016 року, невідома особа на центральному цвинтарі в с. Устимівка, Глобинського району, вчинила наругу над могилою померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка виразилася у викраденні металевих хрестів.

11.02.2019 даний факт зареєстровано до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України.
11 лютого 2019 року, до СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області письмово звернулась ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з добровільною видачею, для проведення огляду двох ідентичних хрестів з нержавіючого металу, при цьому пояснила, що вказані хрести вона відламала з пам`ятників померлих ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на території центрального цвинтаря по АДРЕСА_1 .

Після проведення огляду добровільно виданих ОСОБА_7 двох ідентичних хрестів з нержавіючого металу був присутній ОСОБА_9 , який впізнав вказані хресті як ті, які були на пам`ятниках його померлих дідуся ОСОБА_5 та бабусі ОСОБА_8 . Вказані два хрести із нержавіючого металу було передано під розписку про відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 .

Слідчий вважає, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом вчинення кримінального правопорушення і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження та проведення ряду експертиз виникла необхідність у накладенні арешту на майно а саме: двох ідентичних хрестів із нержавіючого металу, які вилучені після проведення огляду у ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки с. Устимівка, Глобинського району, Полтавської області, оскільки є достатньо підстав вважати, що дані речі є предметом вчинення злочину.
У судовому засіданні слідчий підтримала клопотання, з підстав зазначених у ньому.
Володілець майна в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду.
Слідчий суддя розглянувши клопотання, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши додані до клопотання документи, встановив наступне.
Згідно протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 11.02.2019, слідчим СВ Глобинського ВП ОСОБА_3 прийнято заяву від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 10 лютого 2019 року близько 16.00 год. в с. Устимівка, Глобинського району, вул. Шевченка на центральному цвинтарі з могил померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було викрадено два металеві хрести.

11 лютого 2019 року відомості по вказаному факту внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань, присвоєно номер кримінального провадження №0000087 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.297 КК України.
Як вбачається із Протоколу огляду від 11 лютого 2019 року, слідчим проведено огляд двох ідентичних хрестів з нержавіючого металу, які добровільно видала для проведення огляду ОСОБА_7 , 1964 року народження, при цьому пояснила що вказані хрести вона відламала з пам`ятників померлих ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на території центрального цвинтаря по вул. Шевченка, в с. Устимівка, Глобинського району, Полтавської області. Під час огляду був присутній ОСОБА_9 , який впізнав видані ОСОБА_7 хрести як ті, які були на пам`ятниках його померлих дідуся ОСОБА_5 та бабусі ОСОБА_8 . Вказані два хрести із нержавіючого металу було передано під розписку на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 .

Згідно постанови слідчого СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 11 лютого 2019 року вилучені два ідентичні хрести з нержавіючого металу визнано як речові докази та залишено на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 .
Надаючи правову оцінку викладеним обставинам суд зазначає наступне.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчим суддею встановлено, що вилучене в ході огляду 11 лютого 2019 року майно набуло статусу тимчасово вилученого та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному провадженні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.
З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000087 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 11 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.297 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 11.02.2019, а саме: два ідентичні хрести із нержавіючого металу, які вилучені після проведення огляду на підставі добровільної видачі у ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки с. Устимівка, Глобинського району, Полтавської області, шляхом заборони відчуження власнику, володільцю, чи іншим особам та користування вказаними речами із залишенням їх на зберігання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копію ухвали направити слідчому Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , начальнику Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , володільцю майна ОСОБА_9 - для відому.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1