Справа № 161/9804/18 Провадження №11-кп/802/136/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.185 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження № 0001630 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 серпня 2018 року щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з неповною середньою освітою, непрацюючий, одружений, раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 серпня 2017 року за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з встановленим іспитовим строком 3 (три) роки,

засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.08.2017, та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з 03 травня 2018 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03 травня 2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою.

Вироком вирішено питання речових доказів та судових витрат.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 , 03.05.2018, близько о 11 год. 00 хв., перебуваючи поблизу автостанції №1, що у місті Луцьку по вул. Конякіна, 39, умисно, повторно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав із салону припаркованого вантажного автомобіля марки «Isuzu», планшет «Samsung Tab E, SM-T561» з сім-карткою, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 3530 гривень.

Він, же 03.05.2018 близько 12 години 30 хвилин, знаходячись в приміщенні магазину «Тростянецькі ковбаси», що у місті Луцьку по вул.Гордіюк, 49, павільйон №46н «Північного ринку», умисно, повторно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав із каси вказаного магазину грошові кошти в розмірі 8 395 гривень, чим заподіяв приватному підприємцю ОСОБА_11 майнової шкоди на суму 8 395 гривень.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок суду в частині призначеного покарання незаконним. Посилається на те, що ОСОБА_8 вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував завдані збитки. Просить вирок суду змінити, призначивши обвинуваченому більш м`яке покарання.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу і просив призначити обвинуваченому більш м`яке покарання, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги і просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Встановлені судом фактичні обставини вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та його кваліфікація є правильною.

При цьому у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та добровільність їх позиції.

Твердження захисника ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 надто суворого покарання є безпідставними.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Як убачається із вироку суду, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, місцевий суд врахував характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів. які відносяться до категорії середньої тяжкості, дані про його особу, а саме те, що ОСОБА_8 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що судом правильно віднесено до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Разом з тим враховано, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, не працює, не має постійного джерела доходу, збитків не відшкодував, вчинив злочини в період іспитового строку.

Вказані обставини, на думку апеляційного суду, свідчить про небажання ОСОБА_8 стати на шлях виправлення.

Врахувавши усі обставини у кримінальному провадженні, в тому числі й ті, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , суд першої інстанції, реалізувавши принципи законності, справедливості та обґрунтованості, призначив ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення, яке слід відбувати реально.

А остаточне покарання місцевий суд визначив із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.08.2017, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 вчинив нові злочини під час іспитового строку за попереднім вироком.

На думку апеляційного суду, призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Апеляційний суд не знаходить законних підстав для зміни вироку суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 серпня 2018 року щодо ОСОБА_12 , без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді