Кримінальне провадження № 194/1514/18
Номер провадження № 1-кп/194/184/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2018 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових 16 серпня 2018 року за № 0000413 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з базовою загальною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-26 жовтня 2010 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
-02 липня 2013 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст. 395, ст.ст. 71, 72 КК України до 1 року позбавлення волі;
-26 вересня 2013 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 301 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
-19 лютого 2014 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 176, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 13 жовтня 2017 року з Синельниковської виправної колонії №94 Дніпропетровської області на підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2017 року по відбуттю строку покарання;
-04 вересня 2018 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 395 КК України до двох місяців арешту,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 14 серпня 2018 року приблизно о 04-20 год., маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з охоронюваної території автостоянки «Тополь», розташованої по вул. Харківська, 28 в м. Тернівка Дніпропетровської області, з метою реалізації свого злочинного умислу, 14 серпня 2018 року приблизно о 04-25 год., переліз через паркан огорожі території автостоянки, тим самим незаконно, умисно повторно проник на вказану охоронювану територію автостоянки «Тополь». Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел до кінця, спрямований на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з металевої огорожі, яка розташована на території автостоянки, умисно, повторно, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: металевий кег «Сан Интерорю» об`ємом 30 літрів, 2007 року випуску, виготовлений з матеріалу 1.4301/304, робочий тиск 3,5 бар, вартістю 2000 грн.; металевий кег «EFES Ukraine» об`ємом 30 літрів, 2013 року випуску, виготовлений з матеріалу 1.4301, робочий тиск 3 бар, вартістю 2000 грн., які після цього переніс та склав за паркан огорожі території автостоянки з зовнішньої сторони. З викраденим майном ОСОБА_3 з місця події зник та розпорядився на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4000грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе визнав повністю, та пояснив, що вночі 14 серпня 2018 року переліз через паркан огорожі на територію автостоянки «Тополь» та викрав там дві металеві кеги. Він знав, що територія автостоянки охороняється та огороджена парканом. В скоєнні злочину розкаюється, з вартістю викраденого згоден, працівникам поліції після його затримання зазначив де знаходиться викрадене майно, а також допомагав при розслідуванні злочину.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, довідкою про вартість експертизи, висновком експертизи, речовими доказами, та даних, які характеризують його особу.
Винність обвинуваченого в скоєнні інкримінованого ним діяння знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:
Із висновку судово-товарознавчої експертизи № 4556-18 від 11 вересня 2018 року вбачається, що вартість металевого кегу «Сан Интерорю» об`ємом 30 літрів, 2007 року випуску, виготовлений з матеріалу 1.4301/304, робочий тиск 3,5 бар на момент вчинення злочину, а саме на 14 серпня 2018 року складала 2000 грн., та металевого кегу «EFES Ukraine» об`ємом 30 літрів, 2013 року випуску, виготовлений з матеріалу 1.4301, робочий тиск 3 бар, в стані б/в, складала 2000 грн.
Речовими доказами по справі, якими визнані: металевий кег «Сан Интерорю» об`ємом 30 літрів, 2007 року випуску, та металевий кег «EFES Ukraine» об`ємом 30 літрів, 2013 року випуску, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 .
Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд визнає їх достатніми та допустимими, та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєному злочині.
Даючи юридичну оцінку його діям, суд вважає, що він винний в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище, та його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання суд враховує, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, а також особи обвинуваченого, який за місцем мешкання не охарактеризований, раніше неодноразово судимий у тому числі за вчинення корисливих злочинів, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2003 року з діагнозом психічні та поведінкові розлади викликані вдиханням летючих розчинників (клею), з шкідливими наслідками, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.
Крім того, із досудової доповіді про обвинуваченого, підготовленої 25 жовтня 2018 року Павлоградським міськрайонним відділом філії державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області Державної установи "Центр пробації" Міністерства юстиції України, встановлено, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, не працює. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає активне сприяння в розкритті злочину.
Суд вважає, що щирого каяття не має, оскільки така обставина носить лише формальний характер. Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження цього.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочину.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 69-1 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступень тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, який за місцем мешкання не охарактеризований, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2003 року з діагнозом психічні та поведінкові розлади викликані вдиханням летючих розчинників (клею), з шкідливими наслідками, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий у тому числі за вчинення корисливих злочинів, обставин, які пом`якшують покарання: активного сприяння в розкритті злочину, та обтяжують покарання: рецидив злочину, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, думки потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру не має, та який просив суд призначити покарання на розсуд суду,та з урахуванням досудової доповіді про обвинуваченого, відповідно до якої виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, суд вважає, що для його виправлення та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України,але не в максимальній межі. Призначене судом покарання в межах санкції статті обвинувачення з реальним його відбуванням є законним, справедливим, та воно сприятиме перевихованню винного та попередженню вчинення ним нових правопорушень. А тому підстави для застосування щодо обвинуваченого положень ст. 75 КК України відсутні.
Оскільки злочин обвинувачений ОСОБА_3 скоїв до постановлення відносно нього вироку Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року, остаточне покарання йому слід призначити за сукупності злочинів у відповідності зі ст. ст. 70 ч.4, 72 ч. 1 КК України, застосував принцип часткового складання призначених покарань.

Клопотань про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не заявлено.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 70 ч. 4, 72 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки один місць.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання під час виконання вироку Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року, тобто з 29 жовтня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, на проведення судово-товарознавчої експертизи № 4556-18 від 11 вересня 2018 року у розмірі 286 (двісті вісімдесят шість) грн.
Речові докази по справі: металевий кег «Сан Интерорю» об`ємом 30 літрів, 2007 року випуску, та металевий кег «EFES Ukraine» об`ємом 30 літрів, 2013 року випуску, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення,а засудженим в той самий строк з дня отримання копії вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1