Провадження №1-кп/523/767/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2018 року колегія суддів Суворовського районного суд міста Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурорів Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника потерпілих ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , у присутності потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , обвинувачених, розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні за №0008887 від 22.11.2016р. за обвинуваченням ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.4, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.263 ч.1, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України, -

Встановила:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.4, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_20 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.263 ч.1, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_21 , ОСОБА_22 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України.

Під час підготовчого судового засідання захисником ОСОБА_13 в захист інтересів ОСОБА_21 було наголошено, що 31.05.2018 року до адреси суду були надані заперечення на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси про проведення обшуку в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_21 , відповідно якої було передбачено лише право слідчого та прокурора увійти до житла, а не провести обшук. На підставі цих заперечень в порядку ст.303 КПК України була надана скарга на рішення слідчого Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_23 про визнання та долучення до матеріалі кримінального провадження речових доказів, які були вилучені в ході обшуку за місцем мешкання його підзахисного, мотивуючи свої доводи тим, що були допущені чисельні порушення норм КПК України, а саме в ухвалі суду була вказана інша адреса, але не зважаючи на це обшук в квартирі був продовжений, мала місце очевидна помилка слідчого, який в подальшому звернувся з клопотанням для легалізації проведеного обшуку після його фактичного незаконного проведення, також звертаючи увагу суду, що увійти до приміщення можливо лише в виключних випадках, тому на думку захисника це є не допустимим доказом.

Захисник ОСОБА_11 повністю підтримала думку свого колеги, зазначив, що дійсно дана скарга може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст. 314-316- КПК України; захисник ОСОБА_7 , підтримуючи доводи скарги сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_21 , вважає, що слідчий не помилився, а просто нехтував вимогами діючого законодавства, інші захисники та обвинувачені підтримали скаргу; сторона обвинувачення в особі прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 в спростування аргументів сторони захисту вказали, що слідчий суддя, дослідивши всі постанови прийняв рішення щодо легалізації обшуку, яке набрало законної сили, щодо визнання доказів не допустимими слід відмовити, так як на даній стадії підготовчого провадження дослідження доказів не проводилися, ухвали та постанови, на які посилається захисник судом не вивчалися.

Крім того, захисником ОСОБА_7 була оголошена скарга на рішення слідчого Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_23 про відмову в ознайомленні захисника з матеріалами кримінального провадження в порядку ст.290 КПК України, посилаючись на те, що безпосередньо ним 15.09.2017 року була подане відповідне клопотання про ознайомлення з матеріалами, однак було відмовлено, чим на думку сторони захисту порушено право обвинуваченого ОСОБА_18 на захист, у зв`язку з чим просив суд зобов`язати сторону обвинувачення надати для ознайомлення матеріали кримінального провадження у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_4 в заперечення позиції сторони захисту вказав, що матеріали кримінального провадження були відкриті стороні, але стратегія захисту полягає та продовжую мати місце в затягуванні проведення процесуальних дій, у зв`язку з чим були вимушені звернутися до слідчого судді про встановлення строку ознайомлення з матеріалами, по закінченню якого сторони вважаються ознайомленими, захисникам була надана змога щодо ознайомлення, більш того всі матеріали кримінального провадження досудового розслідування були відкопійовані та вручені учасникам; представник потерпілого ОСОБА_6 цілком підтвердив викладені прокурором факти, в свою чергу зазначив, що права підозрюваних були виконані; захисник ОСОБА_8 , захищаючи інтереси обвинуваченого ОСОБА_18 акцентував увагу колегії суддів, що ознайомлення з матеріалами кримінального провадження проходило в авральному режимі, матеріали були представлені в не належному виді всупереч вимогам діловодства, математично було доведено що протягом місяця не можливо ознайомитися, однак замість того, щоб продовжити строки досудового розслідування та виконати вимоги законодавства сторону захисту ухвалою слідчого судді було обмежено в ознайомлені, інші захисники та обвинувачені підтримали скаргу захисника ОСОБА_7 .

Разом з цим, захисником ОСОБА_7 була оголошена скарга на бездіяльність слідчого Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_23 в ознайомленні підозрюваного ОСОБА_18 з матеріалами кримінального провадження в порядку ст.290 КПК України, мотивуючи тим, що слідчий жодного разу не був в установі виконання покарань, у зв`язку з чим просив визнати бездіяльність слідчого не законною.

Обвинувачений ОСОБА_18 в підтримання скарги додатково заявив, що обмеження в ознайомленні з матеріалами було з метою, щоб його просто не ознайомити, існує протокол, де вказано 3 години, потім привезли в суд, де він дізнався, що затягує ознайомлення, хоча протягом п`яти діб його йому не представили речові докази, які були принесені не в прозорому пакеті, не знайомили з аудіо та відео записами, так як на його думку взагалі не хотіли цього робити.

Прокурор ОСОБА_4 , не погоджуючись зі стороною захисту ОСОБА_18 зазначив, що рішення слідчого судді приймалося з урахуванням думки всіх учасників процесу та вивченням всіх доводів, слідчий максимально сприяв в ознайомленні, надавалися флешки, копії матеріалів.

Представник потерпілого ОСОБА_6 , потерпілі підтвердили викладені прокурором доводи.

Захисник ОСОБА_8 в захист інтересів ОСОБА_18 констатував, що прокурор не може надати доказів, що ухвала суду була виконана та його підзахисний ОСОБА_18 в умовах установи виконання покарань був ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, оскільки слідчий до нього не приходив; в разі відмови ОСОБА_18 від ознайомлення, як стверджує прокурор, існує певна процедура про складення акту з метою фіксування затягнення, однак ніхто цього не зробив.

Захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_9 підтримали доводи скарги захисника ОСОБА_7 , підкреслив, що ними також було зауважено щодо неналежного надання матеріалів для ознайомлення; інші учасники процесу та обвинувачені приєдналися до загальної думки захисників з цього приводу.

Крім цього, захисником ОСОБА_7 була оголошена скарга на бездіяльність слідчого Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_23 щодо не розгляду клопотання ОСОБА_18 про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні, в тому числі проведення балістичної експертизи.

Обвинувачений ОСОБА_18 в підтримання скарги вказав, що слідчий проігнорував його клопотання, хоча, як він вважає, ним були поставлені абсолютно нормальні питання щодо встановлення факту знайомства з особами, доступу до інформації телефону ОСОБА_24 , проведення балістичної експертизи з метою з`ясування можливості здійснення пострілу набоєм з рушниці різних калібрів, також зазначив, що його всього один раз лише допитували за обставин інкримінованого йому кримінальних правопорушень, незважаючи на те, що протягом досудового розслідування змінювалися факти, дати, адреси.

Прокурор ОСОБА_4 , дослідивши доводи сторони захисту ОСОБА_18 вбачає, що клопотання було надане після відкриття матеріалів, тобто тоді, коли слідчі дії були завершені, тому приймати будь-які процесуальні рішення не можливо, окрім як закриття кримінального провадження або складення обвинувального акту, що і було здійснено.

Представник потерпілого ОСОБА_6 , потерпілі підтримали думку прокурора, що слідчі дії були завершені.

Захисник ОСОБА_9 , посилаючись на ст.3 КПК України зазначила, що досудове розслідування закінчується направленням обвинувального акту до суду, тому вважати відкриття матеріалів завершенням досудового слідства є помилковим.

Захисник ОСОБА_11 , підтримуючи думку колег, вказала на положення ст.110 КПК України, відповідно яких досудове розслідування завершується складанням обвинувального акту, інші учасники процесу - захисники та обвинувачені підтримали скаргу.

Крім цього, захисником ОСОБА_7 була оголошена скарга на бездіяльність сторони обвинувачення, яка полягає в невиконанні вимог ст.290 КПК України, а саме у зволіканні із ознайомленням із доказами, які були відкриті стороною захисту процесуальним повідомленням від 9.08.2017 року, тобто захисник ОСОБА_25 заявила, що хоче відкрити стороні обвинувачення наявні докази не винуватості ОСОБА_18 , однак до теперішнього часу прокурор не ознайомився. Обвинувачений ОСОБА_18 підтримав скаргу.

Прокурор ОСОБА_4 в заперечення скарги зауважив, що не отримував повідомлення стосовно ознайомлення, хоча зі слів слідчого йому відомо, що сторона захисту пропонувала відкриття матеріалів у м. Києві, і є не зрозумілим, що повідомлявся слідчий, а скарга на дії прокурора.

Представник потерпілого ОСОБА_6 , потерпілі підтримали думку прокурора.

Інші учасники процесу захисники, обвинувачені підтримали скаргу захисника ОСОБА_7 , при цьому захисник ОСОБА_11 звернула увагу суду, що всі дії під час досудового розслідування виконувалися слідчим за дорученням прокурора.

Дослідивши оголошені матеріали скарги, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів дійшла до висновку, що в задоволенні скарг захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_13 в захист інтересів обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_21 слід відмовити за наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 303 ч.1 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Натомість, заявлені скарги на рішення слідчого та бездіяльність слідчого та прокурора не містять будь-яких обставин, які б достовірно свідчили про незаконність прийнятих рішень та що мало місце бездіяльність прокурора, тому доводи скаржників не знайшли свого достатнього обґрунтованого підтвердження, однак стороною обвинувачення були надані чіткі пояснення, що досудове розслідування проводилося відповідно до вимог КПК України, у зв`язку з чим колегія суддів на даній стадії підготовчого провадження не вбачає істотних порушень процесуальних прав сторони захисту.

Крім того, частково погоджуючись з доводами деяких захисників, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що з урахуванням тривалого часу, який пройшов з моменту закінчення досудового розслідування та підписання обвинувального акту (більше року, що перевищує розумні строки) сторона захисту в повній мірі мала можливість реалізувати своє право щодо додаткового ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, в тому числі на відповідне оскарження дій чи бездіяльність слідчого та прокурора, крім цього аналогічні питання неодноразово були вже предметом розгляду складом іншої колегії суддів та були прийняті відповідні рішення, які не викликають сумнівів в їх законності, контроль та перевірка щодо ухилення виконання чи не виконання постановлених рішень не входить до компетенції суду.

Посилання захисника ОСОБА_13 про визнання не допустимими доказами долучених до матеріалі кримінального провадження речових доказів, які були вилучені в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_21 на думку колегії суддів є передчасними, так як відповідно до положень ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті при ухваленні судового рішення, при цьому оцінці підлягають як кожен окремий доказ, так як і вся сукупність зібраних у кримінальному провадженні доказів, які на даній стадії підготовчого провадження не досліджувалися, а висловлену правову позицію сторони захисту можливо тільки перевірити під час судового розгляду безпосередньо у судовому засіданні.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні скарг захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_13 в захист інтересів обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_21 .

Разом з цим захисником ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_22 було оголошено клопотання про зняття арешту з майна, а саме мобільного телефону марки «Айфон» моделі 7 імей НОМЕР_1 , системного блоку «Asus», мотивуючи тим, що дані предмети належні дружині ОСОБА_22 - ОСОБА_26 .

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання колегія суддів приходить до висновку про можливість задоволення клопотання захисника ОСОБА_14 за наступних підстав.

Положеннями ч.3 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з доводів захисника, системний блок «Asus» використовувався дружиною ОСОБА_22 в роботі, так як вона займається викладацькою діяльністю в Політехнічному університеті, а мобільний телефон марки «Айфон» моделі 7 був подарунком чоловіка та був її особистою річчю. Дані предмети були вилучені в ході обшуку за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_22 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 5.05.2017року, та як стверджує захисник не є речовими доказами у кримінальному провадженні, при цьому не посилаючись на ухвалу слідчого судді, якою був накладений арешт на вилучене майно, та не надаючи жодного документу на підтвердження належності вилученої техніки дружині ОСОБА_22 .

Однак, вислухавши думку учасників процесу - прокурора ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , які не заперечували проти скасування арешту з майна, інших учасників процесу, які приєдналися до загальної думки, колегія суддів, приймаючи до уваги думку всіх учасників процесу все ж таки дійшла до висновку про недоцільність подальшого застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та можливість задоволення клопотання захисника ОСОБА_14 , діючого в інтересах ОСОБА_22 про скасування арешту майна.

В подальшому, з`ясувавши думку учасників процесу прокурора ОСОБА_4 , який вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів; прокурора ОСОБА_5 , який також просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, представника потерпілого ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які одностайно не заперечували проти призначення судового розгляду, захисника ОСОБА_12 , який утримався від висловлення конкретної думки, зазначивши, що за його підставами ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 8.12.2017 року обвинувальний акт був повернутий прокурору для усунення недоліків, разом з цим заявивши клопотання про витребування у сторони обвинувачення додатку №5, передбаченому Положеннями про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, на що прокурор в свою чергу констатував, що дану інформацію можливо отримати тільки шляхом тимчасового доступу, звернувшись до Генеральної прокуратури; обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які підтримали думку своїх захисників щодо призначення судового розгляду, колегія суддів вважає, що дане кримінальне провадження після визначення підсудності підсудне Суворовському районному суду м. Одеси.

Підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві не вбачається.

Під час підготовчого судового засідання клопотань про здійснення виклику певних осіб, які братимуть участь у судовому розгляді не надійшло.

Необхідності для виклику перекладача обвинувачені не потребують, оскільки достатньо розуміють державну мову, якою ведеться судочинство. Питання про залучення захисників для здійснення захисту у суді остаточно вирішено під час підготовчого провадження.

Потерплим ОСОБА_17 3.07.2017 року у даному кримінальному проваджені пред`явлений до обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , цивільний позов про стягнення на його користь моральної шкоди у розмірі 200 тис. гривень: потерпілим ОСОБА_27 заявлені позовні вимоги про стягнення на його користь з ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 завданої матеріальної школи у розмірі 14320 гривень, морального збитку 500 тис. гривень; потерпілою ОСОБА_16 у даному кримінальному провадженні 27.07.2017 року пред`явлений цивільний позов про відшкодування на її користь з ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 завданої матеріальної шкоди у сумі 2 млн.500 тис. гривень, морального збитку у розмірі 500 тис. гривень.

За змістом положень ст.128 ч.1 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого. Відповідно до ст.61 ч.2 КПК України права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. Таким чином вбачається необхідність в визнанні потерпілих ОСОБА_27 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 цивільними позивачами у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з заявленими позивними вимогами.

Таким чином, вислухавши думку сторін, приймаючих участь у підготовчому судовому засіданні колегія суддів дійшла до висновку, що є достатньо підстав для призначення судового розгляду у судовому засіданні.

З`ясувавши питання про визначення порядку судового розгляду, склад осіб, які братимуть участь у судовому засіданні, суд вважає за необхідне судовий розгляд проводити колегіально у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, представника потерпілого, потерпілих, захисників, обвинувачених.

Разом з цим відповідно до положень ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду; досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчинені злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Приймаючи до уваги, що санкцією ст.187 ч.4 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, санкцією статті 190 ч.4 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна колегія суддів не вбачає необхідності доручати представнику уповноваженого органу з питань пробації складати досудову доповідь стосовно обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 134, 170, 171, 314-1, 314-316, 303, 369-372, 392 КПК України, колегія суддів, -

Постановила:

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_13 в захист інтересів ОСОБА_21 на рішення слідчого Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_23 про визнання та долучення до матеріалі кримінального провадження речових доказів, які були вилучені в ході обшуку за місцем мешкання обвинуваченого - відмовити за підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали.

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 на рішення слідчого Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_23 про відмову в ознайомленні захисника з матеріалами кримінального провадження в порядку ст.290 КПК України - відмовити за підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали.

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_23 в ознайомленні підозрюваного ОСОБА_18 з матеріалами кримінального провадження в порядку ст.290 КПК України - відмовити за підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали.

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_23 щодо не розгляду клопотання ОСОБА_18 про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні - відмовити за підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали.

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 на бездіяльність сторони обвинувачення щодо не виконання вимог ст. 290 КПК України - відмовити за підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали.

Клопотання захисника ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_22 про скасування арешту майна з мобільного телефону марки «Айфон» моделі 7 імей НОМЕР_1 , системного блоку «Asus», належних дружині ОСОБА_22 - ОСОБА_26 задовольнити.

Вищевказане майно передати власнику - ОСОБА_26 .

Виконання ухали в даній частині покласти на процесуального керівника прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 - ОСОБА_4 .

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту відповідного кримінального провадження на 31.10.2018р. 11:30 годин у відкритому судовому засіданні в приміщенні Суворовського районного суду м. Одеси, зала судових засідань № 11.

У судове засідання викликати учасників процесу.

Визнати потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_27 цивільними позивачами у даному кримінальному провадженні.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП-21 УДПтСУ в Одеській області, обраний під час підготовчого провадження щодо обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 - залишити без змін до 20.11.2018р.

Застосований щодо обвинувачених ОСОБА_21 , ОСОБА_22 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту вважати таким, що продовжує свою дію до 22.11.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3