Справа182/3122/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001015 від 05.04.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в Нікополі Дніпропетровської області, громадянина України, який не одружений, навчається в 11 класі комунального закладу «Нікопольська середня загальноосвітня школа № 23», який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого

потерпілого ОСОБА_7 ,

законного представника

потерпілого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2018 року, приблизно о 08-50 год., неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні котельної, що розташована поруч із комунальним закладом «Нікопольська загальноосвітня школа № 9», що в м. Нікополі по вул. Електрометалургів, 34а, з метою відкритого викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, наказав малолітньому потерпілому ОСОБА_7 надати йому мобільний телефон для здійснення дзвінка. ОСОБА_7 , усвідомлюючи те, що ОСОБА_3 вже не поверне йому мобільний телефон, будучи наляканим та розуміючи, що ОСОБА_3 старший за віком та фізично сильніший за нього, під примусом, дістав з кишені мобільний телефон «Леново А-328», вартістю 736,67 грн. в якому знаходилась сім-карта оператору «Водафон Україна», яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, який всупереч своєї волі передав ОСОБА_3 після чого ОСОБА_7 просив ОСОБА_3 повернути йому мобільний телефон, однак ОСОБА_3 не повернув телефон потерпілому і зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 736,67 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), кваліфіковано за ч. 1 ст. 186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, вказані вище. У вчиненому кається, просить суд суворо не карати, обіцяючи більше злочинів не вчиняти.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що зустрівся з обвинуваченим в будівлі котельної, що біля ЗОШ № 9 по вул. Електрометалургів, 34 в м. Нікополі. ОСОБА_3 виказував йому претензії щодо його поведінки, після чого став наказувати віддати йому мобільний телефон. Він відмовлявся, але ОСОБА_3 повідомив, що йому необхідно зателефонувати, після чого він, будучи наляканим та розуміючи, що ОСОБА_10 вже не поверне йому телефон, під примусом дістав з кишені телефон і передав ОСОБА_10 . Він злякався за телефон, заплакав, просив ОСОБА_3 повернути його телефон. Однак обвинувачений пішов з його телефоном, після чого він побіг додому і розповів про все матері.

Вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими судом доказами.

Згідно протоколу огляду від 05.04.2018 року, слідчим оглянуто мобільний телефон «Леново» білого кольору, який добровільно був наданий для огляду ОСОБА_6 (а.с. 126-130).

Згідно протоколу огляду від 24.04.2018 року, законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_11 впізнала мобільний телефон «Леново А-328» білого кольору, який належить її сину ОСОБА_7 та яким відкрито заволоділи (а.с. 130-132).

Постановою слідчого від 24.04.2018 року мобільний телефон «Леново А-328» долучено до справи в якості речового доказу та передано законному представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 (а.с. 133-134).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.04.2018 року, свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 04.04.2018 року, в денний час доби, продала йому мобільний телефон «Леново А-328» білого кольору (135-137).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.04.2018 року, свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_6 як особу, яка 05.04.2018 року купила у нього мобільний телефон «Леново А-328» білого кольору, який йому продав невідомий хлопець віком близько 16 років (138-140).

Вивчивши всі зібрані по справі і досліджені у судовому засіданні докази, оцінивши їх з точки зору допустимості, достовірності та належності, суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження.

Вищезазначені досліджені судом докази суд вважає достовірними, оскільки вони підтверджують і доповнюють один одного та узгоджуються між собою.

Таким чином, оцінюючи всі досліджені судом докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні доведена повністю і його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 186 КК України, тому що він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що він посягнув на чуже майно, скоївши злочин середньої тяжкості.

Суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, вчинив злочин у неповнолітньому віці, на обліку у лікарів не перебуває, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, не перебуває на обліку в службі у справах дітей Нікопольської міської ради, його сім`я не перебуває на обліку в Нікопольському міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Згідно акту оцінки потребі сім`ї від 25.04.2018 року, складеному Нікопольським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, діти ОСОБА_6 забезпечені всім необхідним для життя та розвитку, мати працює та приділяє дітям увагу. ОСОБА_3 має самостійний дохід і отримує власні кошти, підробляючи після навчання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину у неповнолітньому віці, щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, являється вчинення злочину щодо малолітньої дитини.

Таким чином, враховуючи ступень тяжкості, обставини вчинення злочину, а також його суспільну небезпечність, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що мірою покарання, необхідною і достатньою для перевиховання обвинуваченого і попередження нових злочинів повинна бути міра покарання у виді штрафу, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 має самостійний дохід і власні кошти.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді сплати штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 850,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 572,00 грн. процесуальних витрат за проведення судової експертизи.

Речові докази мобільний телефон, що переданий на зберігання законному представнику потерпілого, залишити потерпілому ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1