Справа №523/6235/19
Провадження №1-кс/523/2208/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2019 р. Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, до Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області надійшли матеріали стосовно головного лікаря ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 щодо порушень законодавства під час закупівлі медичних препаратів.

За даним фактом відкрито кримінальне провадження №0004352 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України.

В судовому засіданні, прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили задовольнити його в повному обсязі з підстав, викладених у ньому.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, заслухавши думку учасників судового розгляду, прийшов до висновку, що воно не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно ч.ч.5, 6 ст.159 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Вилучення речей і предметів для долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу повинно відбуватися через інститут слідчих дій (зокрема, вилучення в ході огляду, проведення обшуку) і слідчі дії не повинні підмінятися заходами забезпечення кримінального провадження.
Згідно ч.4 ст.132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування, слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, шляхом проведення слідчих дій.
Далі, відповідно до ч.1 ст.223 КПК України саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Так, всупереч вимогам норм чинного кримінально-процесуального Законодавства, клопотання органів досудового розслідування належним чином не мотивоване та не наведено доказів, що особа, у володінні якої знаходяться документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження, тобто слідчий не врахував можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Клопотання слідчого про надання доступу до речей і документів обґрунтовано лише формально, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування викладених слідчим доводів, тобто, в рамках кримінального провадження, як слідує із матеріалів, якими слідчий мотивує своє клопотання, не проведено жодної слідчої дії (проведення ревізій, фінансового моніторингу та інше), які б підтверджували наявність скоєного злочину.
Так, відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Зазначені міжнародні гарантії прав людини на недоторканість житла, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя, недоторканість прав власності нормативно визначені в Конституції України та є, відповідно до положень ст. 2 КПК України, загальними засадами кримінального провадження.
Для досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, орган досудового розслідування в даному кримінальному проваджені вправі з метою досягнення його дієвості застосувати інші заходи забезпечення кримінального провадження ( виклик слідчим, привід, залучення експерта).
Разом з цим, відповідно до положень діючого кримінального процесуального законодавства, застосування такого заходу не допускається, якщо сторона кримінального провадження не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для досягнення якого слідчий, прокурор звернувся із клопотанням.
При цьому, для оцінки потреб досудового розслідування, згідно ч. 4 ст. 132 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Однак, вказаних вимог слідчим при зверненні з клопотанням про надання тимчасового доступу до документів до слідчого судді при розгляді вказаного клопотання, дотримано не було.

Крім того, встановлено, що слідчим в клопотанні не було дотримано вимог п. 1 ч. З ст. 132 КПК України, оскільки під час складання клопотання слідчий як суб`єкт, який безпосередньо здійснює досудове розслідування, повинен не лише констатувати наявність необхідності застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а як суб`єкт, який найбільш обізнаний стосовно фактичних підстав їх застосування, навести суду відповідні аргументи, що підтверджують таку необхідність, переконати суд прийняти відповідне процесуальне рішення, а суд, ґрунтуючись на власному переконанні щодо наявності для цього достатніх підстав, постановляє рішення, яким задовольняє таке клопотання.
Крім того, слідчим не виконані вимоги ст.ст.160, 164 КПК України, оскільки в клопотанні має бути зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення та прізвище, ім`я та по батькові особи, якій надається право тимчасового доступу до речей і документів. Крім того, до клопотання слідчого додано копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка не завірена будь-яким чином, що позбавляє слідчого суддю пересвідчитися в ідентичності даного документу.
Зазначені недоліки позбавляють слідчого суддю можливості винести обґрунтоване та законне рішення та відповідно у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити, оскільки встановлено відсутність правових підстав, передбачених ст. 160 КПК України, для надання тимчасового доступу до зазначених документів.
Керуючись ст.ст.159, 163165, 309, 369372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів по кримінальному провадженню №0004352 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1