печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5607/19-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, якою подано клопотання адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 про встановлення процесуальних строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000209 та № 0004815, -
В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді надійшло вказане клопотання про встановлення процесуальних строків досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000209 від 06 березня 2014 року та в кримінальному провадженні № 0004815 від 21 листопада 2017 року.

Подане клопотання адвокат ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування кримінальних проваджень № 0000209 від 06 березня 2014 року та в кримінальному провадженні № 0004815 від 21 листопада 2017 року, тобто 4 роки і 10 місяців та 1 рік 2 місяці відповідно.

У вказаних кримінальних провадженнях ОСОБА_5 є особою, права якого обмежуються під час досудового розслідування згадуваних кримінальних проваджень, з огляду на наступне.

05 березня 2014 року щодо ОСОБА_5 . Урядом Канади були необґрунтовано застосовані обмежувальні заходи (санкції) шляхом включення його прізвища до відповідного Акту (Freezing Assets of Corrupt Foreign Officials (Ukraine) Regulations, SOR/2014-44).

Наразі ОСОБА_5 вживаються правові заходи щодо скасування необґрунтованих санкцій, які продовжують свою дію. Під час здійснення відповідних юридичних процедур ОСОБА_5 стало відомо, що Посольство України в Канаді надсилало на адресу урядових органів Канади офіційні листи від 15 березня 2016 року, 06 березня 2017 року, 11 січня 2018 року та 10 липня 2018 року, в яких з посиланням на Генеральну прокуратуру України загалом стверджувалося, що відносно ОСОБА_5 , здійснюються два розслідування №0000209 від 06 березня 2014 року за фактами погроз народним депутатам України, зловживання владою одного з керівників Адміністрації Президента України, а також привласнення коштів Київського національного університету та Київського національного економічного університету на загальну суму 137 639,02 грн., можливого привласнення сум незаконних виплат колишнім співробітником Адміністрації Президента України в особливо великих розмірах (незаконне збагачення), підробки підпису пана Портнова у нотаріально засвідченій довіреності невстановленою особою, підробки рішень 3-го Всеукраїнського конгресу представників юридичних вищих навчальних закладів та наукових установ, якими затвердили трьох членів Вищої ради юстиції та їх подальше використання на підставі ч. 1 ст. 346, ч. 1 ст. 364, п. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 368-2, чч. 1, 3, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 353 Кримінального кодексу України та №0004815 від 21 листопада 2017 року про те, що в період з липня 2011 року по 31 грудня 2013 року посадова особа, яка займала посаду Радника Президента України начальника Головного Управління із судової реформи і судоустрою, а пізніше Радника Президента України, отримала незаконні виплати на загальну оціночну суму 26 млн.грн. (в особливо великих розмірах) на підставі ч. 3 ст. 368-2 КК України.

Здійснення зазначених кримінальних проваджень і згадування в їх контексті ОСОБА_5 , на переконання адвоката ОСОБА_3 є прямим та суттєвим втручанням в його права та законні інтереси, а тривалий строк їх проведення порушує права ОСОБА_5 на захист, право, закріплене в ст. 28 КПК України, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Як на правову підставу звернення з відповідним клопотанням адвокат ОСОБА_3 посилається на ст. ст. 28, 114 КПК України.

Вислухавши адвоката ОСОБА_3 , яка в судовому засіданні клопотання підтримала, посилаючись на його доводи та просила його задовольнити, а прокурор в кримінальному провадженні №0000209 від 06 березня 2014 року проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що його доводи є надуманими, вказуючи на те, що в кримінальному провадженні №0000209 від 06 березня 2014 року станом на день розгляду клопотання ОСОБА_5 , не є підозрюваним в даному кримінальному провадженні, а отже не є його стороною, відтак позбавлений права як на ознайомлення з відповідними матеріалами кримінального провадження, так і з клопотаннями про встановлення процесуальних строків в даному кримінальному провадженні. Також зазначив, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження розпочато 06 березня 2014 року, відтак його процесуальні строки визначаються моменту повідомлення особі про підозру, а оскільки в даному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено, граничний строк досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні не встановлений. З приводу кримінального провадження №0004815 від 21 листопада 2017 року зазначив, що він не є в ньому процесуальним керівником, досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснюється Генеральною прокуратурою України, однак відомостей щодо проведених слідчих дій, в нього відсутні. Крім цього вказав, що жодні права ОСОБА_5 зазначеними кримінальними провадженнями не порушуються, оскільки ті листи, які надають представники дипломатичних установ можуть містити відомості, які не відповідають дійсності та Генеральна прокуратура України за їх дії не відповідає. Просив в задоволенні означеного клопотання відмовити. Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, дослідивши заперечення прокурора, приходить до наступного висновку

Відповідно до положень ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000209 від 06 березня 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 346, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 353, ч.ч. 1,3,4 ст. 358 КК України.

Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0004815 від 21 листопада 2017 року за фактом можливого одержання неправомірної вигоди ОСОБА_5 у період його перебування на посадах Радника Президента України з липня 2011 року по 31 грудня 2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368-2 КК України. Постановою заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури від 28.12.2018 вказане кримінальне провадження направлено до Генеральної прокуратури України для продовження здійснення досудового розслідування слідчими Генеральної прокуратури України.

Таким чином, дане клопотання підлягає розгляду слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва.

По суті доводів прокурора про неможливість звернення з вказаним клопотанням в інтересах ОСОБА_5 , оскільки останнім не набуто статусу підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так в судовому засіданні на підставі поданих матеріалів, як вже зазначено в мотивувальній частині ухвали вище, встановлено, що Генеральною прокуратурою України здійснюються досудові розслідування в кримінальних провадженнях №0000209 від 06 березня 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 346, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 353, ч.ч. 1,3,4 ст. 358 КК України та № 0004815 від 21 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 -2 КК України.

З долучених до матеріалів клопотання копій листів посольства України в Канаді з перекладом від 15 березня 2016 року, 06 березня 2017 року, 11 січня 2018 року та 10 липня 2018 року вбачається, що посольство України в Канаді повідомило Департамент закордонних справ торгівлі і розвитку Канади про наявність вказаних кримінальних проваджень, пов`язаних з ОСОБА_5 , в яких останній може бути притягнутий до відповідальності за результатами проведення всіх необхідних слідчих дій.

Відомості в зазначених листах вказують на те, що особа, в інтересах якої подано клопотання, фактично вважається державними органами України таким, що притягається до кримінальної відповідальності та підозрюється у вчиненні злочинів.

Відповідно до положень ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Крім цього, положеннями ч. 5 ст. 9 КПК України імперативно встановлено, що Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини визначає «кримінальне обвинувачення» як «офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про те, що ця особа вчинила кримінальне діяння», при цьому, «в деяких випадках це може робитися у формі інших заходів, здійснення яких несе в собі таке твердження і, по суті, так само впливає на становище підозрюваного» (рішення у справі «Екле проти Німеччини»).
Європейським судом з прав людини як висунення обвинувачення визнаються, зокрема, такі обставини: арешт особи (рішення у справі «Вемхофф проти Німеччини»), офіційне повідомлення про намір здійснення стосовно особи кримінального переслідування (рішення у справі «Ноймайстер проти Австрії»), початок досудового слідства проти конкретної особи чи арешт банківських рахунків конкретної особи (рішення у справі «Рінґайзен проти Австрії»). Гарантіями, передбаченими ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно із практикою Європейського суду з прав людини, користується особа, викликана як свідок у кримінальній справі, але фактично підозрювана у вчиненні злочину (зокрема, їй були поставлені запитання під час допиту, які можуть бути використані проти неї як обвинувальні) (рішення у справі «Сервес проти Франції»). Європейським судом з прав людини поняття «кримінальне обвинувачення» пов`язане із вчиненням різноманітних процесуальних дій, передбачених національним законодавством, від початку досудового розслідування і до ухвалення судового рішення.
Таким чином, з огляду на ст. 9 КПК України та практику Європейського суду з прав людини особа, відносно якої розпочате досудове розслідування за фактом вчинення цією особою конкретного кримінального правопорушення, повинна мати процесуальні права підозрюваного.
Зважаючи на викладене, а також на положення ст. 28 КПК України, відповідно до яких з клопотанням про встановлення процесуальних строків поряд з підозрюваним вправі звертатися особа, права чи інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що клопотання подано особою, визначеною ст. 28 КПК України, а відтак вважає його прийнятним для розгляду та не погоджується в цій частині з доводами прокурора.
Перевіряючи доводи особи, яка звернулась із клопотанням з приводу порушення розумних строків проведення досудового розслідування у вказаних кримінальних провадженнях відносно ОСОБА_5 слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Ст. 28 КПК України встановлює, що для визначення розумності строків кримінального провадження є:
1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;
2) поведінка учасників кримінального провадження;
3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Так, як вже зазначалось в мотивувальній частині ухвали, досудове розслідування кримінального провадження №0000209 від 06 березня 2014 року розпочалось 06.03.2014, що на час розгляду клопотання становить понад 4 роки та 11 місяців.

Прокурором в судовому засіданні не наведеного жодних аргументів, які б свідчили про особливу складність справи, так само, не наведеного жодних відомостей, які б свідчили про наявність перешкод або труднощів, які б перешкоджали прогресу у розслідуванні цього кримінального провадження, у тому числі відомостей, які б свідчили про неможливість його завершення шляхом прийняття прокурором одного з передбачених ч. 1 ст. 283 КПК України процесуальних рішень, в тому числі й з урахуванням положень, визначених ст. 278 КПК України щодо повідомлення особі про підозру.

Всі заперечення прокурора зводяться виключно до неможливості розгляду даного клопотання слідчим суддею, чому надано оцінку вище.

Між тим, слідчий суддя нагадує, що ефективність розслідування включає вимоги щодо оперативності та розумної швидкості. Навіть якщо існують перешкоди або труднощі, які перешкоджають прогресу розслідування у конкретній ситуації, оперативне реагування національних органів влади є надзвичайно важливим для підтримання громадської віри в їхню відданість принципам верховенства права та їхню здатність запобігати проявам сприяння незаконним діям або терпимості до них.

Проведення досудового розслідування кримінального провадження в строк, що перевищує 4 роки, повністю нівелює засаду кримінального провадження, визначену в ст. 28 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає можливим та необхідним встановлення процесуального строку досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000209 від 06 березня 2014 року та встановлення строку прокурору в кримінальному провадженні для прийняття одного з передбачених ч. 1 ст. 283 КПК України процесуальних рішень за результатами проведення досудового розслідування щодо ОСОБА_5 .

При цьому слідчий суддя вважає достатнім, з урахуванням загального строку проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000209 з 06 березня 2014 року - 1 (один) місяць з дня постановлення ухвали та відповідно 1 (один) місяць прокурору в кримінальному провадженні для прийняття одного з передбачених ч.1 ст. 283 КПК України процесуальних рішень, з урахуванням у разі необхідності положень ст. 278 КПК України.

З приводу кримінального провадження № 0004815 від 21 листопада 2017 року, слідчий суддя звертає увагу на те, що згідно даних, які містяться в листі за підписом старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , Національним антикорупційним бюро України здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0004815 від 21 листопада 2017 року за фактом можливого одержання неправомірної вигоди ОСОБА_5 у період його перебування на посадах Радника Президента України з липня 2011 року по 31 грудня 2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368-2 КК України. Постановою заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури від 28 грудня 2018 року вказане кримінальне провадження направлено до Генеральної прокуратури України для продовження здійснення досудового розслідування слідчими Генеральної прокуратури України. Таким чином загальний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні станом на час розгляду клопотання становить 1 рік 2 місяці.

Між тим, згідно даних зазначеного листа, станом на 20 лютого 2019 року слідчого та прокурора у вказаному кримінальному провадженні не визначено, а фактичне знаходження матеріалів цього провадження невідоме.

Надаючи оцінку доводам клопотання, слідчий суддя вважає, що тривале непризначення слідчих та прокурорів в кримінальному проваджені, а також не встановлення місцезнаходження матеріалів кримінального провадження дозволяє слідчому судді зробити висновок про наявне порушення розумних строків проведення досудового розслідування. Крім цього зазначені обставини вказують на те, що означене кримінальне провадження не має на меті виконання завдань, визначених ст. 2 КПК України, проведення в ньому досудового розслідування є формальним, та таким, що переслідує інші, ніж визначені законом цілі, а відтак слідчий суддя погоджується з доводами клопотання з приводу необхідності встановлення строку досудового розслідування, та вважає за доцільне встановлення процесуального строку досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0004815 від 21 листопада 2017 року та встановлення строку прокурору в кримінальному провадженні для прийняття одного з передбачених ч. 1 ст. 283 КПК України процесуальних рішень за результатами проведення досудового розслідування щодо ОСОБА_5 , з урахуванням у разі необхідності положень ст. 278 КПК України.

При цьому, зважаючи на загальні строки проведення досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність встановлення процесуального строку для проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0004815 від 21 листопада 2017 року - 1 (один) місяць з дня постановлення ухвали та відповідно 1 (один) місяць прокурору в кримінальному провадженні для прийняття одного з передбачених ч. 1 ст. 283 КПК України процесуальних рішень, з урахуванням у разі необхідності положень ст. 278 КПК України.

Приймаючи дане рішення, слідчий суддя, окрім викладеного, виходив з наступних встановлених в судовому засіданні обставин.

Так, в судому засіданні встановлено, що кримінальні провадження відносно ОСОБА_5 за №0000209 з 06 березня 2014 року та за № 0004815 від 21 листопада 2017 року з огляду на їх тривалість, є маніпуляцією, та мають на меті створити оманливе відчуття вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що у кримінальних провадженнях за №0000209 з 06.03.2014 та за № 0004815 від 21 листопада 2017 року ОСОБА_5 не є ні підозрюваним, ні обвинувачених, хоча їх тривалість дозволяла органу досудового розслідування зібрати достатні докази, у разі їх наявності, для повідомлення про підозру. Тому слідчий суддя вважає, що дані кримінальні провадження використовуються, як у випадку досліджених в судовому засіданні листів посольства України в Канаді до Департаменту закордонних справ торгівлі і розвитку Канади, в тому числі, з метою ініціювання перед міжнародними органами питань збереження міжнародних санкцій.

Суд вважає, що нечіткі формулювання представників компетентних органів в кримінальних провадженнях можуть в стороннього спостерігача створити уяву про те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, що не відповідає встановленим в судовому засіданні обставинам. А тому навіть факт направлення листів посольства України в Канаді до Департаменту закордонних справ торгівлі і розвитку Канади 15 березня 2016 року, 06 березня 2017 року, 11 січня 2018 року та 10 липня 2018 року з неправдивою інформацією стосовно ОСОБА_5 , тільки підтверджує викладені висновки суду.

Використання формулювань з приводу причетності ОСОБА_5 , до вчинення кримінальних правопорушень, з огляду на їх неправдивість, грубо порушує принцип презумпції невинуватості особи, що в свою чергу зобов`язує суд, з метою забезпечення принципу верховенства права, та запобігання зазначених маніпуляцій, визначити процесуальні строки для проведення відповідних досудових розслідувань.

Зазначене встановлення строків, на переконання слідчого судді в повній мірі відповідатиме балансу легітимного інтересу у розслідуванні злочинів з цінностями і інтересами суспільства та жодним чином не буде перешкоджати реалізації права ОСОБА_5 на захист.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,3, 7, 9, 28, 114, 309 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.
Встановити строк 1 (один) місяць для завершення проведення досудового розслідування та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ст. 283 КПК України (з урахуванням положень ст. 278 КПК України) слідчому та прокурору Генеральної прокуратури України у кримінальних провадженнях № 0000209 та № 0004815.
В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 09 год. 35 хв. 25 лютого 2019 року.
Визначений ухвалою слідчого судді строк слід обраховувати з моменту її отримання.
Контроль за виконанням покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у вказаних кримінальних провадженнях.
Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1