Справа № 640/8267/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" січня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні направлений з Харківської місцевої прокуратури №2 обвинувальний акт за результатами досудового розслідування Київського ВП ГУНП в Харківській області кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 21 листопада 2012 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, з неповною середньою освітою, раніше судимого 22.02.2008 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 09.02.2009 року по відбуттю строку покарання, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , в перших числах листопада 2003 року (більш точну дату в ході досудового розслідування не встановлено), близько 12.00 год., заходячись біля будинку № 17 по вул. Мироносицькій в м. Харкові, діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи корисливу мету незаконного збагачення, скористався довірливими відносинами, що склалися на ґрунті знайомства між ним та ОСОБА_7 , ввів його в оману, запропонувавши останньому придбати для нього мобільний телефон за 690 грн., свідомо не збираючись та не маючи змогу виконувати взяте не себе зобов`язання. Повіривши ОСОБА_6 , ОСОБА_7 передав йому гроші в сумі 690 грн., після чого ОСОБА_6 , заволодівши грошима, належними ОСОБА_7 , зник, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , 16.04.2004 року близько 11-00 год., перебуваючи в приміщенні кафе "Зодіак" за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 9/6, під час бесіди з малознайомим йому ОСОБА_4 , діючи повторно, з раптово виниклим умислом, спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, переслідуючи корисливу мету незаконного збагачення, скориставшись довірою ОСОБА_4 , під приводом здійснення дзвінка попросив дати йому належний останньому телефон "Сіменс С-55", не маючи наміру повертати його. Повіривши ОСОБА_6 , ОСОБА_4 передав йому свій мобільний телефон "Сіменс С-55", вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експерти № 188 від 15.05.2017 року 514,00 грн., з перебуваючим у ньому стартовим пакетом "Джинс", вартістю 20 грн., з рахунком розмовного часу на 60 грн., після чого ОСОБА_6 , отримав зазначений телефон і заволодівши ним таким чином, діючи з метою подальшої реалізації свого злочинного наміру, під приводом здійснення дзвінка вийшов з приміщення кафе, після чого зник, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 594,00 грн.
В судовому засіданні обвинувачений винуватим себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, визнав повністю, щиро розкаявся.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Суд з`ясував та впевнився, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, що їхня позиція добровільна та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Захисником обвинуваченого заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п. 1 ч.1 ст.49 КК України, оскільки кримінальні правопорушення були вчинені 2003 та 2004 роках, та момент розгляду справи сплинуло п`ять років.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав дане клопотання, проти закриття кримінального провадження за закінченням строків давності не заперечував, пред`явлені цивільні позови потерпілих визнав частково.
Прокурор проти задоволення вказано клопотання про закриття кримінального провадження за закінченням строків давності не заперечував.
Потерпілий ОСОБА_4 проти закриття кримінального провадження за закінченням строків давності не заперечував, пред`явлений цивільний позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_6 у інкримінованому йому злочині та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Суд, вислухавши клопотання захисника та обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст.49 КК України, думку прокурора та потерпілого, які не заперечували проти задоволення вказаного клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно п.1 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Згідно ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Санкцією ч. 2 ст. 190 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.
На підставі ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
На підставі ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
За таких обставин суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрити провадження по справі.
Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов, відповідно до якого просить стягнути з ОСОБА_6 на його користь в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 4350,00 грн. та 1500,00 грн. моральної шкоди.
Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов, відповідно до якого просить стягнути з ОСОБА_6 на його користь в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 5800,00 грн. та 10000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Вказані цивільні позови підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Приписами ч. 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пред`явлений ОСОБА_7 цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 690,00 грн., тобто на суму фактично вилучених в нього злочинним шляхом грошових коштів. Доказів в обґрунтування проведених позивачем розрахунків, в підтвердження розміру заподіяної йому матеріальної шкоди в сумі 4350,00 грн., не надано.
Пред`явлений ОСОБА_4 цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 514,00 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 188 від 15.05.2017 року, з перебуваючим у ньому стартовим пакетом "Джинс", вартістю 20 грн., з рахунком розмовного часу на 60 грн., тобто фактичної вартості майна, яке вибуло з його володіння внаслідок злочинних дій в розмірі 594,00 грн. Доказів на підтвердження заподіяння йому матеріальної шкоди в розмірі 5800,00 грн., суду не надано.
Частиною 1 ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Моральна шкода, відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Враховуючи вимоги, розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги обставини справи, поведінку обвинуваченого після скоєння злочину, його з`явлення із зізнанням, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити в розмірі 1500,00 грн.
Витрати кримінального провадження у справі відсутні.
Доля речових доказів вирішується в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись 49 КК України, ст.ст. 285,286 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України у зв`язку з закінчення строків давності.
Кримінальне провадження №0000076 від 21 листопада 2012 року стосовно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190 КК України - закрити.
Цивільні позови ОСОБА_7 , ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 690,00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 1500,00 грн., а загалом 2190,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 594,00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 1500,00 грн., а загалом 2094,00 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1