Житомирський апеляційний суд
Справа №760/5911/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції), обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , -

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі кримінальне провадження №0000235 за ч. 1 ст. 286 КК України щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополя, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, - за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 22 червня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України вирішено звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням на 1 рік з покладенням обов`язків: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_7 від покарання на підставі п. «ґ» ч.1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 15 624 грн. та моральну шкоду в сумі 20 000 грн. за наслідками розгляду цивільного позову.

Вирішено також стягнути з ОСОБА_7 судові витрати на користь держави в розмірі 703 грн. 68 коп.

Згідно вироку, 22 грудня 2015 року о 18 год. 20 хв. на нерегульованому перехресті пр. Повітрофлотського з вул. Преображенською в м. Києві, обвинувачений ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «RENAULT DUSTER» д.н.з. « НОМЕР_1 », рухаючись в темну пору доби по проїзній частині пр. Повітрофлотського зі сторони «Солом`янської» площі, грубо порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 б), 10.1, 16.2 ПДР України, - будучи неуважним, неправильно відреагував на зміну дорожньої обстановки під час початку руху та здійснення маневру повороту ліворуч на вул. Преображенську, не надав перевагу пішоходу ОСОБА_9 , яка переходила проїзну частину вул. Преображенської зліва на право відносно руху його автомобіля в межах нерегульованого пішохідного переходу, у зв`язку з чим здійснив на неї наїзд. Внаслідок виникнення даної ДТП пішохід ОСОБА_9 отримала середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тілесні ушкодження у виді закритої травми лівого колінного суглобу: садно у ділянці лівого колінного суглобу, гемартроз (кров у порожнині суглобу), перелом нижнього полюса лівого надколінника, а також легкі тілесні ушкодження у виді садна у ділянці обличчя, садна в ділянці правого колінного суглобу та синця вертлюгової ділянки правого стегна.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок в частині вирішення клопотання його захисника про застосування амністії та вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, - звільнити його від основного та додаткового покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 22.06.2018 на підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України "Про амністію 2016 році" та відмовити у задоволенні цивільного позову потерпілої в частині стягнення моральної шкоди. Твердить про неправильне незастосування судом амністії за клопотанням захисника та необґрунтоване задоволення судом цивільного позову потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди. Вказує що він досяг пенсійного віку 60 років на дату набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» та дату вчинення злочину, є пенсіонером з 2000 року. Також посилається на недоведеність цивільним позивачем та його представником наявності моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.

У письмових запереченнях представник потерпілої адвокат ОСОБА_10 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок без змін. Твердить про те, що обвинувачений не розкаявся та згідно постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 23.08.2018., що набрала законної сили 29.10.2018., під час судового розгляду даного кримінального провадження вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доводи обвинуваченого та його захисника в часткове підтримання апеляційної скарги щодо неправильності відмови суду першої інстанції у задоволенні клопотання захисника про застосування п. «ґ» ст. 1 Закону України "Про амністію 2016 році", міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 413 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Відповідно до п. «ґ» ст. 1 Закону «України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.
Зі змісту вказаних положень чинного законодавства вбачається, що амністія на підставі п. «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» може бути застосована до особи, яка досягла на день набрання чинності цим законом 60-річного віку.
Таким чином, п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» пов`язує можливість застосування амністії не із наявністю у особи статусу пенсіонера, а із досягненням відповідного віку, визначеного у ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто 60 років.
Згідно ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році», особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
З матеріалів справи видно, що у судовому засіданні в суді першої інстанції захисник ОСОБА_8 за погодженням з обвинуваченим ОСОБА_7 подав клопотання про звільнення ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, від покарання у відповідності до п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
На час постановлення вироку та на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» обвинувачений ОСОБА_7 досяг 60-річного віку та погоджувався із застосуванням до нього амністії. Він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та протягом останніх 10 років до нього не застосовувалася амністія.
Перешкоди для застосування амністії, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», у даній справі відсутні.
За таких обставин суд першої інстанції при ухваленні вироку безпідставно не застосував п. «ґ» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" та необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від основного та додаткового покарання на підставі вищевказаного Закону про амністію.
Тому доводи апеляційної скарги в частині неправильного незастосування судом першої інстанції п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ст. 85 КК України є обґрунтованими та є підстави для відповідної зміни вироку та застосування даного кримінального закону судом апеляційної інстанції.
Доводи апеляційної скарги про безпідставність задоволення цивільного позову потерпілої в частині стягнення моральних збитків є необґрунтованими, оскільки рішення суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову потерпілої відповідає вимогам закону та матеріалам справи, є обґрунтованим та справедливим.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 22 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 змінити.

На підставі п. "ґ" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування основного та додаткового покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 22 червня 2018 року за ч. 1 ст. 286 КК України.

В решті вказаний вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді: