КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/1379/2019 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2

03 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
представника власника майна ПАТ «Завод «Маяк», ОСОБА_7
представника власника майна ТОВ «Маяк-Вестдом», ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 31 січня 2019 року, -
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 про арешт майна, а саме нежитлової будівлі за адресою: м. Київ, пр. Степана Бандери, 8 корпус 2, яка належить ПАТ «Завод «Маяк», на підставі наказу Фонду державного майна України № 40-АТ від 12.05.1996 року, нежитлової будівлі за адресою: м. Київ, пр. Степана Бандери, 8 корпус 6, яка належить ТОВ «Маяк-Вестдом» згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно та частки в статутному капіталі ТОВ «Маяк-Вестдом», яка належить ПАТ «Завод «Маяк», згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно, нежитлової будівлі за адресою: м. Київ, пр. Степана Бандери, 8 корпус 16-а загальною площею 7 418,7 яка належить ТОВ «Завод «Маяк», на підставі наказу Фонду державного майна України № 40-АТ від 12.05.1996 року.
Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя виходив з того, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, є предметом цивільно-правового спору і накладення на нього арешту може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на майно, а саме нежитлову будівлю за адресою: м. Київ, пр. Степана Бандери, 8 корпус 2, яка належить ПАТ «Завод «Маяк», на підставі наказу Фонду державного майна України № 40-АТ від 12.05.1996 року, нежитлову будівлю за адресою: м. Київ, пр. Степана Бандери, 8 корпус 6, яка належить ТОВ «Маяк-Вестдом» згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно та частки в статутному капіталі ТОВ «Маяк-Вестдом», яка належить ПАТ «Завод «Маяк», згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно, нежитлову будівлю за адресою: м. Київ, пр. Степана Бандери, 8 корпус 16-а загальною площею 7 418,7 яка належить ПАТ «Завод «Маяк», на підставі наказу Фонду державного майна України № 40-АТ від 12.05.1996 року, із забороною відчуження останніх у межах даного кримінального провадження.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що майно, на яке він просить накласти арешт визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Вказує, що службові особи ПАТ «Завод «Маяк», беручи кредит, знали, що фактично не зможуть його погасити. Додає, що власники майна не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про його арешт, а висновки слідчого судді про невідповідність арештованого майна вимогам ст. 98 КПК України є необґрунтованими.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку представника власника майна ПАТ «Завод «Маяк», ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, думку представника власника майна ТОВ «Маяк-Вестдом», ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Прокурор Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на нежитлової будівлі за адресою: м. Київ, пр. Степана Бандери, 8 корпус 2, яка належить ПАТ «Завод «Маяк», на підставі наказу Фонду державного майна України № 40-АТ від 12.05.1996 року, нежитлової будівлі за адресою: м. Київ, пр. Степана Бандери, 8 корпус 6, яка належить ТОВ «Маяк-Вестдом» згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно та частки в статутному капіталі ТОВ «Маяк-Вестдом», яка належить ПАТ «Завод «Маяк», згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно, нежитлової будівлі за адресою: м. Київ, пр. Степана Бандери, 8 корпус 16-а загальною площею 7 418,7 яка належить ТОВ «Завод «Маяк», на підставі наказу Фонду державного майна України № 40-АТ від 12.05.1996 року.
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 31 січня 2019 року відмовлено у задоволенні даного клопотання прокурора про арешт майна.
З цим рішенням слідчого судді погодитися неможливо, з огляду на такі обставини.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170 173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Аналіз клопотання прокурора про накладення арешту на майно, дає підстави для висновку, що дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Висновок слідчого судді стосовно відсутності правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, не може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання, оскільки такий висновок спростовується доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів (а.с.1-7).
Аналізуючи наведені правові норми та враховуючи, що до клопотання додані документи та матеріали, якими ініціатор клопотання обґрунтовує доводи клопотання, і якими апелянт, в свою чергу, обґрунтовує подану апеляційну скаргу, враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, а саме на нежитлової будівлі за адресою: м. Київ, пр. Степана Бандери, 8 корпус 2, яка належить ПАТ «Завод «Маяк», на підставі наказу Фонду державного майна України № 40-АТ від 12.05.1996 року, нежитлової будівлі за адресою: м. Київ, пр. Степана Бандери, 8 корпус 6, яка належить ТОВ «Маяк-Вестдом» згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно та частки в статутному капіталі ТОВ «Маяк-Вестдом», яка належить ПАТ «Завод «Маяк», згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно, нежитлової будівлі за адресою: м. Київ, пр. Степана Бандери, 8 корпус 16-а загальною площею 7 418,7 яка належить ТОВ «Завод «Маяк», на підставі наказу Фонду державного майна України № 40-АТ від 12.05.1996 року, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та постановою прокурора від 21 листопада 2018 року визнано речовими доказами, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора з метою забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.
Доводи апеляційної скарги прокурора в частині того, що службові особи ПАТ «Завод «Маяк», беручи кредит, знали, що фактично не зможуть його погасити, не є предметом розгляду при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України та з урахуванням положень ч. 2 ст. 404 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні прокурора, з мотивів викладених апеляційним судом.
Керуючись ст. ст. 170 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 31 січня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 про арешт майна, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 про арешт майна, задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме на нежитлову будівлю за адресою: м. Київ, пр. Степана Бандери, 8 корпус 2, яка належить ПАТ «Завод «Маяк», на підставі наказу Фонду державного майна України № 40-АТ від 12.05.1996 року, нежитлову будівлю за адресою: м. Київ, пр. Степана Бандери, 8 корпус 6, яка належить ТОВ «Маяк-Вестдом» згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно та частку в статутному капіталі ТОВ «Маяк-Вестдом», яка належить ПАТ «Завод «Маяк», згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно, нежитлову будівлю за адресою: м. Київ, пр. Степана Бандери, 8 корпус 16-а загальною площею 7 418,7 яка належить ТОВ «Завод «Маяк», на підставі наказу Фонду державного майна України № 40-АТ від 12.05.1996 року, із забороною відчуження майна.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4