справа № 208/6052/18
провадження № 1-в/208/210/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника установи ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання захисника засудженої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, суд

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. надійшло клопотання від захисника засудженої ОСОБА_5 ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Клопотання мотивовано тим, що вироком Орджонікідзівського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2000 року який набрав чинності 20 червня 2000 року за Ухвалою Судової колегії в кримінальних справах Дніпропетровського обласного суду ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 була засуджена до 4 років позбавлення волі. На теперішній час ОСОБА_5 відбуває покарання у Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№34)». ОСОБА_5 відбуває покарання з 24 березня 2016 року. Злочин, за який була засуджена ОСОБА_5 , згідно вимог ст.7 Кримінального Кодексу України в редакції 1960 року відносився до тяжкого виду злочину. ОСОБА_5 була затримана та взята під варту 11 березня 2016 року, тобто за спливом 15 років з дня набрання чинності вироку Орджонікідзівського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2000 року і даний вирок підпадає до вимог пункту т.3 ч.1 ст.80 КК України згідно якого «Особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин» і саме до ОСОБА_5 , так як вона була у розшуку на підставі постанови Орджонікідзевського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.11.2000 року законодавець зазначив ч.3 ст.80 КК України, згідно якої «У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються»

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримав заявлене клопотання. Засуджена ОСОБА_5 підтримала свого захисника.

Прокурор вважав клопотання таким що не підлягає задоволенню на підставі ст.80 КК України, проте зазначив що ОСОБА_5 слід звільнити на підставі ст.49 КК України (в редакції від 1961) у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, засудженої та її захисника, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28.04.2000 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 229-1 КК України (в редакції від 1961) до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Ухвалою Судової колегії з кримінальних справ Дніпропетровського обласного суду від 20.07.2000 року вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28.04.2000 року змінено та ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.229-1 КК України з застосуванням ст.44 КК України (1961 року) призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини особисто їй належного майна з відбуванням покарання в установі по відбуванню покарань загального режиму.

11.03.2016 року ОСОБА_5 затримано, як особу, яка перебувала в розшуку у зв`язку з ухиленням від виконання вироку та направлено для відбуття покарання до Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)».

У диспозиції ст.80 КК України в чинній редакції, відсутній загальний строк давності виконання вироку 15 років, який визначений у ст.49 КК України в редакції 1961 року.

Таким чином з урахуванням ст.5 КК України до ОСОБА_5 повинні застосовуватися саме вимоги ст.49 КК України в редакції 1961 року, оскільки вони поліпшують її становище.

Відповідно до ч.2 ст.49 КК України (в редакції від 1961 року), обвинувальний вирок не може виконуватися, якщо з дати його винесення минуло 15 років та давність не була перервана вчиненням іншого злочину.

У зв`язку з наведеним, термін виконання вироку Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28.04.2000 року відносно ОСОБА_5 сплинув, а тому остання підлягає звільненню.

Керуючись ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника засудженої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , засуджену вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28.04.2000 року, від відбування покарання на підставі ст.49 КК України (в редакції від 1961 року) у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляції через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1