В И Р О К

Іменем України

04.02.2019 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000112 від 11 травня 2018 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , за контрактом, у військовому званні «солдат», раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч . 4 ст.407 КК України,
Сторона обвинувачення - прокурор військової прокуратури Львівського гарнізону старший лейтенант юстиції
ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Стороною публічного обвинувачення ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Згідно оголошеного в судовому засіданні прокурором обвинувального акту у кримінальному провадженні за № 0000112 від 11 травня 2018 року, солдата ОСОБА_3 29.06.2017 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 №147, зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення з призначенням на посаду стрільця-номера обслуги 2 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 .
З 09 серпня 2016 року по 21 вересня 2016 року солдат ОСОБА_3 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
З 30 листопада по 04 грудня 2016 року ОСОБА_3 перебував на амбулаторному лікуванні з денним стаціонаром ІНФОРМАЦІЯ_2 .
31.07.2017 року військовою частиною скеровано запит начальнику 1121 поліклініки щодо підтвердження факту перебування на лікуванні солдата ОСОБА_3 21.02.2017 року , командиром отримано відповідь, в якій зазначено, що солдат ОСОБА_3 дійсно звертався за медичною допомогою 30.11.2016 року, був оглянутий терапевтом поліклініки за результатами якого призначено лікування амбулаторно та надано довідку на руки про звільнення від виконання службових обов`язків з 30.11.2016 на 5 (п`ять) діб, тобто до 04.12.2016 року включно. В подальшому на повторний огляд солдат ОСОБА_3 не з`явився. Відтак, 05.12.2016 року близько 08:00 год. військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 діючи з прямим умислом, з метою ухилитися від виконання обов`язків військової служби та провести час на власний розсуд, не одержавши дозволу відповідного командира, без поважних причин, в умовах особливого періоду не з`явився на службу з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
У підрозділі військової частини п/п НОМЕР_2 , солдат військової служби за контрактом ОСОБА_3 по обліку особового складу в підрозділі рахувався як такий, що перебуває на лікуванні у військово - медичному закладі (військова частина НОМЕР_3 АДРЕСА_3 ) та за час відсутності на службі, йому безпідставно нараховувалися та виплачувалося грошове забезпечення.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 , солдат військової служби за контрактом ОСОБА_3 прибув у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , узвязку із самовільним залишенням військової частини, та призначений на посаду навідника1 десантно штурмового відділення 1 десантно штурмового взводу 3 десантно штурмової роти 1 десантно штурмового батальйону і приступив до виконання службових обов`язків.
Дані дії військовослужбовця за контрактом солдата ОСОБА_3 публічним обвинувачем, відповідно до обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням, який 19 грудня 2019 року погоджено з керівником прокуратури кваліфіковані як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, тобто як злочин, передбачений ч 4 ст. 407 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині визнав та пояснив, що наміру покидати військову частину на зовсім у нього не було . Залишення ним військової частини було викликано сімейними обставинами та станом здоров`я. Перебуваючи на амбулаторному лікуванні у військовому закладі, він також лікувався в цивільних медичних закладах. Наміру покидати військову частину на зовсім у нього не було. Він повернувся самостійно, бажає служити. Вчинене ним усвідомив. Запевнив, що такого більше не повториться. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.
У зв`язку із визнанням обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення, суд виходячи з вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи думку учасників процесу вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим та досліджених матеріалів кримінального провадження, в частині тих, що надані прокурором, суд вважає, що прокурором доведено той факт, що солдат за контрактною службою ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним по мобілізації, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 17, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом - тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, не одержавши дозволу відповідного командира, без поважних причин, в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно на службу із лікувального закладу у військову частину - польова пошта НОМЕР_4 , що по АДРЕСА_2 в період з 05.12.2016 року по 13.11.2018 року, а кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 407 КК України, правильною.
Призначаючи підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який по місцю проживання та за місцем служби в цілому характеризується позитивно, а також його негативне ставлення до вчиненого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: з`явлення до військових органів, поновлення на військовій службі, його щире каяття та активне сприяння органам досудового слідства у розкритті даного злочину.

Обставин, щоб обтяжували відповідальність обвинуваченого, прокурором не наведено, не встановлено таких і судом.

З урахуванням пом`якшуючих обставин і особи підсудного, суд приходить до переконання, що покарання підсудному слід призначити в межах санкції статті за якою інкриміновано кримінальне правопорушення, у вигляді позбавлення волі.

При цьому, суд враховує, що станом на час розгляду обвинувального акта ОСОБА_3 із списків особового складу військової частини, у зв`язку із несвоєчасним поверненням із лікувального закладу не був виключений та прибув у військову частину самостійно. Станом на час розгляду обвинувального акта є військовослужбовцем та висловлює бажання проходити військову службу.

За наведених вище пом`якшуючих обставин, суд також погоджується з позицією прокурора та приходить до висновку, про можливість виправлення підсудного без відбування призначеного покарання, у зв`язку з чим, вважає за доцільне, на підставі ст.. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст..76 КК України.

Речові докази по справі та судові витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 349, 368,370, 371, 374 КПК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.

Відповідно до ст..75 КК України, звільнити засудженого від відбування призначеного покарання за умови, що він не вчинить нового кримінального правопорушення, встановивши іспитовий строк в 1 ( один ) рік.

Згідно з вимогами ч. 1 ст..76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок: періодично реєструватися у (уповноваженого органу з питань пробації) командира військової частини, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через суд , який ухвалив судове рішення.
У випадку відсутності апеляційних скарг, вирок набирає законної сили з 06 березня 2019 року.
Копію вироку сторони процесу можуть отримати у секретаря судових засідань.

Суддя ОСОБА_6