Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/58/19
Провадження № 1-в/596/8/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" січня 2019 р.
Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання

покарань ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в режимі відеоконференцзв`язку між Гусятинським районним судом Тернопільської області та Державною установою «Копичинська виправна колонія № 112» справу про застосування дисциплінарного стягнення у виді поміщення до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, до засудження не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого.

Засудженого: 19.07.2013 року Рожищенським районним судом Волинської області за ст. 187 ч. 2 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна що є його власністю. Зараховано в строк відбування покарання час перебування під вартою з 11.03.2013 року по 15.04.2013 рік.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 05.04.2016 року зараховано в строк відбування покарання за вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 19.07.2013 року, строк попереднього ув`язнення з 19.07.2013 року по 01.10.2013 року, у відповідності до ст. 72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання, як вмотивоване тим, що 06.01.2019 року о 07 год. 15 хв. засуджений ВСПС № 4 ОСОБА_6 , без поважної на те причини не вийшов разом із своїм відділенням на загальну ранкову перевірку, а перебував в той час на своєму відділенні. На зауваження молодшого інспектора ВНіБ сержанта ОСОБА_7 вийти на перевірку не реагував. Від письмового пояснення засуджений в категоричній формі відмовився.. Звільнення в медичній частині не мав.

Засуджений не проявляє готовності до свідомої правомірної, самокерованої поведінки, та своїм вчинком показує негативний приклад іншим засудженим. Засуджений на міри виховного та профілактичного характеру не реагує взагалі.

Засуджений ОСОБА_6 не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується.

Безвідповідально ставиться до виконання робіт по благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Участі у виховних заходах та програмах виховного диференційованого впливу на засуджених не приймав. Засуджений неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, двадцять (двадцять) разів поміщався в ДІЗО, 1 (один) раз переводився в ПКТ, але позитивних висновків для себе не зробив. На заходи виховного та профілактичного характеру не реагує взагалі.

На підставі викладеного начальник Державної Установи «Копичинська виправна колонія (№112)» ОСОБА_8 просив помістити засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу строком на 1 місяць.

В судовому засіданні представник колонії ОСОБА_4 підтримав клопотання і просив його задовольнити з тих підстав, що засуджений систематично порушує порядок відбування покарання. Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні прийшла до висновку, що клопотання є обгрунтованим та підлягає до задоволення.

Засуджений ОСОБА_6 , захисник адвокат ОСОБА_5 просили відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на його безпідставність, необгрунтованість та недоведеність. Засуджений ОСОБА_6 додатково пояснив, що він хворіє туберкульозом з 2014 року і в той день у нього піднялася температура і він відчував послаблення організму, фізично піднятися він не міг. Попросив, щоб йому викликати лікаря, бо був весь мокрий. Коли він просив викликати лікаря на камеру чомусь не знімали. До лікаря він не пішов, тому що погано себе почував. З ДІЗО повернувся 05.01.2019 року де був 12 суток. Пояснень писати він не відмовлявся.

Дослідивши матеріали подання та дисциплінарного провадження, суд приходить до переконання, що подання начальника установи виконання покарань є необґрунтованим та не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.4 ст. 539 КПК України клопотання про застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу, розглядається суддею одноособово протягом 24 годин з моменту надходження відповідного клопотання (подання) до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення, зокрема, переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Процедура дисциплінарного провадження, щодо застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, визначена ст. 135 КВК України.

Згідно із ч.ч.1, 9 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

Як передбачено ч.3 ст. 134 вказаного Кодексу, стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно з частиною 16 вищевказаної статті адміністрація колонії при встановленні факту порушення особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, вимог режиму зобов`язана невідкладно розпочати перевірку причин, обставин і мотивів вчинення порушення, поведінки цієї особи до вчинення проступку, визначити кількість і характер раніше накладених стягнень, а також отримати її пояснення про суть проступку. За наслідками такої перевірки приймається рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення та обґрунтовується їх вид. Якщо адміністрація колонії прийняла рішення обмежитися іншими профілактичними заходами, це відображається у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим та доводиться до відома особи під підпис.

Частиною 6 статті 135 КВК України передбачено, що рішення про притягнення до відповідальності приймається більшістю голосів членів дисциплінарної комісії. Поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.

Як встановлено, ОСОБА_6 засуджено 19.07.2013 року Рожищенським районним судом Волинської області за ст. 187 ч. 2 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна що є його власністю. Зараховано в строк відбування покарання час перебування під вартою з 11.03.2013 року по 15.04.2013 рік, зараховано в строк відбування покарання за вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 19.07.2013 року, строк попереднього ув`язнення з 19.07.2013 року по 01.10.2013 року, у відповідності до ст. 72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

В місцях позбавлення волі він знаходиться з 19.07.2013 року.

Як видно з комісійного акту від 06.01.2019 року(а.с.8) засуджений ОСОБА_6 відмовився від дачі письмового пояснення по факту проступку.

Начальником відділення соціально-виховної та психологічної роботи Установи ОСОБА_4 07 січня 2019 року завершено службову перевірку за фактом порушення розпорядку дня засудженим відділення №4 ОСОБА_6 та складено Висновок службової перевірки за фактом порушення розпорядку дня засудженим ВСПС №4 ОСОБА_6 за результатом якого начальник відділення вважав би необхідним засудженого ОСОБА_6 притягнути до дисциплінарної відповідальності. (а.с.4)

07.01.2019 року засудженого ОСОБА_6 було повідомлено про місце і час засідання дисциплінарної комісії щодо розгляду питання доцільності притягнення до дисциплінарної відповідальності та роз`яснено права, від підпису про ознайомлення засуджений відмовився. (а.с.11).

09.01.2019 року на засіданні дисциплінарної комісії установи було прийнято рішення про доцільність переведення засудженого ОСОБА_6 за допущений дисциплінарний проступок, що мав місце 06.01.2019 року, до приміщення камерного типу строком на 1 місяць. (а.с.12).

Відповідно до ч.7 ст. 135 КВК України рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, яка відбуває покарання, має бути детально вмотивоване.

В порушення зазначених вимог закону рішення дисциплінарної комісії є немотивованим.

Як слідує із змісту постанови №3 від 09.01.2019 року, засуджений ОСОБА_6 не виконавши законних вимог адміністрації установи, грубо порушив ст. 107 КВК України та наказ Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» від 28.08.2018 року № 2823/5. До засудженого ОСОБА_6 було застосовано дисциплінарне стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу строком на один місяць.(а.с.6)

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.131-1 КВК України дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою.

Персонал установи виконання покарань зобов`язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку. Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення.

Як встановлено, в якості доказів вчинення засудженим ОСОБА_6 вищевказаного проступку до клопотання додано рапорт №8 від 06.01.2019 року та рапорт від 07.01.2019 року.(а.с.7,9) .

Однак, надані документи на підтвердження факту вчинення засудженим ОСОБА_6 порушення вимог режиму утримання, на думку суду, не є достатніми та допустимими для визнання факту вини ОСОБА_6 у вчиненні даного проступку. Інших доказів, які б могли підтвердити факт порушення розпорядку дня засудженим ВСПС №4 ОСОБА_6 без поважних причин, що мав місце 06.01.2019 року о 07 год.15 хв. адміністрацією Установи виконання покарань суду не представлено та в судовому засіданні не здобуто.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 фельдшер медичної частини ДУ «Копичинська ВК 112» показав, що як слідує із медичної картки у засудженого ОСОБА_6 відмічаються залишкові явища туберкульозу з 2013 року. Він перебував на лікуванні у бататопрофільній лікарні при державній установі «Покровська виправна колонія (№17)» з 27 11.2014 року по 27.03.2015 року та з 27.09.2015 року по 27.10.2016 рік з діагнозом туберкульоз. Загострення хвороби протікає з температурою 37.2 37.3 о та послабленням організму і імунітету.

Зазначені обставини підтверджують поважність причин у зв`язку з якими засуджений порушив розпорядок дня.

Посилання представника установи про те, що ОСОБА_6 порушив розпорядок дня без поважних причин є необґрунтованими.

Крім того, як слідує із змісту постанови начальника Копичинської ВК 112 № 3 від 09.01.2019 року про переведення засудженого в приміщення камерного типу, рішення дисциплінарної комісії від 09.01.2019 року, висновку службової перевірки від 09.01.2019 року, засудженого ОСОБА_6 звинувачують у вчиненні дисциплінарного проступку, передбаченого ч.4 ст. 107 КВК України, про те частина 4 статті 107 КВК України не містить обов`язку дотримуватись норм, які визначають розпорядок дня колонії.

Таким чином, встановлені судом обставини вказують на неправомірність накладеного на ОСОБА_6 дисциплінарного стягнення, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного, ст.ст. 131-1, 132, 134, 135 КВК України та керуючись ст. ст. 392, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання начальника державної установи «Копичинська виправна колонія (№112) підполковника внутрішньої служби ОСОБА_8 про застосування дисциплінарного стягнення у виді поміщення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1