Справа № 336/4769/18
Провадження № 1-кп/336/203/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2019 р. обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.05.2019 р. включно.
На підставі ч.3 ст.331 КПК України, суд поставив на обговорення учасників судового провадження питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні вважав доцільним продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які були підставою для його обрання та продовження не зникли.
Захисник, думку якого підтримав обвинувачений, заперечував проти продовження найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважав, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в повній мірі зможе запобігти тим ризикам, які були підставою для його обрання.
Суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 є доцільним, виходячи з наступного.
Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні декількох тяжких злочинів, які вчинив за нетривалий проміжок часу, відразу після звільнення з місця позбавлення волі. Обвинувачений раніше судимий, офіційно не працевлаштований.
Згідно з положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Таким чином, суд при вирішенні питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійшов висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недоцільним, так як вони не забезпечать належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та цього не може бути достатнім для запобігання ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Керуючись ст.331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 22 липня 2019 року включно.
Ухвала не оскаржується та підлягає негайному виконанню.
Головуючий суддя ОСОБА_1