Справа № 675/348/19
Провадження № 1-в/675/53/2019
У Х В А Л А

"11" квітня 2019 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який відбуває покарання у Державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)», про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 засуджено вироком Окружного суду округу Бекес від 21 березня 2002 року та Вищого суду м. Сегед від 21 серпня 2003 року за ст. 166 секція (1) btk та за секцією (2), підпункти a, b, f Кримінального кодексу Угорщини до довічного позбавлення волі з можливістю умовного звільнення на поруки не раніше ніж через 20 років з обов`язковим видворенням за межі Республіки Угорщина.
Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 26 вересня 2007 року вирок Окружного суду округу Бекес від 21 березня 2002 року та Вищого суду м. Сегед від 21 серпня 2003 року визнаний. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, призначено покарання у виді довічного позбавлення волі без конфіскації майна з можливістю умовного звільнення на поруки не раніше ніж через 20 років. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислюється з 8 грудня 1999 року.
Ухвалою Колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 20 грудня 2007 року постанову апеляційного суду Закарпатської області від 26 вересня 2007 року щодо ОСОБА_4 змінено, виключено з неї висновок про визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину. Визнано вирок Окружного суду округу Бекес від 21 березня 2002 року та Вищого суду м. Сегед від 21 серпня 2003 року щодо ОСОБА_4 . Приведено цей вирок у відповідність з Кримінальним кодексом України (в редакції 2001 року), за яким ОСОБА_4 вважається засудженим за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі без конфіскації майна з можливістю умовного звільнення на поруки не раніше ніж через 20 років. В решті постанова апеляційного суду залишена без змін.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 серпня 2016 року на підставі ст. 72 ч. 5 КК України ОСОБА_4 зараховано в строк попереднього ув`язнення тримання під вартою як запобіжний захід з 08 грудня 1999 року по 21 серпня 2003 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26 червня 2018 року на підставі ст. 72 ч. 5 КК України ОСОБА_4 зараховано в строк попереднього ув`язнення перебування у СІЗО м. Ужгород з 08 травня 2007 року по 20 грудня 2007 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвал Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 серпня 2016 року та від 26 червня 2018 року, у якій зазначив, що 31 січня 2019 року під час судового розгляду іншої справи тим же судом він дізнався про наявність повідомлення Міністерства юстиції Республіки Угорщина від 06 травня 2004 року № IM/NEMZB/2004/NKBUNT 5/63, згідно з яким заявник може бути звільнений на поруки 08 грудня 2019 року.
Зазначений доказ, на думку заявника, вказує на наявність обставин, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України для перегляду наведених ним судових рішень за нововиявленими обставинами, оскільки при постановленні ухвали від 17 серпня 2016 року суду не було відомо про наявність такого доказу. Таким чином, після застосування до ОСОБА_4 судом Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838 VIIІ датою його умовного звільнення є квітень місяць 2016 року, і саме цю дату мав би зазначити суд в ухвалі 17 серпня 2016 року.
Оскільки ОСОБА_4 також зараховано в строк попереднього ув`язнення на підставі Закону України № 838 VIIІ період перебування у СІЗО м. Ужгород з 08 травня 2007 року по 20 грудня 2007 року згідно з ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26 червня 2018 року, датою його умовного звільнення є 13 серпня 2015 року, і ця дата повинна бути вказана в судовому рішенні. Відтак, суд повинен обмежитися відбутим заявником строком покарання та звільнити його від подальшого відбування покарання.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав подану ним заяву з підстав, вказаній у ній, та просив її задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 заяву підтримав, просив її задовольнити. Вказав, що обставини, зазначені у заяві засудженого, є нововиявленими, що є підставою для перегляду ухвал Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 серпня 2016 року та від 26 червня 2018 року.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення поданої заяви заперечив, вказуючи на відсутність підстав, передбачених ст. 459 КПК України, для перегляду судових рішень.
Суд, заслухавши пояснення засудженого, його захисника, з`ясувавши думку прокурора, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Зі змісту ст.ст. 459, 462 КПК України вбачається, що нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками: невідомість суду з причин від нього незалежних; суттєве значення для справи; наявність їх в об`єктивній дійсності до постановлення судового рішення;
неможливість урахування під час провадження у справі, постановленні судового рішення у зв`язку з невідомістю їх суду; їх відкриття тільки після набрання судовим рішенням законної сили.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував: принцип остаточності судового рішення означає, що жодна сторона не має права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду й ухвалення нового рішення у справі. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення у справах «Рябих проти Росії», «Пономарьов проти України», «Трегубенко проти України»).
У своїй заяві засуджений ОСОБА_4 зазначає, як нововиявлену обставину, повідомлення Міністерства юстиції Республіки Угорщина від 06 травня 2004 року № IM/NEMZB/2004/NKBUNT 5/63, згідно з яким заявник може бути звільнений на поруки 08 грудня 2019 року.
На його думку, такий доказ у випадку його врахування судом при постановленні ухвал, які він просить переглянути в порядку Глави 34 КПК України, давав би суду підстави звільнити його від подальшого відбування покарання.
Однак, за змістом п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими визнаються лише ті обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність ухвали, що належить переглянути.
Разом з тим, вказане засудженим повідомлення Міністерства юстиції Республіки Угорщина від 06 травня 2004 року № IM/NEMZB/2004/NKBUNT 5/63 не може бути віднесене до нововиявлених обставин, які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводили б неправильність ухвалІзяславського районного суду Хмельницької області від 17 серпня 2016 року та від 26 червня 2018 року.
Про постановленні зазначених ухвал судом вирішувалося питання про зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838 VIIІ.
Водночас, як убачається з ухвали Колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 20 грудня 2007 року, ОСОБА_4 вважається засудженим за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі без конфіскації майна з можливістю умовного звільнення на поруки не раніше ніж через 20 років.
Згідно з ч. 3 ст. 611 КПК України виконання покарання в Україні стосовно переданої особи, засудженої вироком суду іноземної держави, здійснюється згідно з кримінально-виконавчим законодавством України. До особи, переданої в Україну для подальшого відбування покарання, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, амністію або здійснено помилування у порядку, передбаченому законом.
Підстави, за яких до особи може бути застосоване умовно-дострокове звільнення, визначені ст. 81 КК України, яка передбачає, що таке звільнення може бути застосоване за певних умов, наявність яких має перевірити суд при вирішенні відповідного клопотання про застосування такої пільги.
Однак, зі змісту судових рішень, про перегляд яких за нововиявленими обставинами клопоче засуджений ОСОБА_4 , вбачається, що питання про застосування судом умовно-дострокового звільнення судом не вирішувалося.
Враховуючи вищезазначене, засуджений та його захисник не надали суду будь-яких доказів наявності обставин суттєвого та неспростовного характеру, які б можливо було вважати нововиявленими обставинами у відповідності до приписів ст. 459 КПК Українита які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводили б неправильність ухвал Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 серпня 2016 року та від 26 червня 2018 року, а тому подану заяву ОСОБА_4 слід залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371, 372, 459-467 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвал Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 серпня 2016 року та від 26 червня 2018 року залишити без задоволення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1