КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 04 грудня 2018 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 вересня 2018 року, щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 , -

за участі: прокурора захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , та обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України, врахував тяжкість покарання, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, відсутність підозрюваного за місцем свого проживання та реєстрації, у зв`язку з чим він був оголошений у міжнародний розшук, та прийшов до висновку про наявні підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 вересня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Автор апеляційної скарги вважає, що підставами для скасування ухвали є неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Крім того, захисник вважає, що ухвала слідчого судді є недійсною, оскільки вона була складена внаслідок вчинення процесуальних дій з порушенням порядку, передбаченого КПК України, тобто без застосування технічних засобів фіксування у випадку, коли воно є обов`язковим.

Стверджує, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення у передбаченому КПК України порядку ОСОБА_6 не вручалася.

Як вважає захисник, слідчий жодним чином не довів існування злочинної змови ОСОБА_6 з будь-якими особами щодо вчинення привласнення чужого майна, що свідчить про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Сам факт складання письмового документа повідомлення про підозру, ще не свідчить про наявність обґрунтованої підозри, оскільки повідомлення про підозру від 16 березня 2017 року, не ґрунтується на доказах. Усі документи, що були надані слідчим суду разом з клопотанням про обрання запобіжного заходу від 03 вересня 2018 року, не підтверджують підозру щодо ОСОБА_6 .
Крім того, автор апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_6 не затримувався за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та не викликався для вручення йому підозри жодного разу у будь-який спосіб ані засобами телефонного зв`язку, ані засобами поштового зв`язку. Слідчий надав суду копію повідомлення про підозру, в якій зроблена відмітка невідомою особою про те, що «для передачі ОСОБА_6 отримала. ОСОБА_9 . Підпис. 20 березня 2017 року о 17 год. 15 хв.»
На думку захисника, старшим слідчим ОСОБА_8 було незаконно внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про ОСОБА_6 , як про особу, яку повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000804, оскільки ОСОБА_6 не був повідомлений про підозру та не набув статусу підозрюваного
Крім того, сторона захисту вважає, що у слідчого не було підстав для оголошення ОСОБА_6 у розшук, оскільки останній від слідства не переховується, завжди знаходиться на зв`язку за телефоном, але з березня 2017 року жодного разу слідчим не викликався. Стверджує, що ОСОБА_6 вранці 20 березня 2017 року виїхав за межі України по особистих справах, що підтверджується корінцем квитка, та може бути перевірено за даними Державної прикордонної служби, ще до того, як повідомлення про підозру було погоджено прокурором та було вручено невідомій особі. В матеріалах досудового розслідування не міститься жодних доказів належного повідомлення ОСОБА_6 про виклик. Такі докази не надавалися слідчим й слідчому судді разом з клопотанням.
Разом з тим, в апеляційні скарзі зазначається і про те, що на даний час строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчився та у встановленому законом порядку не продовжувався, але матеріали досудового розслідування не містять жодного процесуального рішення за наслідками закінчення досудового розслідування.
Водночас, сторона захисту посилається на відсутність доказів на доведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що ОСОБА_6 оголошений у міжнародний розшук.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, виступ прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 20 серпня 2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 000804, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.
20 березня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у тому, що він своїми умисними діями організував привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.
Того ж дня, постановою старшого слідчого ОСОБА_8 ОСОБА_6 було оголошено у розшук.
27 березня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 , з метою приводу для участі у розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
10 вересня 2018 року слідчий в особливо важливих справах відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , за погодженням прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про обрання до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В клопотанні слідчий зазначив, що Генеральним секретаріатом Інтерполу Автанділова Ю.ВУ. внесено до обліку МОКП-Інтерпол для відстеження та визначення місцезнаходження останнього («синє» повідомлення обліку Генерального секретаріату МОКП-Інтерпол).
Для внесення Генеральним секретаріатом Інтерполу ОСОБА_6 до «червоного» обліку Генерального секретаріату МОКП-Інтерпол (затримання ОСОБА_6 , з метою подальшої екстрадиції до країни, якою останній розшукується) необхідно направити до Генерального секретаріату Інтерполу ухвалу суду в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу у якій в її резулятивній частині було вказано обрати до підозрюваного ОСОБА_6 , який знаходиться у міжнародному розшуку, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки саме таке формулювання є розумінням Генерального секретаріату Інтерполу як «ОРДЕР або АРЕШТ» та підставою внесення до «червоного» обліку МОКП-Інтерпол.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 вересня 2018 року зазначене клопотання було задоволено.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, було доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого дотримався зазначених вимог кримінально-процесуального закону та з`ясував обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу за відсутності особи

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні старшого слідчого підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати ймовірною підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, що є підставою для обрання до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування кримінальних правопорушень. Тому доводи апеляційної скарги з приводу того, що слідчий жодним чином не довів існування злочинної змови ОСОБА_6 з будь-якими особами щодо вчинення привласнення чужого майна, що свідчить про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, колегія суддів вважає непереконливими.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також і те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Посилання автора апеляційної скарги на те, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення у передбаченому КПК України порядку, ОСОБА_6 не вручалася, є безпідставними, як і про те, що ОСОБА_6 не викликався для вручення йому підозри жодного разу у будь-який спосіб ані засобами телефонного зв`язку, ані засобами поштового зв`язку, спростовуються матеріалами провадження, зокрема листом оперативного підрозділу щодо виконання доручення від 23 листопада 2017 року (т. 1 а.с. 69).

Що стосується доводів захисника про те, що ухвала слідчого судді є недійсною, оскільки вона була складена внаслідок вчинення процесуальних дій з порушенням порядку, передбаченого КПК України, тобто без застосування технічних засобів фіксування, то вони є надуманими та спростовуються технічним записом, який міститься на носії інформації, що долучений до матеріалів провадження.

Безпідставними колегія суддів вважає і посилання захисників на те, що прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Дане твердження спростовується матеріалами провадження з яких вбачається основний ризик неправомірної поведінки підозрюваного це переховування від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується перебуванням ОСОБА_6 тривалий час в розшуку.

Інші доводи, на які посилається захисника в апеляційній скарзі, також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки жодних доказів на їх підтвердження надано не було .

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення слідчого судді суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 183, 184, 193, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 вересня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , та обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/561/2018 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1