КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

25 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року,
за участю особи,
яка подала скаргу ОСОБА_5

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 29 січня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 повернула ОСОБА_5 його скаргу на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР).
Своє рішення про повернення скарги слідчий суддя, посилаючись на п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, обґрунтувала тим, що як вбачається з матеріалів скарги ОСОБА_5 , останній оскаржує бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а згідно інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань, Державне бюро розслідувань зареєстроване за адресою: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, тобто у Печерському районі м. Києва, що поза межами територіальної юрисдикції слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року. Скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року та ухвалити нову ухвалу, якою спрямувати до суду першої інстанції матеріали справи для розгляду по суті.

На думку апелянта, слідчий суддя дійшла помилкового висновку щодо знаходження Державного бюро розслідувань на території Печерського району м. Києва, оскільки, як зазначає апелянт, на офіційному сайті Державного бюро розслідувань, вказана адреса Державного бюро розслідувань, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 12/2 (Будівля Кабінету Міністрів України), але не вказано, що саме за цією адресою знаходиться сам орган досудового розслідування, а також, за цією адресою не здійснюється прийом громадян та не приймаються заяви з повідомленням про кримінальне правопорушення, і саме тому, на офіційному сайті вказано адресу для листування: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, так як саме за цією адресою здійснюється прийом громадян, та прийом повідомлень про кримінальні правопорушення, і за цією адресою знаходиться і СУ Державного бюро розслідувань, орган досудового розслідування, бездіяльність службових осіб якого і є предметом оскарження.

Крім того, апелянт вказує на те, що як вбачається з копії його заяви з повідомленням про кримінальне правопорушення, на титульному аркуші якої міститься відмітка про прийняття заяви, зі штампом Державного бюро розслідувань, він належним чином звернувся до слідчого управління органу досудового розслідування Державного бюро розслідувань, і цей орган розташований саме на території Шевченківського району м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15.

Також апелянт звертає увагу на те, що за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, ймовірно знаходиться керівництво Державного бюро розслідувань, його директор та заступники, але, як зазначає апелянт, предметом оскарження є бездіяльність не цих осіб, а бездіяльність слідчого СУ Державного бюро розслідувань, яке є органом досудового розслідування, уповноваженого на внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Обґрунтовуючи своє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року, ОСОБА_5 посилається на те, що копію оскаржуваної ухвали він отримав лише 12 лютого 2019 року разом зі скаргою та супровідним листом від 01.02.2019, що підтверджується поштовим конвертом, в якому вона була спрямована та про отримання якої він розписався 12.02.2019.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення особи, яка подала скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи ДБР; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, враховуючи положення 2 абз. ч. 3 ст. 395 КПК України про те, що якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, а також ту обставину, що копію оскаржуваної ухвали апелянт отримав 12 лютого 2019 року, а скаргу подав 15 лютого цього року, колегія суддів вважає, що строк на подання апеляційної скарги пропущений не був, а тому підстави для розгляду клопотання про його поновлення відсутні.

По-друге, відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, дійсно скарга на бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачену ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, може бути повернута, якщо вона не підлягає розгляду в суді, до якого її було подано, в тому числі через порушення правил підсудності.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва про те, що скарга ОСОБА_5 не підлягає розгляду в цьому суді, оскільки, як встановлено судом апеляційної інстанції, фактичним місцем знаходження органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, в даному випадку Державного бюро розслідувань, до якого ОСОБА_5 звернувся із заявою про кримінальне правопорушення, є не м. Київ, вул. Грушевського, 12/2 (Будівля Кабінету Міністрів України), як безпідставно зазначено в оскаржуваній ухвалі, а м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції саме Шевченківського, а не Печерського районного суду м. Києва.

За таких обставин рішення слідчого судді про повернення скарги заявнику з підстав, наведених в оскаржуваній ухвалі, не може бути визнане законним та обґрунтованим, оскільки воно суперечить наведеним вище обставинам та вимогам закону.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід визнати обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

З огляду на це, за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 , колегія суддів вважає необхідним оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва скарги ОСОБА_5 від 28 січня 2019 року на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, з якою він звертався до вказаного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 376, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року, якою ОСОБА_5 повернуто його скаргу на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги ОСОБА_5 від 28 січня 2019 року в суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-сс/824/1628/2019

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції ОСОБА_6

Доповідач - суддя ОСОБА_1