Провадження №1-кп/127/1023/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2018 р. за № 0000423 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , розлученого, який має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, номер картки фізичної особи-платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Приблизно на початку травня 2018 року особа чоловічої статі на ім`я ОСОБА_6 (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), знаючи про бажання ОСОБА_3 вживати наркотичний засіб метадон, запропонував останньому виконувати доручення особи жіночої статі, що представлялась ОСОБА_7 (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), які полягатимуть у розповсюдженні на території м. Вінниці вказаного наркотичного засобу за винагороду у вигляді невеликої його кількості. Після отримання згоди ОСОБА_3 , його знайомий на ім`я ОСОБА_6 надав номер телефону ОСОБА_3 особі жіночої статі, яка називалась ОСОБА_7 . У подальшому остання зателефонувала ОСОБА_3 та повідомила подробиці угоди, яка полягала у рознесенні до визначених нею місць в м. Вінниці визначеної нею кількості наркотичного засобу метадону, розфасованому у фольгові згортки, та отримання за виконану роботу невеликої кількості вказаного наркотичного засобу. Погодившись на пропозицію жінки, яка представлялась ОСОБА_7 , та дотримуючись її вказівок, ОСОБА_3 , виконуючи злочинний намір, приблизно на початку травня 2018 року прибув до будинку АДРЕСА_3 , де з автомобільної гумової покришки забрав фольгові згортки наркотичного засобу метадону, які кілька днів розносив у визначеній ОСОБА_7 кількості у визначені нею місця, та приховано розміщував, повідомляючи ОСОБА_7 про місцезнаходження схованки по телефону. У подальшому, після чергового розміщення спільниками жінки, яка представлялась ОСОБА_7 , великої кількості фольгових згортків з наркотичним засобом метадоном в автомобільній гумовій покришці біля будинку №51 по вул. Родіона Скалецького в м. Вінниці, ОСОБА_3 03.05.2018 року в обідній час під час телефонної розмови отримав від жінки, яка представлялась ОСОБА_7 , вказівку про термінове рознесення зазначених згортків. На виконання відведеної йому ролі ОСОБА_3 прибув до вказаного місця та забрав фольгові згортки з наркотичним засобом метадоном, які помістив до кишені шортів для їх подальшого прихованого розміщення на території м. Вінниці. При цьому, разом з ОСОБА_3 знаходився чоловік на ім`я ОСОБА_6 , який був обізнаний про незаконну діяльність ОСОБА_3 , але не брав участі в спільному рознесенні згортків з наркотичним засобом. Після цього, ОСОБА_3 , незаконно зберігаючи при собі з метою збуту 42 фольгових згортки з наркотичним засобом метадоном, разом зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_6 , який не брав участі в спільному рознесенні наркотичного засобу, пішли у напрямку вул. Князів Коріатовичів в м. Вінниці. Проходячи біля кафе «Незабудка» за адресою: м. Вінниця, вул. Р.Скалецького, 41а, ОСОБА_3 та його знайомий на ім`я ОСОБА_6 були зупинені працівниками поліції для перевірки, під час якої ОСОБА_3 добровільно видав 42 фольгових згортки з наркотичним засобом метадоном, які він незаконно зберігав за вказівкою жінки, що представлялась ОСОБА_7 , з метою прихованого розміщення у різних місцях в м. Вінниці. Згідно висновку експерта № 989 від 08.06.2018 року у вказаних фольгових згортках знаходиться кристалічна речовина, в якій міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежений, метадон, загальною масою 8,5721 г, що відноситься до великих розмірів. Таким чином ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з жінкою, яка представлялась ОСОБА_7 , та виконуючи відведену йому роль, незаконно зберігав з метою збуту наркотичний засіб у великих розмірах.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне зберігання з метою збуту наркотичних засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.
Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, на підставі положень ст. ст. 468-470, 472 КПК України, 31 жовтня 2018 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000423 від 26.10.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з однієї сторони, та обвинуваченим у даному провадженні ОСОБА_3 , з іншої сторони, у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.
Так, згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України, незаконне зберігання з метою збуту наркотичних засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 зазначив, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 затвердити, і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання. Також просив врахувати, що обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав, у вчиненому розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. Проти скасування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, застосованого до обвинуваченого, не заперечує.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся. Суду пояснив, що угоду про визнання винуватості укладав добровільно, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі та просив суд угоду про визнання винуватості затвердити.
Захисник ОСОБА_5 просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання. Зазначила, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги КПК України та КК України, обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому.
Суд, заслухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.
Згідно положень ст. ст. 468, 469 Кримінального процесуального кодексу України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Розглядаючи в порядку, передбаченому ст. 472, ч. ч. 2, 3 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, приймаючи до уваги, що суд встановлює чи угода відповідає вимогам ч. 2 ст. 469, ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, а саме, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості виходячи з наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 Кримінального процесуального кодексу України та порушень норм останньої судом не встановлено.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження угоди, регламентовані ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, а також наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 Кримінального процесуального кодексу України.
Судом виконані вимоги ч. ч. 2, 4, 6, 7 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України.
Зокрема, шляхом опитування сторін, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди. Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Покарання сторонами угоди визначено згідно положень ст. ст. 50, 65-67, 69 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Підстав, передбачених п. п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди не встановлено.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме, в незаконному зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.
Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, при цьому сторони врахували фактичні обставини вчиненого правопорушення, що є тяжким злочином, даних про особу обвинуваченого, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та наявність на утриманні малолітньої дитини, тобто наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, та дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із визначенням іспитового строку тривалістю 2 роки.
Вирішуючи питання про наявність достатніх підстав для застосування до обвинуваченого положень частин 1, 2 статті 69 Кримінального кодексу України, суд, дотримуючись загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання, враховує тяжкість вчиного злочину, який відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, котрий вперше притягується до кримінальної відповідальності, має молодий вік, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, те, що обвинувачений має на утриманні малолітню дитину. При цьому суд враховує відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Зазначені обставини, на думку суду, є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та свідчать про усвідомлення обвинуваченим вчиненого ним злочину, намір усунути його наслідки та щире розкаяння.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування до обвинуваченого положень частин 1 та 2 статті 69 Кримінального кодексу України.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, на диспансерному наркологічному обліку та на обліку в КЗ "ВОПНЛ ім. Академіка О.І. Ющенка" не перебуває.
Згідно ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.
Крім того, суд зазначає, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня, строком на 60 днів з 25 вересня 2018 року до 22 листопада 2018 року.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, суд вважає, що потреби у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби до набрання вироком законної сили не має, а тому запобіжний захід слід скасувати.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Відповідно до ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.
Речових доказів у даному кримінальному провадженні немає.
Керуючись ст. ст. 124, 369-371, 373-374, 376, 468-469, 472, 473-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 жовтня 2018 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000423 від 26.10.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту у певний період доби - скасувати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 36 540 (тридцять шість тисяч п`ятсот сорок) грн. 73 коп.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя