Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-в/490/285/2018
Єдиний унікальний номер 490/9963/18
Номер провадження 1-кп/490/285/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Кіровсокго районного суду м. Астрахані Російської Федерації від 17.10.2017 року, яким:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, Миколаївська область, Україна, громадянина України, зі середньою-спеціальною освітою, не одруженого, дітей не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації до покарання у вигляді дев`яти років шести місяців позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2018 до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Кіровського районного суду м. Астрахань від 17 жовтня 2017 року відносно засудженого громадянина України ОСОБА_4 за ч.3 ст.30, п. «г», ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (тобто за замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений із використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі) до 9-ти років 6-ти місяців позбавлення волі.

В обґрунтування клопотання Міністерство зазначає, що згаданий вирок Російської Федерації набрав законної сили,ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ ІК-6 УФСІН Росія по Астраханській області, кінцевий строк відбування покарання 08 вересня 2026 року. Останнє відоме місце проживання та реєстрації ОСОБА_4 в Україні - АДРЕСА_1 . Міністерством юстиції України вирішено прийняти в Україну засудженого вироком суду Російської Федерації громадянина України ОСОБА_4 для подальшого відбування покарання на території України, у зв`язку з чим Міністерство звернулось до суду з даним клопотанням.

У судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився, направив листа, відповідно до якого підтримує заявлене клопотання та просить про його розгляд без участі представника Міністерства, посилаючись на приписи ч.1 ст. 610 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання вважала таким, що підлягає задоволенню. Зазначила, що злочин, за вчинення якого засуджений ОСОБА_4 відповідає кваліфікації за ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України, у зв`язку із чим треба визначити ОСОБА_4 покарання за вказаними статтями у вигляді 6 років 5 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, зарахувавши у строк покарання час перебування ОСОБА_4 під вартою з 09.03.2017 року по 16.10.2017 року, а строк покарання рахувати з 17.10.2017 року.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку іноземного суду, винесеного відносно громадянина України ОСОБА_4 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 606 КПК України, засудженого іноземним судом громадянина України може бути прийнято для відбування покарання в Україні.

Згідно зі ст. 609 КПК України, запит уповноваженого (центрального) органу іноземної держави про передачу для відбування покарання в Україні засудженого судом цієї держави до позбавлення волі громадянина України, а також клопотання такого засудженого або його законного представника чи родича про передачу розглядається Міністерством юстиції України в розумний строк.

Після надходження всіх необхідних документів Міністерство юстиції України протягом місяця розглядає надіслані матеріали та в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Відповідно до положень ст. 610 КПК України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.

Під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави

Судом встановлено, що 17 жовтня 2017 року громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено вироком Кіровського районного суду м. Астрахань Російської Федерації за ч.3 ст. 30,п. «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ до 9-ти років 6- ти місяців позбавлення волі.
Вирок набрав законної сили 07 грудня 2017 року та приведений до виконання.
ПостановоюКіровського районного суду м. Астрахань Російської Федерації від 03.08.2018 року внесено роз`яснення у вирок від 17.10.2017 року відносно ОСОБА_4 : "по батькові засудженого ОСОБА_4 , вказаним у резолятивній частині вироку вважати " ОСОБА_5 ", замість помилково вказаного " ОСОБА_6 ".
Відповідно до данних управління федеральної служби виконання покарань по Астраханській області, початок строку відбування покарання ОСОБА_4 становить 09 березня 2017 року, закінчення строку 08 вересня 2026 року. У відбутий строк покарання зараховано строк його перебування під вартою з 09 березня 2017 року по 16 жовтня 2017 року включно. Станом на 04 червня 2018 року строк відбутого покарання склав 1 рік 2 місяці 25 днів, невідбутий строк покарання 8 років 3 місяці 4 дні.
04.06.2018 року ОСОБА_4 звернувся із заявою про можливість його передачі для подальшого відбування покарання до України, мотивуючи свою заяву тим, що він є громадянином України і всі його родичі проживають на території України. ОСОБА_4 також письмово підтвердив, що йому роз`яснені юридичні наслідки його передачі до України для подальшого відбування покарання.
У вказаному вироку та копії паспорту зазначено, що ОСОБА_4 , уродженець міста Миколаїв, та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

09 листопада 2018 року наказом Міністерством юстиції України за № 3497/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , керуючись ст. 606 КПК України, ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та на підставі запиту Міністерства юстиції РФ від 12.09.2018 року за № 06-120203/18.

Відповідно до п. «b» ч. 1 ст. 9 Конвенції «Про передачу засуджених осіб» 1983 року, (далі Конвенція) компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Конвенції, у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган:

a) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку;

b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом;

c) повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі;

d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.

Так, ОСОБА_4 , засуджений за ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228-1 КК РФ, тобто за замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений із використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі).

Згідно із законодавством України відповідальність за вищевказане кримінальне правопорушення, за яке засуджений ОСОБА_4 , а саме за ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228-1 КК РФ, передбачена ст. 15, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі - КК України) як замах на незаконний збут наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до вироку суду предметом злочину є речовина, яка в своєму складі містить 1-феніл-2-(пірроолидин-1-іл)пентан-1-он, що є похідною від наркотичного засобу N-метилафедрона 111, 48 грам.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 390 від 16.05.2018 року, наркотичні засоби N-метилофедрон, а також його похідні включені до списку наркотичних засобів, оборот яких заборонено в Україні.

При цьому, вчинення збуту наркотичних засобів з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж не є ознакою, що має значення для кваліфікації дій засудженого.

Також, слід зазначити, що, згідно національного законодавства України, за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається. Така позиція висловлена в абз. 2 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Таким чином, засудженому ОСОБА_4 , відповідно до національного законодавства України, за злочин, за який його було засуджено вироком Кіровського районного суду міста Астрахань Російської Федерації від 17.10.2017 року, має бути визначено покарання за ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 610 КПК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Таким чином, за своїм характером покарання не повинно посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

На час вчинення ОСОБА_4 злочину, санкцією ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Отже, вирішуючи питання про визначення строку позбавлення волі, призначеного на підставі вироку суду іноземної держави, суд бере до уваги положення ч. 4 ст. 610 КПК України, ч. 3 ст. 68 КК України та визначає такий строк у виді 6 років 5 місяців позбавлення волі.

Також, враховуючи, що покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути суворішим, ніж міра покарання, призначена в державі винесенні вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку, суд не застосовує до ОСОБА_4 додаткове покарання у виді конфіскації майна, що передбачене ч. 2 ст. 307 КК України як обов`язкове покарання, оскільки за вироком суду Російської Федерації таке покарання ОСОБА_4 не призначалось.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з дати, яка встановлена вироком Кіровського районного суду м. Астрахані, тобто із 17 жовтня 2017 року. Крім того, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КПК України слід зарахувати у строк відбуття покарання, строк тримання ОСОБА_4 під вартою із 09 березня 2017 року по 16 жовтня 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст.ст. 372, 602, 610 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Привести у відповідність із законодавством України вирок Кіровського районного суду м. Астрахань Російської Федерації від 17 жовтня 2017 року відносно засудженого громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Визначити, що за кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228-1 КК РФ вчинене засудженим громадянином України ОСОБА_4 , за яке його засуджено вироком Кіровського районного суду м.Астрахань Російської Федерації від 17 жовтня 2017 року національним законодавством України кримінальну відповідальність передбачено за ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України.

На підставі вироку Кіровського районного суду м. Астрахань Російської Федерації від 17 жовтня 2017 року, строк покарання у виді позбавлення волі за вчинення злочинів, за які, згідно національного законодавства України, кримінальна відповідальність передбачена ч.1 ст. 15, ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 із застосуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України визначити як шість років п`ять місяців позбавлення волі.

Додаткове покарання у вигляді конфіскації майна обвинуваченого не застосовувати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 17 жовтня 2017 року.

Зарахувати у строк відбуття покарання строк тримання ОСОБА_4 під вартою із 09 березня 2017 року по 16 жовтня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення - з моменту її вручення.

Суддя : ОСОБА_1