Справа № 461/9305/18
УХВАЛА

17.12.2018 року

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції з Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на повідомлення слідчого Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 06 жовтня 2018 року про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2018 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з відповідною скаргою, в якій просив скасувати повідомлення про підозру від 06 жовтня 2018 року ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Свої вимоги мотивував тим, що слідчим під час повідомлення ОСОБА_4 про підозру було порушено вимоги ст.ст. 276-277 КПК України, зокрема:

- слідчим була пред`явлена підозра без з`ясування всіх обставин, без наявності достатніх доказів для підозри, не враховано висновки експертиз, заяву та дані додаткового допиту свідка ОСОБА_7 ;

- не досліджені належним чином показання свідків ОСОБА_8 , які були очевидцями ДТП;

- не виконано вимоги п. 2 ст. 276 КПК України, не повідомлено підозрюваному про його права, передбачені ст. 42 КПК України.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 , які брали участь в розгляді скарги в режимі відеоконференції з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, скаргу підтримали та просили задовольнити. Пояснили, що сам документ повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст. 277 КПК України, оскільки не містить прав та обов`язків потерпілого, передбачених ст. 42 КПК України. Зміст підозри складений слідчим без перевірки належним чином встановлених фактів, а показанням певних свідків надана перевага. Крім того, не всі свідки, які мають інформацію по справі, були допитані слідчим.

Прокурор під час розгляду справи проти задоволення скарги заперечив. Пояснив, що підозрюваний ОСОБА_4 був належним чином ознайомлений з передбаченими процесуальним законом правами, на підтвердження чого у матеріалах провадження наявна підписана ним пам`ятка.

Слідчий пояснив, що у справі проведені експертизи, допитані свідки. Допит свідків, про яких зазначає сторона захисту, не був здійснений, оскільки у їх допиті було відмовлено постановою слідчого, яка після перевірки слідчим суддею залишена в силі. Про існування свідків ОСОБА_8 слідчому стало відомо за місяць після повідомлення про підозру. Права підозрюваного ОСОБА_4 були роз`яснені належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема, такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як вбачається з представлених суду матеріалів, в повідомленні про підозру ОСОБА_4 від 06 жовтня 2018 року, наявні всі необхідні реквізити, а її зміст відповідає вимогам ст. 277 КПК України.

Той факт, що підозрюваному ОСОБА_4 не були належним чином роз`яснені його права, передбачені ст. 42 КПК України, не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду. Так, про роз`яснення прав ОСОБА_4 розписався в пам`ятці, яка міститься в матеріалах провадження, з проставленням дати 06 жовтня 2018 року, тобто одночасно з повідомленням про підозру.

Слідчий суддя не вважає порушенням норми ст. 277 КПК України те, що права та обов`язки підозрюваного за ст. 42 КПК України не внесені до тексту підозри, а викладені окремим документом, який є невід`ємною частиною матеріалів досудового розслідування.

Необґрунтованим є посилання сторони захисту на неналежну оцінку доказів слідчим під час складання повідомлення про підозру.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності.

Згідно зі положеннями ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами (п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Тому, належна оцінка представлених у справі доказів: висновку судово-автотехнічної експертизи № 46/16, 58/2016, а також висновку № 1/1094 від 10 вересня 2018 року, висновку № 537/16-22 від 12 серпня 2016 року та № 12-1-130 від 27 січня 2017 року, буде здійснена в межах судового провадження.

У п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України встановлено, що повідомлення про підозру має містити суттєві обставини, відомі на момент повідомлення про підозру. Отже, показання свідків ОСОБА_8 не знайшли свого відображення у повідомленні про підозру.

З урахуванням викладеного, відповідно до норм чинного кримінального процесуального законодавства, підставами для скасування повідомлення про підозру можуть бути процесуальні порушення допущені під час її складання (формулювання) та вручення. Слідчий суддя позбавлений повноважень вдаватися до оцінки правильності кваліфікації дій підозрюваної особи або формулювання фабули підозри.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на повідомлення ОСОБА_4 про підозру від 06 жовтня 2018 року слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на повідомлення слідчого Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 06 жовтня 2018 року про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Повний текст ухвали проголошений 21 грудня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1