ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження

28.03.2019 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_2 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07.02.2019 року по обвинувальному акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000312 від 27.03.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.302, ч.ч. 1,2 ст.303 КК України,-

встановив:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000312, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.302, ч.ч.1,2 ст.303 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.02.2019 року задоволено клопотання захисника обвинуваченої - ОСОБА_4 та частково скасовано арешт з майна, накладеного ухвалою Приморського районного суду м. Одеса від 17.08.2018 року у кримінальному провадженні №0000312 від 27.03.2018 року за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.302, ч.2 ст.303 КК України, належного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повернуто майно, перелічене в резолютивній частині ухвали.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою районного суду,прокурор прокуратури Одеської області ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій просить відкрити скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07.02.2019 року.

Дослідивши апеляційну скаргу прихожу до висновку, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 07.02.2019 року апеляційному оскарженню не підлягає, виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3)інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 392 КПК України передбачено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таки ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Матеріали вказаного кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_3 перебувають на розгляді в суді першої інстанції на стадії судового розгляду, а тому ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 07.02.2019 року окремому оскарженню не підлягає.
Крім того, прокурор в своїй апеляційній скарзі, на її обґрунтування посилається на: Постанову Верховного Суду України від 12.10.2017 року №5-142 кс (15)17; ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.03.2017 року №760/7711/16 та ухвалу Першої судової палати Касаційного кримінального Верховного суду від 06.03.2018 року № 243/6674/17-к.
Однак, апеляційний суд вважає безпідставними посилання апелянта на дані рішення як на підставу, яка вказує на необхідність прийняття до розгляду апеляційним судом поданої ним апеляційної скарги з наступних підстав.
Зазначеними рішеннями Верховного Суду України, визначена необхідність прийняття до розгляду апеляційних скарг, у разі прийняття слідчим суддею рішення, яке не передбачено положеннями кримінального процесуального закону, під час досудового розслідування.
Наразі, можливість прийняття слідчим суддею під час досудового розслідування чи судом під час судового провадження рішень, які стосуються скасування арешту майна, узгоджуються з положеннями ст. 174 КПК України.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд не має жодних правових підстав для прийняття до уваги зазначених посилань апелянта, оскільки дані рішення Верховного Суду України стосуються лише рішень слідчих суддів, постановлених під час досудового розслідування, на відміну від оскаржуваного рішення, яке постановлено під час судового розгляду обвинувального акту по суті.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України, яка передбачає, що апеляційний суд повинен прийняти рішення згідно з положеннями КПК України, чинними на момент прийняття такого рішення та, виходячи зі змісту ст. 392 КПК України, яка містить вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, суддя-доповідач, керуючись вимогами ч. 4 ст. 399 КПК України, приходить до висновку, що вказана ухвала районного суду не може бути предметом перегляду Одеським апеляційним судом, а тому у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_2 , слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 392, 399 КПК України, -

постановив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_2 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07.02.2019 року по обвинувальному акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000312 від 27.03.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.302, ч.ч. 1,2 ст.303 КК України.

Копію ухвали про відмову в відкритті апеляційного провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та додатками.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_1