Справа № 308/1414/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченої - ОСОБА_4
захисника обвинуваченої - ОСОБА_5
представника потерпілого- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород, кримінальне провадження № 308/1414/16-к, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001580 від 09 жовтня 2015 року про обвинувачення,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Середнє, Ужгородського району, Закарпатської області, українки, заміжньої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої, яка має на утриманні 7 малолітніх дітей

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених :

- ч.1 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману шахрайство.

- ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману шахрайство, з кваліфікуючою ознакою якого є вчинення повторно.

- ч.4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у 2012 році, після народження дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючи з новонародженим синами за адресою: смт. Середнє, Ужгородського району, разом із їх біологічним батьком ОСОБА_9 , при реєстрації народження синів ОСОБА_10 та Едгара в органах РАЦС, повідомила про відсутність батька, а тому дітей було зареєстровано за заявою матері, а батька записано в порядку ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України : «При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою».
Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи проживати з малолітніми дітьми ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , разом з біологічним батьком дитини - ОСОБА_9 , у серпні 2012 року звернулась із заявами до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, що знаходиться за адресою: місто Ужгород, вулиця Станційна, 56, про призначення їй соціальної допомоги як одинокій матері.
Будучи обізнаною, що для оформлення соціальної допомоги вказаного вище виду, необхідно подати заяву за місцем фактичного проживання, витяг з державного реєстру (Додаток №8 до свідоцтва про народження дитини), копії свідоцтва про народження та довідку про склад сім`ї, ОСОБА_4 звернулася до Середнянської селищної ради із запитом про отримання довідки про склад сім`ї, яку їй було видано на підставі її слів за № 2141 від 12.12.2012 про те, що з нею проживають малолітні діти, в тому числі сини ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та не зазначено ОСОБА_9 .
У подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , подала до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА заяву про отримання соціальної допомоги, як одинокій матері, де була попереджена та взяла на себе під розписку зобов`язання в тому, що у разі змін у складі сім`ї ( укладення шлюбу, усиновлення дитини тощо) у період призначення та виплати допомоги, вона зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення.
Отже, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи настання останніх, діючи з метою оформлення соціальної допомоги як одинокій матері в Управлінні соціального захисту населення Ужгородської РДА, перебуваючи за юридичною адресою останнього, що в АДРЕСА_2 та достовірно знаючи, що відомості в довідці № 2141 від 12.12.2012 про фактичний склад її сім`ї не відповідають дійсності, оскільки, вона співмешкає разом з біологічним батьком синів ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , з яким веде спільне господарство та виховує вказаних дітей, подала вказану довідку про склад сім`ї до Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА.
Таким чином, достовірно знаючи, що відомості в довідці про склад сім`ї, виданій Середнянською селищною радою є неправдивими, ОСОБА_4 подала її до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА як одну з підстав отримання соціальної допомоги як одинокій матері.
У свою чергу, уповноваженими особами Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, по результатам розгляду заяви, та наданих підтверджуючих статус громадянки ОСОБА_4 документів, встановлено наявність всіх підстав для виплат соціальної допомоги ОСОБА_4 згідно поданої нею заяви, та прийнято рішення про призначення всіх видів допомоги, згідно поданої ОСОБА_4 заяви, в тому числі допомогу на дітей одиноким матерям, яку призначено з квітня 2014 року. За час з серпня 2012 року по вересень 2015 року ОСОБА_4 отримала грошову допомогу як одинока мати на утримання синів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в сумі 20502 гривні 40 копійок.
В той самий час, протягом всього періоду отримання соціальної допомоги як одинокої матері ОСОБА_4 постійно проживала з батьком синів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з яким вела спільне господарство та разом з яким виховувала дітей, не перебуваючи офіційно у шлюбі, усвідомлюючи, що факт встановлення батьківства є підставою для припинення виплат соціальної допомоги як одинокій матері, умисно, всупереч взятих на себе зобов`язань при зверненні з заявою в управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, з метою отримання матеріального прибутку, приховувала від управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА факт спільного проживання з батьком дитини ОСОБА_9 , в результаті чого фактично не маючи статусу одинокої матері, в період з серпня 2012 року по вересень 2015 року їй незаконно було перераховано 20502 гривні 40 копійок, якими вона заволоділа, шляхом щомісячного зняття готівки, в результаті чого Управлінню соціального захисту населення Ужгородської РДА заподіяні матеріальні збитки на суму 20502 гривні 40 копійок.
Разом з цим, при зверненні із вказаною заявою, ОСОБА_4 була попереджена та взяла на себе під розписку зобов`язання в тому, що у разі змін у складі сім`ї (укладення шлюбу, усиновлення дитини тощо) у період призначення та виплати допомоги, у тому числі відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам», вона зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення.
У свою чергу, уповноваженими особами Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, по результатам розгляду заяв, та наданих підтверджуючих статус громадянки ОСОБА_4 документів, встановлено наявність всіх підстав для виплат соціальної допомоги ОСОБА_4 згідно поданої нею заяви, та прийнято рішення про призначення всіх видів допомоги, згідно поданої ОСОБА_4 заяви, в тому числі допомогу на дітей одиноким матерям, яку призначено з серпня 2012 року. За час з серпня 2012 року по вересень 2015 року ОСОБА_4 отримала грошову допомогу, як одинока мати на утримання синів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в сумі 20502 гривні 40 копійок.
Тим самим встановлена достатність доказів для визнання ОСОБА_4 винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману.
Далі, ОСОБА_4 , у 2014 році після народження доньки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала з новонародженою донькою та ще п`ятьма малолітніми дітьми за адресою: смт. Середнє, Ужгородського району, разом з біологічним батьком дитини - ОСОБА_9 , однак, при реєстрації народження дитини в органах РАЦС, повідомила про відсутність батька, а тому дитину було зареєстровано за заявою матері, а батька записано, у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України: «При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою».
ОСОБА_4 , продовжуючи проживати з малолітньою донькою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з біологічним батьком дитини - ОСОБА_9 , у квітні 2014 року звернулась із заявами до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, що знаходиться за адресою: місто Ужгород, вулиця Станційна, 56, про призначення їй соціальної допомоги як одинокій матері.
Будучи обізнаною, що для оформлення соціальної допомоги вказаного вище виду необхідно подати заяву за місцем фактичного проживання, витяг з державного реєстру (Додаток №8 до свідоцтва про народження дитини), копії свідоцтва про народження та довідку про склад сім`ї, ОСОБА_4 звернулася до Середнянської селищної ради із запитом про отримання довідки про склад сім`ї, яку їй було видано на підставі її слів за № 984 від 2014 року про те, що з нею проживають малолітні діти, в тому числі дочка Рагелка, та не зазначено ОСОБА_9 .
У подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , подала до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА заяву про отримання соціальної допомоги як одинокій матері, де була попереджена та взяла на себе під розписку зобов`язання в тому, що у разі змін у складі сім`ї ( укладення шлюбу, усиновлення дитини тощо) у період призначення та виплати допомоги, вона зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення.
Отже, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи настання останніх, повторно, діючи з метою оформлення соціальної допомоги як одинокій матері в Управлінні соціального захисту населення Ужгородської РДА, перебуваючи за юридичною адресою останнього, що в АДРЕСА_2 та достовірно знаючи, що відомості в довідці №984 від 2014 року про фактичний склад її сім`ї не відповідають дійсності, оскільки вона співмешкає разом з біологічним батьком доньки ОСОБА_14 , з яким веде спільне господарство та виховує доньку ОСОБА_15 , подала вказану довідку про склад сім`ї до Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА.
Таким чином, достовірно знаючи, що відомості в довідці про склад сім`ї, виданій Середнянською селищною радою є неправдивими, ОСОБА_4 подала її до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА як одну з підстав отримання соціальної допомоги як одинокій матері.
В свою чергу, уповноваженими особами Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, по результатам розгляду заяви, та наданих підтверджуючих статус громадянки ОСОБА_4 документів, встановлено наявність всіх підстав для виплат соціальної допомоги ОСОБА_4 згідно поданої нею заяви, та прийнято рішення про призначення всіх видів допомоги, згідно поданої ОСОБА_4 заяви, в тому числі допомогу на дітей одиноким матерям, яку призначено з квітня 2014 року. За час з квітня 2014 року по вересень 2015 року ОСОБА_4 отримала грошову допомогу як одинока мати на утримання доньки ОСОБА_15 в сумі 5572.80 гривень.
В той самий час, протягом всього періоду отримання соціальної допомоги як одинокої матері ОСОБА_4 постійно проживала з батьком доньки ОСОБА_15 , з яким вела спільне господарство та разом з яким виховувала доньку, не перебуваючи офіційно у шлюбі, усвідомлюючи що факт встановлення батьківства є підставою для припинення виплат соціальної допомоги як одинокій матері, умисно, в супереч взятих на себе зобов`язань при зверненні з заявою в управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, з метою отримання матеріального прибутку, приховувала від управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА факт спільного проживання з батьком дитини ОСОБА_9 , в результаті чого фактично не маючи статусу одинокої матері, в період з квітня 2014 року по вересень 2015 року їй незаконно було перераховано 5572,80 гривень, якими вона заволоділа, шляхом щомісячного зняття готівки, в результаті чого Управлінню соціального захисту населення Ужгородської РДА заподіяні матеріальні збитки на суму 5572,80 грн.
Таким чином встановлено достатньо доказів для визнання ОСОБА_4 винною у скоєнні нею кримінального правопорушення, частиною 2 статті 190 КК України, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману шахрайство, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення повторно.
При цьому, маючи на меті отримання соціальних виплат, ОСОБА_4 після народження дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючи з новонародженим синами за адресою: смт. Середнє, Ужгородського району, разом із їх біологічним батьком ОСОБА_9 , при реєстрації народження синів ОСОБА_10 та Едгара в органах РАЦС, повідомила про відсутність батька, а тому дітей було зареєстровано за заявою матері, а батька записано в порядку ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України : «При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою».
Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи проживати з малолітніми дітьми ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , разом з біологічним батьком дитини - ОСОБА_9 , у серпні 2012 року звернулась із заявами до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, що знаходиться за адресою: місто Ужгород, вулиця Станційна, 56, про призначення їй соціальної допомоги як одинокій матері.
Будучи обізнаною, що для оформлення соціальної допомоги вказаного вище виду необхідно подати заяву за місцем фактичного проживання, витяг з державного реєстру (Додаток №8 до свідоцтва про народження дитини), копії свідоцтва про народження та довідку про склад сім`ї, ОСОБА_4 звернулася до Середнянської селищної ради із запитом про отримання довідки про склад сім`ї, яку їй було видано на підставі її слів за № 2141 від 12.12.2012 про те, що з нею проживають малолітні діти, в тому числі сини ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та не зазначено ОСОБА_9 .
У подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , подала до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА заяву про отримання соціальної допомоги як одинокій матері, де була попереджена та взяла на себе під розписку зобов`язання в тому, що у разі змін у складі сім`ї ( укладення шлюбу, усиновлення дитини тощо) у період призначення та виплати допомоги, вона зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення.
Отже, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи настання останніх, діючи з метою оформлення соціальної допомоги як одинокій матері в Управлінні соціального захисту населення Ужгородської РДА, перебуваючи за юридичною адресою останнього, що в АДРЕСА_2 та достовірно знаючи, що відомості в довідці № 2141 від 12.12.2012 про фактичний склад її сім`ї не відповідають дійсності, оскільки вона співмешкає разом з біологічним батьком синів ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , з яким веде спільне господарство та виховує вказаних дітей, подала вказану довідку про склад сім`ї до Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА.
Таким чином, достовірно знаючи, що відомості в довідці про склад сім`ї, виданій Середнянською селищною радою є неправдивими, ОСОБА_4 подала її до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА як одну з підстав отримання соціальної допомоги як одинокій матері.
У свою чергу, уповноваженими особами Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, по результатам розгляду заяви, та наданих підтверджуючих статус громадянки ОСОБА_4 документів, встановлено наявність всіх підстав для виплат соціальної допомоги ОСОБА_4 згідно поданої нею заяви, та прийнято рішення про призначення всіх видів допомоги, згідно поданої ОСОБА_4 заяви, в тому числі допомогу на дітей одиноким матерям, яку призначено з квітня 2014 року. За час з серпня 2012 року по вересень 2015 року ОСОБА_4 отримала грошову допомогу як одинока мати на утримання синів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в сумі 20502 гривні 40 копійок.

В той самий час, протягом всього періоду отримання соціальної допомоги як одинокої матері ОСОБА_4 постійно проживала з батьком синів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з яким вела спільне господарство та разом з яким виховувала дітей, не перебуваючи офіційно у шлюбі, усвідомлюючи що факт встановлення батьківства є підставою для припинення виплат соціальної допомоги як одинокій матері, умисно, в супереч взятих на себе зобов`язань при зверненні з заявою в управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, з метою отримання матеріального прибутку, приховувала від управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА факт спільного проживання з батьком дитини ОСОБА_9 , в результаті чого фактично не маючи статусу одинокої матері, в період з серпня 2012 року по вересень 2015 року їй незаконно було перераховано 20502 гривні 40 копійок, якими вона заволоділа, шляхом щомісячного зняття готівки, в результаті чого Управлінню соціального захисту населення Ужгородської РДА заподіяні матеріальні збитки на суму 20502 гривні 40 копійок.
Разом з цим при зверненні із вказаною заявою, ОСОБА_4 була попереджена та взяла на себе під розписку зобов`язання в тому, що у разі змін у складі сім`ї (укладення шлюбу, усиновлення дитини тощо) у період призначення та виплати допомоги, у тому числі відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам», вона зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення.
У свою чергу, уповноваженими особами Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, по результатам розгляду заяв, та наданих підтверджуючих статус громадянки ОСОБА_4 документів, встановлено наявність всіх підстав для виплат соціальної допомоги ОСОБА_4 згідно поданої нею заяви, та прийнято рішення про призначення всіх видів допомоги, згідно поданої ОСОБА_4 заяви, в тому числі допомогу на дітей одиноким матерям, яку призначено з серпня 2012 року. За час з серпня 2012 року по вересень 2015 року ОСОБА_4 отримала грошову допомогу як одинока мати на утримання синів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в сумі 20502 гривні 40 копійок.
ОСОБА_4 , після народження доньки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала з новонародженою донькою та ще п`ятьма малолітніми дітьми за адресою: смт. Середнє, Ужгородського району, разом з біологічним батьком дитини - ОСОБА_9 , однак при реєстрації народження дитини в органах РАЦС, повідомила про відсутність батька, а тому дитину було зареєстровано за заявою матері, а батька записано, у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України: «При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою».
Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи проживати з малолітньою донькою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з біологічним батьком дитини - ОСОБА_9 , у квітні 2014 року звернулась із заявами до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, що знаходиться за адресою: місто Ужгород, вулиця Станційна, 56, про призначення їй соціальної допомоги як одинокій матері.
Будучи обізнаною, що для оформлення соціальної допомоги вказаного вище виду необхідно подати заяву за місцем фактичного проживання, витяг з державного реєстру (Додаток №8 до свідоцтва про народження дитини), копії свідоцтва про народження та довідку про склад сім`ї, ОСОБА_4 звернулася до Середнянської селищної ради із запитом про отримання довідки про склад сім`ї, яку їй було видано на підставі її слів за № 984 від 2014 року про те, що з нею проживають малолітні діти, в тому числі дочка Рагелка, та не зазначено ОСОБА_9 .
У подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , подала до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА заяву про отримання соціальної допомоги як одинокій матері, де була попереджена та взяла на себе під розписку зобов`язання в тому, що у разі змін у складі сім`ї ( укладення шлюбу, усиновлення дитини тощо) у період призначення та виплати допомоги, вона зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення.
Отже, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи настання останніх, діючи з метою оформлення соціальної допомоги як одинокій матері в Управлінні соціального захисту населення Ужгородської РДА, перебуваючи за юридичною адресою останнього, що в АДРЕСА_2 та достовірно знаючи, що відомості в довідці №984 від 2014 року про фактичний склад її сім`ї не відповідають дійсності, оскільки вона співмешкає разом з біологічним батьком доньки ОСОБА_14 , з яким веде спільне господарство та виховує доньку ОСОБА_15 , подала вказану довідку про склад сім`ї до Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА.
Таким чином, достовірно знаючи, що відомості в довідці про склад сім`ї, виданій Середнянською селищною радою є неправдивими, ОСОБА_4 подала її до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА як одну з підстав отримання соціальної допомоги як одинокій матері.
В свою чергу, уповноваженими особами Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, по результатам розгляду заяви, та наданих підтверджуючих статус громадянки ОСОБА_4 документів, встановлено наявність всіх підстав для виплат соціальної допомоги ОСОБА_4 згідно поданої нею заяви, та прийнято рішення про призначення всіх видів допомоги, згідно поданої ОСОБА_4 заяви, в тому числі допомогу на дітей одиноким матерям, яку призначено з квітня 2014 року. За час з квітня 2014 року по вересень 2015 року ОСОБА_4 отримала грошову допомогу як одинока мати на утримання доньки ОСОБА_15 в сумі 5572.80 гривень.
В той самий час протягом всього періоду отримання соціальної допомоги як одинокої матері ОСОБА_4 постійно проживала з батьком доньки ОСОБА_15 , з яким вела спільне господарство та разом з яким виховувала доньку, не перебуваючи офіційно у шлюбі, усвідомлюючи що факт встановлення батьківства є підставою для припинення виплат соціальної допомоги як одинокій матері, умисно, в супереч взятих на себе зобов`язань при зверненні з заявою в управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, з метою отримання матеріального прибутку, приховувала від управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА факт спільного проживання з батьком дитини ОСОБА_9 , в результаті чого фактично не маючи статусу одинокої матері, в період з квітня 2014 року по вересень 2015 року їй незаконно було перераховано 5572,80 гривень, якими вона заволоділа, шляхом щомісячного зняття готівки, в результаті чого Управлінню соціального захисту населення Ужгородської РДА заподіяні матеріальні збитки на суму 5572,80 грн.
Тим самим встановлена достатньо доказів для визнання ОСОБА_4 винною у скоєнні нею кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.
До суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою укладеною між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 складений у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про визнання винуватості від 11.01.2019 року, яку прокурор просив затвердити, з додержанням наступних умов.
Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України. Згідно з даними угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_4 дійшла згоди щодо правильності формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої. Обвинувачена ОСОБА_4 своєю заявою зобов`язалася беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, погодитися з визначеним в угоді покаранням.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинення кримінальних правопорушень, а саме за ч. 1 статті 190 КК України, призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень; за ч. 2 статті 190 КК України, призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 40 (сорок) неподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_4 згідна. Наслідки укладення та затвердження означеної угоди, згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що права, надані їй законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості вона повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнана; характер обвинувачення та її суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до неї у разі затвердження угоди, із нею узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України визнала повністю. Окрім того, ОСОБА_4 підтвердила суду, що угода про визнання винуватості від 11.01.2019 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просила її затвердити.
Представник Управління соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області ОСОБА_6 просила суд затвердити укладену між обвинуваченою та прокурором угоду про визнання винуватості та в порядку абзацу 5 ч. 4 ст. 469 КПК України, не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором, про що надав відповідну заяву.
В судовому засіданні прокурор також висловив думку про затвердження угоди про визнання винуватості , обвинуваченою ОСОБА_4 .
Суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 469 ч.4, 472, 473, ч.4 ст.474 КПК України.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.
Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченої ОСОБА_4 не встановлено. В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 11.01.2019 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, не є тяжким злочином.
При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 11.01.2019 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
При укладенні угоди враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.
Згідно ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
За таких обставин суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, а обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити вид і міру покарання відповідно до угоди про визнання винуватості від 11 січня 2019 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченої ОСОБА_5 .
Цивільний позов у кримінальному провадженні представник Управління соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації м.Ужгород ОСОБА_6 просила залишити без розгляду.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,374,376,395, 469, 472 - 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 11 січня 2019 року, укладену між обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 затвердити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити їй покарання за ч. 1 статті 190 КК України штраф у розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень; за ч. 2 статті 190 КК України штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; за ч. 4 ст. 358 КК України штраф у розмірі 40 (сорок) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до відповідальності, встановленої законом.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 - не обиралась.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні представника Управління соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації м.Ужгород ОСОБА_6 - залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в Закарпатській апеляційний суд через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1