Справа № 760/2435/19
Провадження № 1-кс/760/1925/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва скаргу народного депутата України ОСОБА_3 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга народного депутата України ОСОБА_3 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він звернувся до Національного антикорупційного бюро України шляхом направлення поштою заяви (вих. №60-зз від 16.01.2019), де містились відомості про вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ст. 368, ст. 369 КК України, яка була отримана уповноваженою особою 18.01.2019, проте, станом на день подачі вказаної скарги відомості до ЄРДР не були внесені.

Посилаючись на ст.ст. 2, 7, 9, 60, 214, 303, 304 КПК України, скаржник просив зобов`язати уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення злочину, викладеного в заяві про вчинення кримінального правопорушення вих. №60-зз від 16.01.2019.

У судове засідання народний депутат України ОСОБА_3 не з`явився.

Представник НАБ України в судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення, в яких просив відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що відомості за вказаною заявою не були внесені уповноваженими особами НАБ України до ЄРДР, оскільки, заявником не було наведено достатніх, об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності НАБУ. Крім того, про вищевказані обставини було проінформовано заявника листом від 31.01.2019 №03/1-206/3403 та надано відповідні роз`яснення. Крім того, просив розглянути скаргу без участі представника НАБУ.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.

Реалізація вказаних завдань здійснюється, з-поміж іншого, шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Зазначене право породжує відповідний обов`язок компетентних державних органів відреагувати на такі звернення у передбаченому законом порядку.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ч. 1-2 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має бути подана після створення ЄРДР та, по-друге, містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.

Аналізуючи норми ст.ст. 214, 218 КПК України слідчий суддя приходить висновку про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що народним депутатом України ОСОБА_3 засобом поштового зв`язку було подано до Національного антикорупційного бюро України заяву (вих. №60-зз від 16.01.2019) про вчинене кримінальне правопорушення, та яка отримана уповноваженою особою НАБУ 18.01.2019, про що свідчить витяг з офіційного веб-сайту «Укрпошта» щодо відправлення.

Скаржник, звертаючись до суду зі скаргою на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, посилався на те, що вказані відомості компетентними особами НАБУ не було внесено до ЄРДР, на що слідчий суддя зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів скарги, у заяві про вчинення кримінальних правопорушень вих. №60-зз від 16.01.2019, народний депутат України ОСОБА_3 просив внести відомості до ЄРДР за фактом вчинення Президентом України ОСОБА_4 та Головою Центральної виборчої комісії ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ст. 368 КК України. Заява про вчинення кримінальних правопорушень обґрунтована, зокрема, тим, що в публікації мережі Інтернет повідомлелося, що Президент України ОСОБА_4 святкував Новий Рік разом з Генеральним прокурором України ОСОБА_6 , народним депутатом України ОСОБА_7 та Головою Центральної виборчої комісії ОСОБА_5 в зимовій резиденції Синьогора на Прикарпатті.

Зазначено, що зазначене може вказувати на те, що ОСОБА_4 розпочав масову компанію по фальсифікації виборів за допомогою підкупу на рівні Центральної виборчої комісії, що свідчить про замах на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 158 КК України. Вказано, що це слід розцінювати як отримання Головою ЦВК неправомірної вигоди та вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України.

Таким чином, незважаючи на те, що подану заяву народний депутат України ОСОБА_3 вважає «заявою про вчинення кримінальних правопорушень», остання за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки, не містить даних про вчинення кримінального правопорушення.

Так, згідно з п.п. 2.3, 2.16 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, до Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення, тобто, при внесенні до Реєстру фабули кримінального правопорушення в обов`язковому порядку відображається дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), які є потерпілими, дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості.

Отже, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Так, згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Проте, вивчивши подану заявником заяву про вчинення кримінальних правопорушень, вважаю, що вона не містить об`єктивних ознак, що вказують на склад кримінального правопорушення та вчинення посадовими особами суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 15 ст. 368, ст. 369 КПК України, а тому відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по поданому клопотанні.

Згідно з положенням ч. 2 ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Стаття 62 Конституції України встановлює "презумпцію невинуватості" та відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином зі змісту заяви про злочин вбачається відсутність достатніх та об`єктивних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ст. 368, ст. 369 КК України.

Крім того, виходячи із змісту ст.ст. 368 та 369 КК України, суб`єктом кримінального правопорушення виступає службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Разом з цим, аналізуючи норми ст.ст. 102, 106 Конституції України Президент України є главою держави і виступає від її імені, є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції, прав і свобод людини і громадянина, забезпечує державну незалежність, національну безпеку і правонаступництво держави та інше.

Таким чином, слід зробити висновок, що Президент України є службовою особою, а тому не може бути суб`єктом вказаних в заяві ОСОБА_3 норм Кримінального кодексу України.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_3 не було наведено в заяві достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення Президентом України ОСОБА_4 та Головою Центральної виборчої комісії ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тому, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених ч. 5 ст. 214 КПК України для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 .

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаної скарги.

Віповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 214, 303, 304, 307, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні скарги народного депутата України ОСОБА_3 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя