Провадження №11-кп/801/356/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.12.2018, якою ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання, призначеного вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 02.07.2013 за ч. 4 ст. 187, п.п.6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 13 років, більш м`яким.
Своє рішення суд мотивував тим, що на час розгляду клопотання засуджений не став на шлях виправлення, його клопотання є передчасним та необгрунтованим, застосування до ОСОБА_7 ст. 82 КК України на даній стадії відбування покарання буде суперечити меті призначеного покарання.
Адвокат ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати судове рішення, прийняти нове рішення, яким задовольнити клопотання його підзахисного. Вважає, що суд безпідставно відмовив у клопотанні ОСОБА_7 , не врахував усіх обставин справи. ОСОБА_7 відбуває покарання в Державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)», де себе зарекомендував з позитивної сторони, працевлаштований на виробництві, не має дисциплінарних стягнень, має 6 заохочень від адміністрації установи, щиро кається у скоєному злочині, став на шлях виправлення і своєю бездоганною поведінкою в місцях позбавлення волі довів своє виправлення.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ засудженого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, ухвалу суду вважає законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Згідно до ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання біль м`яким, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є конкретні обставини справи та доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Так, із матеріалів справи вбачається, що вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 02.07.2013 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, призначено йому покарання у виді тринадцяти років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна, початок строку відбування покарання - 05.05.2011. З 10.09.2018 засуджений відбуває покарання у Державній установі «Вінницька виправна колонія (№ 86)».
Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_7 в вказаній установі заохочень не має, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, характеризується посередньо. За даними установи ОСОБА_7 у взаємовідносинами з іншими засудженими неконфліктний, з персоналом установи поводить себе ввічливо з метою поблажливого ставлення до нього, не завжди утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний вигляд, приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. До виконання законних вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, намагається дотримуватися вимог протипожежної охорони, участь в програмі диференційованого виховного впливу не приймає, не виявляє бажання підвищувати свій наявний загальноосвітній рівень та вдосконалювати наявні професійно-технічні навички, вважає їх достатніми.
Під застосування ст. 82 КК України підпадав по відбуттю 2/3 строку, згідно рішення комісії Ладижинської ВК (№39) засуджений не став на шлях виправлення, тому не заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (протокол №8 від 24 травня 2018 року).
Під застосування ст. 81 КК України ОСОБА_7 підпадав по відбуттю 3/4 строку, однак, згідно рішення адміністративної комісії Вінницької ВК (№86) не довів свого виправлення, тому в УДЗ йому було відмовлено (протокол №21 від 18.10.2018).
Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд врахував факт відбуття останнім певної частини покарання, поведінку засудженого за час відбування покарання, тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого свідчить про те, що він став на шлях виправлення, та обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Тому доводи апелянта, викладені в його апеляційній скарзі є неспроможними, так як не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
За таких обставин колегія судів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою та підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. 405, 407 КПК України суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.12.2018, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом.

Суддя: