Справа № 461/244/19
Провадження № 1-кс/461/323/19
УХВАЛА

15.01.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна транспортного засобу у кримінальному провадженні №0000006 від 02.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Галицького районного суду м. Львова надійшло відповідне клопотання слідчого, яке вмотивоване тим, що 02.01.2019 року приблизно о 10:19 год. у м. Львові по вул. Богданівська 44 відбулася дорожньо-транспортна пригода (наїзд ТЗ на пішохода) за участю автомобіля марки «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 та пішохода ОСОБА_5 , яка в результаті ДТП отримала тілесні ушкодження.

02.01.2019 після проведення огляду місця автопригоди, автомобіль марки «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 котрий знаходився під керуванням ОСОБА_4 , та належить ОСОБА_6 , жителька АДРЕСА_1 , з метою збереження слідів вчинення кримінального правопорушення було вилучено та доставлено на територію майданчика тимчасового утримання транспортних засобів, що за адресою: м. Львів вул. Суботівська, 13А.
Слідчий зазначає, що вилучений транспортний засіб є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, проведення експертного дослідження даного ТЗ буде містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадженнята просить слідчого суддю накласти арешт на транспортний засіб.

Слідчий у письмовому клопотанні просив розглянути питання арешту майна без його участі.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 237 КПК України).

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимутьзбереженню речових доказів.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.

Слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на транспортний засіб.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходився під керуванням ОСОБА_4 та належить ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1