12 листопада 2018 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ліщани Ізяславського району Хмельницької області, громадянки України, українки, не одруженої, із середньо-спеціальною освітою, пенсіонерки, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
за ч.1 ст. 190 КК України,
ОСОБА_5 , у серпні 2014 року перебуваючи в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Інститутська, 18, дізнавшись про те, що у відповідності до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», одинокі матері, а також малозабезпечена сім`я, сукупний дохід якої нижчий від прожиткового мінімуму, може отримати соціальну допомогу з державного бюджету, прийняла рішення про заволодіння грошовими коштами із державного бюджету шляхом обману.
В подальшому ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення, шляхом отримання соціальної допомоги одиноким матерям та малозабезпеченим сім`ям, в порушення вимог Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», п.п. 10, 12 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману працівників Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, 29.08.2014, 30.05.2015, 29.09.2015, 24.03.2016 та 22.09.2016 року у «Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» на ім`я ОСОБА_5 від 29.08.2014, 30.05.2015, 29.09.2015, 24.03.2016 та 22.09.2016, у графах «Прізвище, ініціали власника (користувача), «Площа земельної ділянки», «Форма власності», «Призначення земельної ділянки» розділу 5 «Відомості про земельні ділянки, що перебувають у власності або володінні (користуванні) членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)», шляхом власноручного виконання запису зазначила відомості про відсутність земельних ділянок та паїв, приховавши дані про наявність у неї на праві приватної власності земельної ділянки площею 2,18152010 га, що розташована на території Ліщанської сільської ради, Ізяславського району Хмельницької області, а також приховала додаткові джерела для існування, а саме дохід, отриманий в якості орендної плати за вказану земельну ділянку від Фермерського Господарства «Агро Інвест» за період 2014-2016 років в сумі 11 тисяч 69 гривень, засвідчивши власноручним підписом правильність зазначених у Декларації даних.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст. 109 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
18.10.2018 року прокурор Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачена у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , в присутності захисника ОСОБА_4 уклали угоду про визнання винуватості на таких умовах:
- щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що згідно зі ст.66 КК України є обставинами, що пом`якшують покарання;
- відсутність обставин, що передбачені ст.67 КК України, які б обтяжували покарання ОСОБА_6
- сторони погодили призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Обвинувачена свою вину у вчиненні злочину визнала повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затвердженні угоди, не встановлено.
Узгоджена прокурором і обвинуваченою міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкції ч. 1 ст.190 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчинення нею нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Зокрема, враховано, що обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності, активно сприяла розкриттю злочину, щиро розкаялася в скоєному, що пом`якшує покарання. Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винної, суд дійшов висновку укладену між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_6 угоду про визнання винуватості затвердити, призначити останній узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Укладену 18.10.2018 року між прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , в присутності захисника ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості - затвердити.
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 190 КК України в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.
Судові витрати в розмірі 1144 грн. 00 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВСУ в Хмельницькій області експертизи № 1.1-0107:18 від 28.08.2018 року віднести на рахунок держави.
Речові докази: «Декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» на ім`я ОСОБА_5 від 29.08.2014 року; «Декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» на ім`я ОСОБА_5 від 30.05.2015 року; «Декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» на ім`я ОСОБА_5 від 29.09.2015 року; «Декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» на ім`я ОСОБА_5 від 24.03.2016 року; «Декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» на ім`я ОСОБА_5 від 22.09.2016 року залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Хмельницького
міськрйонного суду ОСОБА_1