Справа № 487/5095/17
Провадження № 1-кп/487/198/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження №0001033 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Каніцьпіль Первомайського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

23.10.2013 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 14.01.2014 року вирок в частині покарання змінено до 4 років позбавлення волі;

08.09.2017 року Первомайським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162, 70 КК України до 5 років позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4
зі сторонни захисту обвинуваченого ОСОБА_3
інші учасники судового провадження зі сторони обвинувачення потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відповідно до ст.ст. 134, 135 КПК України, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, потерпіла ОСОБА_5 надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути кримінальне провадження за її відсутності, ОСОБА_6 прични неявки суду не повідомив

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:

14.03.2017 року приблизно о 18:40 годин, більш точного часу в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 , знаходячись на перехресті вулиць 3-ї Слобідська та Млинна в м. Миколаєві, маючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, шляхом ривку, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_5 , а саме: мобільним телефоном марки «Prestigio Wize PX3 чорного кольору вартістю 2000 грн.

Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи викрадене майно при собі втік з місця вчинення злочину, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми протиправними діями спричинив потерпілої ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 2000 грн.

Крім того 21.03.2017 року приблизно о 01:50 годин, більш точного часу в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 , знаходячись між вулицями Чкалова та Погранична на вулиці 3-ї Слобідської в м. Миколаєві, маючи злочинний корисливий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним в момент заподіяння, заволодів майном потерпілого ОСОБА_6 , а саме: мобільним телефоном марки «I-phone сірого кольору вартістю 7000 грн.

Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи викрадене майно при собі втік з місця вчинення злочину зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 7000 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Суд дійшов вказаних висновків, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначив проте, що ним вони не оспорюються, при цьому вважав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловив і прокурор.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , який безпосередньо в судовому засіданні під час його допиту зазначив, що 14.03.2017 року ввечері приблизно о 18- 19 годин він гуляв біля заводу по вул. 3-ї Слобідська в м. Миколаєві, та помітив, що йому на зустріч йдуть дві жінки та у нього виник умисел на заволодіння майном. Коли жінки проходили повз нього, він у однієї із жінок вирвав сумку та побіг, тілесних ушкоджень потерпілої не спричиняв. Потім він дістав із сумки мобільний телефон «Prestigio чорного кольору та забрав його, а сумку викинув. В подальшому він продав мобільний телефон за 1000 грн., грошами розпорядився на власні потреби.

Крім того 21.03.2017 року приблизно о 01:00 годин він гуляв по м. Миколаєву, побачив хлопця, який шов йому на зустріч та в руках хлопця він помітив мобільний телефон «I-phone. Адресу де саме він зустрів хлопця не знає, у звязку з тим, що погано знає місто, оскільки не місцевий мешканець. Він вирішив заводити мобільнийм телефон, у нього був газовий балончик, він газом бризнув в обличчя хлопця та забрав мобільний телефон, після чого втік. В подальшому він розпорядився телефон на власний розсуд. Мобільні телефони повернути потерпілим.

У вчиненому ОСОБА_3 щиро розкаявся.

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння ним змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність їхньої позиції.
А за такого, такі показання обвинуваченого, визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження встановлених судом фактичних обставин, а само формулювання обвинувачення визнається судом доведеним.
Призначаючи покарання обвинуваченомуОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який віднесено законом, відповідно до ст. 12 КК України, до категорії тяжких злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря- нарколога Первомайської центральної районної лікарні не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, конкретних обставин їх вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_3 покарання виключно в умовах ізоляції від суспільства у вигляді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.09.2017 року за ч. 2 ст. 190, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162, 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі, покарання ОСОБА_3 слід призначити із застосування правил ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складення признаних покарань за попереднім та даним вироком.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 призначене покарання у вигляді позбавлення волі та з метою подальшого виконання вироку суду, слід застосувати у відношенні до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Питання щодо речового доказу вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі вимог ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складення признаних покарань за даним вироком та вироком від 08.09.2017 року Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, остаточно призначить ОСОБА_3 покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Застосувати у відношенні до ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Речові докази мобільний телефон марки «Prestigio Wize PX3, переданий на зберігання потерпілої ОСОБА_5 залишити в розпорядженні останньої, мобільний телефон марки «I-phone, переданий на зберігання ОСОБА_8 залишити в розпорядженні ОСОБА_6 .

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання з 03.05.2017 року.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1