Ухвала

Іменем України
17 травня 2019 року

м. Київ
Провадження № 518082 впс 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянув клопотання захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 0000824 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:
до Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшло клопотання захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, з Балаклійського районного суду Харківської області до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області.
Так, зокрема, зі змісту клопотання вбачається, що відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_7 , обіймаючи посаду голови Дружківського міського суду Донецької області, вчинив інкриміноване йому діяння у приміщенні цього суду. Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 32 КПК, кримінальне провадження не може здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймав посаду судді, воно повинно розглядатися судом, найбільш територіально наближеним до Дружківського міського суду Донецької області, іншої адміністративно-територіальної одиниці. У зв`язку з чим захисники просять передати кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області, як найбільш територіально наближеного суду.
Позиції інших учасників судового провадження

Захисники у суді касаційної інстанції підтримали своє клопотання і просили задовольнити його у повному обсязі.
Мотиви Суду
Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Відповідно до частини 2 ст. 32 КПК кримінальне провадження щодо обвинувачення судді у вчиненні кримінального правопорушення не може здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді. Якщо, кримінальне провадження стосовно судді має здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, кримінальне провадження здійснює суд, найбільш територіально наближений до суду, в якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, іншої адміністративно-територіальної одиниці.
Як убачається з матеріалів провадження місцем вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення є службовий кабінет судді, розташований у приміщенні Дружківського міського суду Донецької області. Постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 26 червня 1997 року № 398/97-ВР ОСОБА_7 обрано безстроково на посаду судді Дружківського міського суду Донецької області. Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 32 КПК кримінальне провадження не може здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймав посаду судді, спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Генеральної прокуратури України обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 було направлено до Солом`янського районного суду м. Києва.

Проте, відповідно до ухвали Верховного Суду від 22 грудня 2018 року, було встановлено, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 направлено прокурором до Солом`янського районного суду м. Києва помилково. Внаслідок чого, Верховним Судом кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 було переданоз Солом`янського районного суду м. Києва на розгляд до Ізюмського міськрайонного суду Харківської областіз врахуванням того, що це є найбільш територіально наближений суд іншої адміністративно-територіальної одиниці, де може бути розглянуто дане кримінальне провадження.
12 березня 2019 року Харківським апеляційним судом було задоволено подання голови Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 направлено до Балаклійського районного суду Харківської області, оскільки в Ізюмському міськрайонному суді Харківської області неможливо утворити склад суду для розгляду зазначеного провадження.
Не погоджуючись з таким рішенням Харківського апеляційного суду, захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись з клопотанням до Верховного Суду про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області, як найбільш територіально наближеного до Дружківського міського суду Донецької області.
Втім, питання про підсудність кримінального провадження щодо ОСОБА_7 уже було вирішено, а відповідно до ч. 5 ст. 34 КПК спори про підсудність між судами не допускаються.
Зважаючи на наведене, враховуючи, що Верховним Судом та судом апеляційної інстанції вже було визначено підсудність кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , доводи захисників про необхідність зміни підсудності цього ж кримінального провадження фактично з аналогічних підстав є неприйнятними.

За таких обставин, у задоволенні клопотання захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 необхідно відмовити.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 0000824 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3