Провадження №1-кп/523/698/19
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

11.01.2019 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса обвинувальний акт від 22.12.2018 року разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0005699 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, українки, маючої вищу освіту, перебуваючої в цивільному шлюбі, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2018 року, приблизно о 01:40 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи за столиком в приміщенні кафе-бару «Візит», який розташований за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 139-а/1, побачила у раніше знайомої їй ОСОБА_5 , гаманець з грошовими коштами, який визначила об`єктом свого злочинного умислу. Маючи намір на скоєння крадіжки чужого майна, та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, шляхом вільного доступу з сумки, яка перебувала на дивані між нею та ОСОБА_5 таємно викрала шкіряний гаманець червоного кольору, який матеріальної цінності не представляє, в якому знаходились грошові кошти у сумі 7200 грн, який в подальшому поклала до своєї сумки. Після чого ОСОБА_4 вийшла з кафе-бару «Візит», тим самим покинула місце вчинення злочину. В подальшому, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 7200 грн.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася, не оспорювала обставин скоєння кримінального правопорушення, та пояснила, що дійсно в грудні місяці 2018 року в нічний період часу в приміщенні кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, скоїла крадіжку гаманця з грішми, який належав її знайомій ОСОБА_5 .

Та в той же час, обвинувачена зазначила, що щиро кається у скоєному кримінальному правопорушенні, дуже шкодує, викрадені грошові кошти частково, а саме в сумі 2070 грн повернула потерпілій, та зобов`язується в найкоротший час повністю повернути всю викрадену суму.

Та, даючи свої покази в судовому засіданні, обвинувачена просила врахувати те, що на зараз вона все усвідомила, більше не буде робити таких помилок в своєму житті, просила не призначати суворого покарання, надати їй можливість виправитись, жити біля родини.

Так як, ОСОБА_4 , свою вину визнала повністю, підтвердила обставини скоєння злочину, погодилася на спрощену форму судового розгляду, а саме просила не досліджувати докази, які вона не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз?яснені учасникам розгляду справи, суд, з?ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.

Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого їй злочинного діяння, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, та надані стороною обвинувачення матеріали в судовому засіданні, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення і кваліфікує її дії за ст.185 ч.1 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченої, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Разом з тим при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом приймаються до уваги роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме те, що в кожному випадку і щодо кожного підсудного (обвинуваченого), який визнається винним у вчиненні злочину, повинні застосовуватись принципи справедливості та індивідуалізації покарання.

Так, до обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченою, щире каяття у вчиненні злочину і сприяння в його розкритті, часткове відшкодування збитку.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом також враховуються думка потерпілої ОСОБА_5 яка в судовому засіданні зазначила, що претензій морального характеру не має, просила призначити покарання обвинуваченій у вигляді штрафу, а також той факт, що на утриманні у ОСОБА_4 знаходиться неповнолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ).

Відповідно ж до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання судом також враховується, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, проаналізувавши докази матеріалів кримінального провадження, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , її вік, стан здоров`я, обставини скоєного кримінального правопорушення, часткове відшкодування завданої шкоди потерпілій, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства, з можливим призначенням обвинуваченій виду покарання, передбаченого санкцією ст.185 ч.1 КК України, у виді штрафу.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, та цілком достатньою для виправлення, перевиховання та попередження вчинення обвинуваченою нових злочинів.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні експертизи не проводились, у зв`язку із чим витрати на залучення експертів відсутні, запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави

Речовий доказ по матеріалам кримінального провадження - гаманець та грошові кошти в розмірі 414 грн повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1