н/п 1-кп/490/972/2018
Центральний районний суд м. Миколаєва
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004230 від 03.11.2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миколаєві, є громадянкою України, навчається на 2 курсі у Державному навчальному закладі «Миколаївське вище професійне училище технологій та дизайну», незаміжня, офіційно не працює, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

02.11.2018 року приблизно о 20:00 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, потерпілий ОСОБА_6 прийшов разом із своєю дівчиною - ОСОБА_7 до приміщення «Хмельний Роджер», який розташований по пр.Центральному, 141 в м.Миколаєві, де разом з іншими знайомими спільно вживали алкогольні напої. В приміщенні ОСОБА_6 зустрів свою знайому ОСОБА_8 , та між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 висловлювалася в бік ОСОБА_6 грубою нецензурною лайкою, на що останній почав відповідати також образами та нецензурною лайкою. О 22:00 годині «Хмельний Роджер» припинив свою роботу та закрився і всі відвідувачі вийшли на вулицю.

Покинувши заклад «Хмельний Роджер», ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 вийшли та направилися до приміщення магазину «Проспект», який розташований поряд за адресою: м.Миколаїв, пр.Центральний, 141. ОСОБА_7 відійшла по особистим справам, а ОСОБА_6 залишився біля приміщення магазину і спілкуючись зі знайомими, чекав на повернення ОСОБА_7 .

У цей час у ОСОБА_8 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 пішла за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , взяла ніж, після чого повернулася до магазину «Проспект» по пр.Центральному, 141 в м.Миколаєві, де перебував ОСОБА_6 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , 02.11.2018 року близько 22:40 години, більш точного часу у ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, бажаючи спричинити тілесні ушкодження, підбігла до ОСОБА_6 та нанесла йому удар ножем, який заздалегідь приготувала, в область грудної клітини зліва.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді, сліпого колото-різаного поранення задньої поверхні грудної клітини зліва з лівостороннім пневмотораксом, яке відповідно до висновку експерта від 10.12.2018 року №1262 по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, винною себе визнала повністю та суду пояснила, що 02.11.2018 року приблизно о 22:00-22:30 годині вона знаходилась біля магазину, розташованому по пр.Центральному, 141 в м.Миколаєві, де в неї виник конфлікт з потерпілим ОСОБА_6 . В ході даного конфлікту, вона ззаду підійшла до ОСОБА_6 та нанесла йому удар ножем в область спини зліва. Вона вже не пам`ятає, де саме взяла ніж, яким нанесла удар ОСОБА_6 . Після того, як вона нанесла удар ОСОБА_6 , її подруга ОСОБА_9 забрала в неї даний ніж. У вчиненому щиро кається. Цивільний позов прокурора про відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого, визнає в повному обсязі.

В судовому засіданні 16.01.2019 року потерпілий ОСОБА_6 надав суду розписки про отримання ним від обвинуваченої компенсації витрат на лікування та моральної шкоди. Також надав заяву, в якій відмовився від надання пояснень та доказів під час судового розгляду. Просив до суду його не викликати так як відмовляється від подальшої участі в судовому розгляді та не призначати покарання у виді позбавлення волі, оскільки вони з ОСОБА_3 примирилися та знайшли порозуміння.

Крім показань обвинуваченої, вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаного злочину підтверджується й іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, факт спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень об`єктивно підтверджується висновком судово-медичної експертизи Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи від 10.12.2018 року №1262, згідно якої у громадянина ОСОБА_6 мають місце тілесні пошкодження у вигляді сліпого колото-різаного поранення задньої поверхні грудної клітини зліва з лівостороннім пневмотораксом.

Дані тілесні пошкодження утворилися внаслідок однієї ударної дії колюче-ріжучим предметом по типу клинка ножа, не виключено незадовго до звернення у лікарню 02.11.2018 року.

По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Тілесних пошкоджень на тілі ОСОБА_6 , що можуть свідчити про активну боротьбу та самооборону немає.

З висновку молекулярно-генетичної експертизи від 03.12.2018 року №893 вбачається, що на фрагменті ножа (об`єкти №№ 2,3) виявлено кров людини та клітини з ядрами і встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додатку 1).

Генетичні ознаки клітин з домішкою крові виявлених на фрагменті ножа (об`єкт № 2) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_6 (об`єкт № 1).

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку букального епітелію ОСОБА_6 та в об`єкті № 2 складає 2,54 х 10-26. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 3,94 х 1025 осіб.

Генетичні ознаки клітин з домішкою крові виявлених на фрагменті ножа (об`єкт №3) є змішаними і можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки клітин з домішкою крові, що домінують серед змішаних генетичних ознак в об`єкті № 3 збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 (об`єкт № 1).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи речових доказів від 19.12.2018 року №174-МК, на задній поверхні лівої половини куртки зі штучної шкіри ОСОБА_6 виявлено одне колото-різане ушкодження. На задній поверхні лівої половини куртки з капюшоном ОСОБА_6 виявлено одне колото-різане ушкодження. На задній поверхні лівої половини фуфайки ОСОБА_6 виявлено одне колото-різане ушкодження.

Ушкодження на куртці зі штучної шкіри, куртці з капюшоном, фуфайці ОСОБА_6 могли утворитися від дії колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа, який має вістря, лезо та обух.

Не виключається можливість утворення ушкодження на куртці зі штучної шкіри, куртці з капюшоном, фуфайці потерпілого ОСОБА_6 від дії клинка ножа, представлено на експертизу.

При пошаровому одяганні одягу потерпілого ОСОБА_6 на манекен пошкодження на куртці зі штучної шкіри, на куртці з капюшоном та на фуфайці співпадають між собою по локалізації. Таким чином, ушкодження на всіх предметах одягу потерпілого ОСОБА_6 могли утворитися одномиттєво.

Показання допитаної в судовому засіданні обвинуваченої є послідовними, логічними та такими, що узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, з огляду на що суд приймає їх до уваги та кладе в основу вироку.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, як ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує, що вона вчинила тяжкий злочини, її особу, а саме те, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, за місцем свого проживання та навчання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, як обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, повне визнання вини та відшкодування завданої шкоди потерпілому, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання,

Згідно досудової доповіді, складеної старшим інспектором Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області ОСОБА_10 , орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення її волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Таким чином, суд, з урахуванням особи обвинуваченої, її молодого віку, приходить до висновку, що призначення покарання без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.75 КК України, буде достатнім і необхідним видом покарання для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів та буде відповідати принципам розумності та справедливості і мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального права не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченій покарання в мінімальних межах санкції ч.1 ст.121 КК України.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 02.01.2019 року, обвинуваченій ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні було змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання, з покладенням на неї на строк до 03.03.2019 року обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Крім цього, по даному кримінальному провадженню прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 заявлено цивільний позов у інтересах держави в особі Міської лікарні №3 м.Миколаєва про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення на суму 7811 грн. 35 коп.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Враховуючи викладене, позов прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягнення з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (від 03.12.2018 року №893) в сумі 5463 (п`ять тисяч чотириста шістдесят три) грн. 49 коп.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити їй покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 /двох/ років з дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.

Стягнути з засудженої ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (від 03.12.2018 року №893) в сумі 5463 (п`ять тисяч чотириста шістдесят три) грн. 49 коп.

Цивільний позов прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Міської лікарні №3 м.Миколаєва (р/р 448 ГУ ДКСУ у Миколаївській області, МФО 826013, ) кошти, витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_6 в сумі 7811 (сім тисяч вісімсот одинадцять) грн. 35 коп.

Речові докази:

- одяг потерпілого ОСОБА_6 : куртку, спортивну куртку, гольф з плямами крові та пошкодженнями, які передані на зберігання до камери схову при Центральному ВП ГУНП в Миколаївській області повернути за належністю;

- лезо ножу, яке передане на зберігання до камери схову при Центральному ВП ГУНП в Миколаївській області знищити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1