У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/7401/18

№ 1-в/183/80/19

24 травня 2019 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду клопотання начальника Новомосковського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про визначення покарання відносно засудженого ОСОБА_3 за сукупністю злочинів, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника Новомосковського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про визначення покарання відносно засудженого ОСОБА_3 за сукупністю злочинів, яке обґрунтовано тим, що на обліку Новомосковського МРВ КВІ перебуває ОСОБА_3 , якого було засуджено вироком Новомосковського міськрайонного суду від 02.05.2018 року та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Вирок було оскаржено, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28.12.2018 року скаргу прокурора залишено без задоволення. Вироком Новомосковського міськрайонного суду від 20.03.2019 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. При постановленні останнього вироку судом не було призначено покарання за сукупністю злочинів із застосуванням ст.. 70 КК України, тому заявник просить остаточно призначити покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів.

Прокурор під час судового розгляду клопотання не підтримав, вважає його невмотивованим, тому просив відмовити в задоволенні клопотання.

Засуджений до суду не з`явився.

Суд, дослідивши клопотання та додані до нього письмові докази, вислухавши думку прокурора, приходить до таких висновків.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.03.2019 року ОСОБА_3 засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, строком на 2 роки.

При вивченні матеріалів кримінального провадження № 183/7401/18 встановлено, що суду на час ухвалення вироку від 20.03.2019 року не було відомо про те, що вирок Новомосковського міськрайонного суду від 02.05.2018 року набрав законної сили та у відповідності з доказами, наданими прокурором під час судового розгляду кримінального провадження, зокрема, вимога про судимості (а.п. 66-67) не містить інформації про наявність вироку суду від 02.05.2018 року та про набрання ним законної сили. Отже, судом було ухвалено вирок з урахуванням наявних в матеріалах кримінального провадження письмових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Статтею 70 КК України визначено порядок призначення покарання за сукупністю злочинів, зокрема, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Статтею 71 КК України визначено порядок призначення покарання за сукупністю вироків, зокрема, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Заявник звернувся з клопотанням про визначення порядку призначення покарання за сукупністю злочинів, в той час як мова йде фактично про призначення покарання в порядку ст. 71 КК України. Тому суд вважає клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Також заявник не позбавлений права звернутися до суду в порядку п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України з клопотанням про застосування покарання за наявності кількох вироків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання начальника Новомосковського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про визначення покарання відносно засудженого ОСОБА_3 за сукупністю злочинів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1