Справа № 589/964/19
Провадження № 1-кс/589/534/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2019 року м. Шостка

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання старшого слідчого Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_6 , що погоджено з прокурором Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Шостка Сумської області, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2019 на вирішення слідчого судді передано дане клопотання. Слідчий вказує, що 09.03.2019 ОСОБА_5 був затриманий в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України та поміщений до ІТТ № 2 (м. Шостка) ГУНП в Сумській області. В цей же день йому було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, вказуючи на наявність ризиків невиконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, можливістю переховування від органів досудового розслідування, впливу на свідків тощо у випадку відмови в задоволенні клопотання або ж застосування іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу.

Зокрема, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що у ОСОБА_5 відсутнє постійне джерело доходів, що підтверджується відсутністю трудової зайнятості та відсутністю стійких соціальних зв`язків, крім того, зважаючи на тяжкість покарання за вчинене правопорушення, не можна виключати того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування. Слідчий вказує, що після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 залишив місце свого мешкання, виїхавши за територію Шосткинського району, що свідчить про те, що останній в подальшому може переховуватись від органів досудового розслідування.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, на думку прокурора підтверджується тим, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин проти власності, що свідчить про його грубе нехтування суспільними нормами моралі та поваги прав інших громадян на недоторканість житла і прав власності, а також вказує на його небажання виправлятися, що в свою чергу може призвести до продовження подальшої злочинної діяльності останнього.

Наявність ризику, передбаченого п. 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, на думку прокурора підтверджується тим, що ОСОБА_5 кримінальне правопорушення вчинив свідомо, вибравши неповнолітнього потерпілого, який не здатний чинити йому опір.

Також, наявність даного ризику, підтверджується тим, що під час вчинення кримінального правопорушення підозрювані, серед яких був ОСОБА_5 завдали тілесні ушкодження неповнолітньому потерпілому, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 також може перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, незаконно впливати на неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 та інших свідків.

Також, на думку прокурора наявність даного ризику, підтверджується тим, що під час вчинення кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_5 перебував із сокирою в руках, тим самим створював психологічний тиск на неповнолітнього потерпілого, який приймав демонстрацію вказаного предмета як загрозу свого життя та здоров`я. Обставини та зухвалість вчиненого кримінального правопорушення, із застосуванням предмету схожого на сокиру, свідчать про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_5 . Перебуваючи на свободі останній, без вагань, зможе впливати на потерпілих, свідків та співучасників злочину, шляхом як фізичного насильства, так і погрози його застосування, з метою негативного впливу на хід подальшого досудового розслідування та уникнення відповідальності за вчинений злочин.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечив, вказуючи, що у будинок АДРЕСА_2 не заходив, а чекав ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у дворі, тобто, свою причетність до вчинення злочину заперечив.

Також пояснив, що його затримали на території Кролевецького району, однак, він не переховувався, а повертався з Київської області в м. Шостку разом зі своїми родичами. Перебуваючи в дорозі та дізнавшись телефоном від матері про проведення обшуку за його місцем проживання, підозрюваний зателефонував оперуповноваженому ОСОБА_12 вказуючи, що він їде додому та просив не розпочинати обшук за його відсутності.

З урахуванням даних обставин просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підтримала позицію свого підзахисного.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України закріплено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження №0000276 від 09.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Фактичні обставини (з витягу з ЄРДР): 09.03.2019 близько 01:20 год. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, проникли до буд. АДРЕСА_2 , де вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я, а також з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, погрожуючи сокирою та предметом схожим на пістолет, заволоділи майном ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , в результаті чого їм заподіяна матеріальна шкода.

Слідчим суддею встановлено, що підозра ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України підтверджується протоколом огляду місця події, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколами допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколом обшуку житла ОСОБА_16 .

Як вказує Європейський суд з прав людини, "...факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обгрунтувати засудження, а пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією у процесі розслідування кримінальної справи" (рішення Мюррей проти Сполученого Королівства від 28 жовтня 1994 року, п. 55).

Враховуючи дану позицію, слідчий суддя вважає, що про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 та причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення свідчать вищезазначені докази їх сукупності, яких на даній стадії достатньо для висновку про обґрунтованість підозри, яка, по суті, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення "Фокс, Кемпбелл та Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32).

Частиною 1 ст. 178 КПК України передбачений перелік обставин які слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити (з урахуванням ризиків зазначених у статті 177 КПК України) при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу. Пр цьому процес підготовки, розгляду та вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу має відповідати загальним засадам кримінального провадження, передбаченим ст. 7 КПК України до яких, зокрема, відноситься змагальність.

З доказів, доданих до клопотання вбачається, що підозрюваний судимості не має, статусу підозрюваного чи обвинуваченого в будь-яких інших кримінальних провадженнях також не має, негативної характеристики йому не надано. Відомості про бродяжницький, інший антисоціальний спосіб життя або про негативну репутацію (в будь-яких проявах) слідчому судді не надано.

Вказуючи, що ризик переховування підозрюваного від слідства та суду оцінюється не лише виключно на підставі суворості можливого покарання, а з урахуванням низки інших відповідних факторів: особи підозрюваного, його соціального та майнового стану, слідчий у клопотанні не вказав, а прокурор в судовому засіданні не довів, що т.зв. "інші відповідні фактори" вказують на ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.
Слідчим суддею встановлено, що підозрюваного затримано на території Кролевецького району (на виїзді з м. Кролевця). Місце затримання ОСОБА_5 у протоколі затримання не зазначено. Допитаний як свідок ОСОБА_17 , який виїзджав з метою затримання ОСОБА_5 пояснив, що автомобіль, в якому перебував ОСОБА_5 , був зупинений співробітниками патрульної поліції. Свідок ОСОБА_17 вказав, що автомобіль в якому ОСОБА_18 перебував на смузі руху в напрямку м. Шостка.

Допитаний свідок ОСОБА_19 , оперуповноважений СКП, який був учасником обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , показав, що на його мобільний телефон 09.03.2019 телефонував ОСОБА_5 та вказував, що перебуває за межами м. Шостка.

Дані обставини вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_5 від органів досудового розслідування не переховувався. В протилежному випадку підозрюваний, знаючи, що його будуть розшукувати, не телефонував би поліцейському засобами мобільного зв`язку, що дозволяють відстежити місце перебування особи.

На думку прокурора ризик вчинення підозрюваним іншого злочину полягає в тому, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин проти власності, що свідчить про його грубе нехтування суспільними нормами моралі та поваги прав інших громадян на недоторканість житла і прав власності, а також вказує на його небажання виправлятися, що в свою чергу може призвести до продовження подальшої злочинної діяльності останнього.
Однак, дані обставини жодним доказом не підтверджені та, як вже було встановлено, ОСОБА_5 не є підозрюваним чи обвинуваченим в іншому кримінальному провадженні, судимості не має, а тому слідчий суддя дані припущення взагалі не може взяти до уваги.

Ризик того, що перебуваючи на свободі ОСОБА_5 , без вагань, зможе впливати на потерпілих, свідків та співучасників злочину, шляхом як фізичного насильства, так і погрози його застосування, з метою негативного впливу на хід подальшого досудового розслідування та уникнення відповідальності за вчинений злочин, моделюється слідчим та прокурором на підставі відтворення події злочину, виходячи виключно з показань потерпілих.

Наявність будь-яких інших проявів даного ризику (не пов`язаних з даною подією злочину) прокурором не доведено. Чому інші види запобіжних заходів не зможуть запобігти даному ризику, прокурором не вказано.

З урахуванням вищевикладеного та враховуючи позицію Європейського Суду згідно якої запобіжний захід, який передує покаранню за вироком суду не можна ототожнювати (рос. мовою "предвосхищать") з покаранням ("Корчуганова проти Росії" рішення від 08 липня 2006 року, заява № 75039/01), слідчий суддя приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення докази не підтверджують обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів вчинення злочину, тяжкість покарання, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя приходить до переконання, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому слідчий суддя враховує, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання за наявності мінімального ризику переховування та можливого впливу на потерпілих є явно недостатнім, а запобіжний захід у вигляді застави застосувати неможливо з огляду на відсутність у слідчого судді відомостей про наявність у підозрюваного постійного доходу, достатнього для внесення застави у розмірі, передбаченому ст. 182 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 2 даної статті домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, має родичів, які зможуть забезпечувати його харчуванням та іншими предметами першої необхідності, слідчий суддя вважає, що будь-які перешкоди для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відсутні. Враховуючи тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт.

З урахуванням досліджених обставин, передбачених ст. 178 КПК України та оцінивши мету та підстави застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий суддя вважає, що підстав застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою недостатньо, однак, є підстави застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 194 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на строк 60 діб, заборонивши йому залишати житло - будинок АДРЕСА_3 цілодобово, зобов`язавши підозрюваного прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та до суду за першою вимогою та покласти на нього такі обов`язки:

1) не відлучатися з вищевказаного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,

2) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання,

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

4) носити електронний засіб контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали з дня її оголошення та по 24 годину 10 травня 2019 року.

Дію затримання припинити, звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1