Справа № 466/2326/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю прокурорів

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000016 від 02 січня 2018 р. про обвинувачення

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, раніше судимого, останній раз 08.02.2018 Шевченківським районним судом м. Львова за ч.2 ст. 355, ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_11 , 02.01.2018, близько о 15 год. 50 хв., перебуваючи поблизу другого під`їзду будинку №101 по просп. В. Чорновола у м. Львові, на ґрунті особистих неприязних відносин, які раптово виникли, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_12 та наніс йому удар рукою в область голови зліва, від чого останній впав на землю та вдарився головою об асфальтне покриття дороги, чим завдав останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку тяжкого ступеня : ураженням правої лобної та скроневої часток мозку, малої субдуральної гематоми лівої потиличної та скроневої ділянки головного мозку, субдуральної гідроми лобних відділів мозку, перелому лівої скроневої кістки з поширенням на піраміду, перелому потиличної кістки зліва з поширенням на основу черепа які згідно висновку судово-медичного експерта № 4/2018 - перелом кістої склепіння та основи черепа, забій головного мозку тяжкого ступеня субдуральні крововиливи - відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння, а також синці на повіках обох очей, синець лівої скронево-соскоподібної ділянки голови з переходом на шию які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що 02.01.2018 року його мама та вітчим покликали його до підсобного приміщення у під"їзді їх будинку та сказали, що з ним хоче поговорити потерпілий ОСОБА_13 , коли він зайшов у підсобне приміщення потерпілий ОСОБА_13 почав його бити, удари наносив по тулубу, їх сутичку почув вітчим та розборонив їх, після чого він пішов додому. Через деякий час потерпілий разом з його мамою прийшли до них додому, оскільки останній хотів закінчити з ним розмову. Вони почали розмову на підвищених тонах, потерпілий почав виганяти його з хати та сказав, що тут бути жити його мама. Він залишив потерпілого в квартирі і пішов на вулицю. Через деякий час повернувся додому, оскільки його мама сказала йому, що потерпілий вже пішов, вже перебуваючи у квартирі він вийшов на балкон та побачив, що потерпілий стоїть на вулиці, він вирішив звершити з ним розмову, оскільки він так і не зрозумів, що від нього хотів потерпілий та хотів з ним спокійно поговорити. На вулиці коли він підійшов до потерпілого ОСОБА_14 , той прийняв "стойку" і він вирішив, що він хоче його вдарити, оскільки того дня вже його бив, тому наніс йому удар. Удар наніс лівою рукою в праву частину вуха, чи десь у тій ділянці, удар сильним не був. Після його удару потерпілий впав на землю потилицею і вдарився об асфальт. Він підійшов до потерпілого, поклав його голову собі на коліна та намагався надати першу медичну допомогу. Пізніше приїхала швидка та він допомагав, покласти його у машину. Пояснити той факт, що тілесні ушкодження у потерпілого знаходяться з лівої сторони, а під час удару потерпілий стояв до нього лицем і він вдарив у праву частину, оскільки лівша. Також показав, що у стані алкогольного чи наркотичного сп"яніння не перебував, а потерпілий був у стані алкогольного сп"яніння. Жодних грошей в потерпілого не брав, про які гроші говорив потерпілий не знає. З приводу нанесення потерпілим ОСОБА_15 йому тілесних ушкоджень до поліції не звертався. Вину свою визнає частково, оскільки наніс потерпілому ОСОБА_16 один удар, однак зробив це тому що потерпілий ОСОБА_13 встав перед ним у "стойку" і він вважав, що ОСОБА_13 збирається його бити, наміру спричиняти тяжкі тілесні ушкодження у нього не було. Шкоду потерпілому ОСОБА_16 не відшкодовував.

Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що обвинуваченого ОСОБА_11 знає, оскільки він його сусід і живе в будинку навпроти. Давно знає його матір та вітчима, матір ОСОБА_11 працює двірником у їх дворі. 02.01.2018 року, він вийшов із свого будинку та зустрівся із своїм знайомим з яким вони випили 50 гр. горілки за новий рік. Повертаючись додому, він у дворі зустрів матір обвинуваченого ОСОБА_11 та його вітчима, вони запропонували йому випити їх домашньої самогонки з нагоди свята, він погодився та з вітчимом обвинуваченого випили приблизно по 100 гр. самогонки. В ході розмови, матір обвинуваченого ОСОБА_11 попросила піднятися до них до дому та у виховних цілях поговорити з її сином ОСОБА_11 , оскільки незадовго до того вона позичила в нього гроші на лікування сина від наркотичної залежності, але її син забрав в неї гроші і витратив їх на свої потреби, крім того він неодноразово приймав участь у працевлаштуванні сина. Він погодився та піднявся до квартири обвинуваченого ОСОБА_11 , в квартирі знаходився обвинувачений, він почав з останнім розмову, однак ОСОБА_11 дуже агресивно відреагував на дану розмову та між ними виник словесний конфлікт, після чого він покинув квартиру обвинуваченого та пішов до себе додому, однак ОСОБА_11 наздогнав його на проїзній частині навпроти його будинку і вони продовжили розмову на підвищених тонах. В цей час в нього задзвонив телефон, він відповів на дзвінок та трішки відійшов від ОСОБА_11 повернувшись до нього спиною та в цей час відчув удар в голову з лівої сторони, після чого впав і прийшов до тями вже в лікарні. Зазначив, що він жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_11 не наносив. Також повідомив, що до даного випадку, конфліктів з ОСОБА_11 у нього не виникало, вони перебували у нормальних стосунках.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що обвинувачений йому візуально знайомі, оскільки проживають по сусідству в дворі одного будинку, потерпілий теж його сусід, стосунки з ним сусідські. 02.01.2018 року перебуваючи у себе дома, по АДРЕСА_2 приблизно о 15.30- 16.00 год., почув незрозумілий шум та вийшов на балкон, після чого побачив трьох чоловіків які розмовляли на підвищених тонах, один з них був його сусід з другого під"їзду ОСОБА_13 двоє інших живуть навпроти він знає що вони брати і одного з них звуть Мар"ян. В подальшому він дізнався, що це обвинувачений ОСОБА_18 "ян. Обвинувачений ОСОБА_19 голосно кричав на потерпілого ОСОБА_14 , активно жестикулював та наступав на нього, ОСОБА_13 відступав, під час відступу, ОСОБА_13 прийняв позицію схожу на стійку, однак впевнено сказати зараз, що це була стійка, чи потерпілий в такій позиції тримав руки, він сказати не може, однак в якійсь момент потерпілий ОСОБА_12 розвернувся до обвинуваченого ОСОБА_11 спиною та в цей час ОСОБА_11 наніс йому удар рукою в голову, в яку сторону він зараз вже не пригадає, потерпілий ОСОБА_20 по інерції розвернувся та впав на землю. Він одразу одягнувся та вибіг на вулицю, побачив, що обвинувачений ОСОБА_19 підтримує непритомне тіло потерпілого ОСОБА_14 та навколо останнього було багато крові.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що він є працівником патрульної поліції. 02.01.2018 року він разом із своїм напарником ОСОБА_22 приїхали на місце події за викликом по "102", на пр. Чорновола, 101. По приїзді вони побачили, що потерпілий ОСОБА_12 непритомний лежав на землі біля нього було багато крові. Обвинувачений ОСОБА_11 тримав голову потерпілого в себе на колінах, а якась жіночка поливала його обличчя водою. На місці було багато людей, які повідомили що між потерпілим та обвинуваченим виник конфлікт, та останній вдарив потерпілого ОСОБА_12 після чого той впав на землю. Обвинувачений перебував у шоковому стані, сказав лише що один раз вдарив обвинуваченого, тілесних ушкоджень задавати не хотів, а також те що конфлікт в них виник через гроші.

Аналогічними за змістом та по суті показами свідка ОСОБА_22 працівника патрульної поліції, даними в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показала, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_24 , обвинуваченого ОСОБА_11 , знає візуально, він живе по сусідству. 02.01.2018 року вона приблизно о 15.00 год. поїхала з дому за дитиною була відсутня приблизно годину можливо трішки більше. Коли вона поверталась додому побачила скупчення народу, вийшла з машини та побачила , що її чоловік лежить непритомний на дорозі та люти тягнуть його до бардюру, коли підійшла побачила, що його тримає обвинувачений , а якась жіночка поливає його водою. Хтось викликав швидку, потім якась жіночка їй сказала, що це обвинувачений ОСОБА_11 вдарив її чоловіка. Про те що її чоловік вживав алкоголь дізналась від лікарів. Коли її чоловік прийшов до тями, вона запитала його що сталось, він сказав, що це обвинувачений ОСОБА_11 вдарив його, вдарив один раз. Вона особисто самої бійки не бачила, приїхала вже коли чоловік був непритомний. Їй відомо, що чоловік знає обвинуваченого ОСОБА_11 , але які в них стосунки повідомити не може. Зі слів чоловіка їй відомо, що матір ОСОБА_11 , просила його поговорити з обвинуваченим та його братом, щодо їх поведінки.

Свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні показала, що вона є матір"ю обвинуваченого ОСОБА_11 потерпілого ОСОБА_14 знає, оскільки він їх сусід по подвір"ю, а також тому що її співмешканець та сини час від часу в нього підробляли. 02.01.2018 року на телефон її співмешканця подзвонив потерпілий ОСОБА_13 , про що вони говорили вона не знає, але потім її співмешканець ОСОБА_26 сказав їй, що хоче пригостити потерпілого самогонкою " ОСОБА_27 " яку йому прислали. Після чого вони пішли мити під"їзди, оскільки вона працює двірником, а співмешканець їй допомагає. Вони мили під"їзд АДРЕСА_3 , та були на третьому поверсі коли до них прийшов потерпілий, співмешканець налив самогонки, вони випили, її співмешканець не пив, після чого вони перемістилися у підсобне приміщення, де ОСОБА_28 , потерпілий сказав, що хотів би поговорити з її сином ОСОБА_29 "яном, вони закликали сина. Коли прийшов ОСОБА_29 "ян, ОСОБА_28 попросив їх вийти з підсобки, вони вийшли через деякий час почули там шум, зайшли і побачили як потерпілий повалив її сина ОСОБА_30 на пісок, її співмешканець їх розборонив та сказав потерпілому, щоб той нормально поговорив, без бійки. Після чого вона з потерпілим піднялися до них в квартиру, щоб завершити розмову, у квартирі потерпілий та її син розмовляли на підвищених тонах та потерпілий два чи три рази шарпнув її сина, після чого її син пішов на вулицю, через деякий час з квартири вийшов і потерпілий. Як стався сам конфлікт на вулиці вона не бачила. Коли вона вийшла на вулицю то вже побачила як її син ОСОБА_29 "ян тримав голову потерпілого на колінах, а пізніше допомагав швидкій. Після чого вона поїхала з сином в райвідділ, зі слів сина знає, що він вдарив потерпілого один раз. Матеріальної допомоги потерпілому не пропонували, оскільки з ним та його жінкою не можливо було розмовляти, вони одразу починали їм погрожувати. В лікарню, щоб дізнатися стан здоров"я потерпілого, одраз після конфлікту поїхала її мама. Також показала, що десь два рази зверталась до потерпілого, щоб він поговорив з її сином ОСОБА_29 "яном з приводу його поведінки.

Свідок ОСОБА_26 у судовому засіданні показав, що він є співмешканцем матері обвинуваченого ОСОБА_11 , проживає разом із співмешканкою її синами та її матір"ю в одній квартирі. 02.01.2018 року на його телефон подзвонив потерпілий ОСОБА_13 , він сказав йому, що хоче пригостити його самогонкою "Карпатською" яку йому прислали з нагоди свят та сказав, що буде разом із своєю співмешканкою у під"їзд АДРЕСА_3 . Коли вони були на третьому поверсі до них прийшов потерпілий, він налив самогонки, потерпілий разом із його співмешканкою випили, він не пив, після чого вони пішли у підсобне приміщення, де ОСОБА_28 , потерпілий сказав, що хотів би поговорити з його пасинком Мар"яном, вони закликали пасинка. Коли прийшов ОСОБА_29 "ян, ОСОБА_28 попросив їх вийти з підсобки, вони вийшли через деякий час почули там шум, зайшли і побачили як потерпілий повалив ОСОБА_29 "яна на пісок, він почав їх розбороняти та сказав потерпілому, щоб той нормально поговорив з Мар"яном, без бійки і вони розійшлись. Конфлікт на вулиці він не бачив. Також пояснив, що потерпілий перебував у стані алкогольного сп"яніння. Мар"ян йому нічого не пояснював, що сталось і через, що трапився конфлікт. Також додав, що потерпілий вдарив ОСОБА_29 "яна, в обличчя коліном, однак пояснити чому згідно висновків експертів, ушкодження на тілі обвинуваченого ОСОБА_11 не могли бути завдані 02.01.2018 року, не зміг.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні показала, що вона є бабцею обвинуваченого ОСОБА_11 , потерпілого не знає, тільки чула, що її онуки та співмешканець її дочки час від часу підробляли в якогось ОСОБА_28 , як потім з"ясувалось це потерпілий. 02.01.2018 року вона повернулась до дому, де проживає з онуками дочкою та її співмешканцем, перед нею вийшов її онук ОСОБА_29 "ян, вона запитала куди він іде, онук їй сказав, що йде запитати в ОСОБА_14 , чому його мама має жити в їх квартирі. Вона спитала у дочки, що сталось, її дочка пояснила, що між Мар"яном та потерпілим ОСОБА_15 стався конфлікт. Вона вийшла на балкон та побачила скупчення людей, в тій стороні куди пішов її онук Мар"ян та побігла туди, коли вийшла на вулицю, побачила, що Мар"ян сидить на землі та тримає голову потерпілого, з вуха потерпілого текла кров. Потерпілого забрала швидка, а вона поїхала в лікарню, щоб дізнатися про його стан. Її онук їй нічого не пояснював, через що стався конфлікт і що відбулось на вулиці.

Свідок ОСОБА_32 у судовому засіданні показав, потерпілого та обвинуваченого не знає. 02.01.2018 року по роботі перебував на пр. Чорновола, у м. Львові, біля своєї машини спілкувався з колегами, коли почув якісь крики, повернувся та побачив, як потерпілий впав на асфальт, впав боком, так як би скроневою частиною лиця. Відстань до місця події була приблизно 40 м.. Чому він впав він не знає, бачив, що біля потерпілого стояв юнак, як потім він дізнався, це був обвинувачений ОСОБА_11 . Коли він підійшов, до місця події та побачив, що у потерпілого була розсічена голова, з якої сторони зараз не згадає, йшла кров з вуха, він зрозумів, що тут відбулись події, що мають ознаки кримінальних та викликав поліцію. Обвинувачений намагався підняти потерпілого та надати йому допомогу поливав водою, давав ляпаси, він,свідок, сказав, що того не можна робити, оскільки були всі ознаки внутрішньої кровотечі. Якась старша жінка запитала обвинуваченого навіщо він його вдарив, той відповів, що вдарив його, тому що потерпілий виганяв його з дому, він зрозумів, що між ними стався конфлікт. Самого удару він не бачив, а обвинувачений в його присутності не говорив, скільки разів вдарив. Також зазначив, що самого конфлікту не бачив, почув тільки крики, на які і повернувся, щоб подивитись, що сталось.

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_11 його вина підтверджується зібраними по справі доказами.

Витягом з ЄРДР № 0000016 від 02 січня 2018. (т.1 а.с. 1).

Рапортами працівників патрульної поліції, які здійснювали виїзд за викликом по пр. Чорновола, 101 в м. Львові де за адресою було виявлено потерпілого ОСОБА_33 , який непритомний лежав на землі. (т.1 а.с.3-4)

Протоколом огляду місця події від 02.01.2018 р. з фото таблицями (т.1 а.с.7-9, 10-13).

Протоколом пред`явлення особи до впізнання від 02.01.2018 р. згідно з яким свідок ОСОБА_34 , серед представлених йому 4-х осіб, впізнав обвинуваченого ОСОБА_11 , як особу, яка 02.01.2018 року на пр. Чорновола,101 у м. Львові, біля другого під"їзду вчинила бійку та нанесла тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 .. Обвинуваченого впізнав за статурою, рисам обличчя, візуально його знає, оскільки проживають по сусідству. (т.1 а.с. 18-20).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 20.02.2018 року, під час проведення якого потерпілий ОСОБА_13 вказав у якому положенні по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_35 він знаходився в момент отримання удару, а саме він стояв до нього спиною, розмовляючи по телефону при цьому телефон тримав у правій руці. Під час даного експерименту потерпілий показав, як обвинувачений наніс йому удар лівою рукою в ділянку голови зліва, після чого він впав на дорогу та втратив свідомість. (т.1 а.с. 24-28)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 16.03.2018 року, під час проведення якого обвинувачений ОСОБА_19 відтворив обставини події, що мали місце 02.01.2018 року за адресою АДРЕСА_4 та механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_24 (т.1 а.с. 36-38).

Висновком експерта № 24 від 11.01.2018 р., згідно якого, y потерпілого ОСОБА_36 є наступні ушкодження: забій головного мозку тяжкого ступеня з ураженням правої лобної та скроневої часток мозку, мала субдуральна гематома лівої потиличної та скроневої ділянки головного мозку, субдуральна гідрома лобних відділів мозку, перелом лівої скроневої кістки з поширенням на піраміду, перелом потиличної кістки зліва з поширенням на основу черепа, синці на повіках обох очей, синець лівої скронево-соскоподібної ділянки голови 3 переходом на шию. Ушкодження у потерпілого гр. ОСОБА_12 є наслідком контактів з тупими предметами лівої скроневої та лівої потиличної ділянок голови, могли бути причинені 02.01.2018 р., відносяться : переломи кісток склепіння та основи черепа, забій головного мозку тяжкого ступеня, субдуральні крововиливи до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння; синці до легкого тілесного ушкодження. (т.1 а.с. 21-23).

Даними в судовому засіданні показами експерта КЗ ЛОР Львівського обласного бюро судово-медичної експерти ОСОБА_37 , яка згідно висновку № 24/2018 від 02.01.2018 повідомила обставини механізму спричинених тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 . Зокрема, експерт зазначила, що в потерпілого ОСОБА_12 , діагностовано, перелом потиличної кістки та перлом скроневої кістки. Перелом потиличної кістки дуже часто має тенденцію поширюватися на скроневу кістку. По даним томографії, які були у неї в наявності під час проведення експертного дослідження, важко сказати чи перелом потиличної кістки утворився від удару чи від падіння, міг утворитися від дії будь-якого тупого предмету, при цьому з врахуванням стану потерпілого який перебував в стані алкогольного сп"яніння, удар міг бути і не значної сили. Від удару в скрою кулаком, перелом на потиличну кістку розповсюдитись не міг, а від перелому потиличної кістки перелом міг розповсюдитись на скроневу, тобто могло бути два ізольованих переломи, окремо потиличної кістки, окремо скроневої, а міг бути перелом потиличної кістки з розповсюдженням на скроневу. Щодо синців на повіках очей експерт зазначила, що вони могли утворитись як і від удару так і від перетікання крові внаслідок перелому основи черепа.

Додатковим висновком експерта № 61/18 від 21.02.2018 р. згідно якого, у потерпілого ОСОБА_12 є в наявності наступні ушкодження: забій головного мозку тяжкого ступеня з ураженням правої лобної та скроневої часток мозку, мала субдуральна гематома лівої потиличної та скроневої ділянки головного мозку, субдуральна гідрома лобних відділів мозку, перелом лівої скроневої кістки з поширенням на піраміду, перелом потиличної кістки зліва з поширенням на основу черепа, синці на повіках обох очей, синець лівої скронево-соскоподібної ділянки голови з переходом на шию. Ушкодження у потерпілого ОСОБА_12 є наслідком контактів з тупими предметами лівої скроневої та лівої потиличної ділянок голови, могли бути причинені 02.01.2018 p. при обставинах, на які вказує потерпілий ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту за його участю 20.02.2018 p., a саме: могли бути наслідком удару рукою в ліву скроневу ділянку голови з наступним падінням та ударом потиличною ділянкою голови до твердого покриття. Перелом лівої скроневої кістки з поширенням на піраміду скроневої кістки, синець лівої скронево-соскоподібної ділянки голови могли бути наслідком удару рукою (кулаком) в ліву скроневу ділянку. Перелом потиличної кістки зліва з поширенням на основу черепа , забій головного мозку з ураженням лобної та скроневої часток мозку справа могли бути причинені при падінні навзнак та ударі потилицею до твердого покриття з утворенням перелому потиличної кістки в зоні контакту з тупим предметом та забою мозку в протилежній ділянці - в зоні протиудару. Мала субдуральна гематома в потиличних відділах та в лівій скроневій ділянці могла бути причинена як в наслідок удару тупим предметом в ліву скроневу ділянку, так при падінні та ударі до тупого предмету потиличною ділянкою голови. Субдуральна гідрома (скупчення спинно-мозкової рідини в субдуральному просторі) могла утворитись за рахунок ушкоджень м"якої мозкової оболонки лобної ділянки. Синці на повіках обох очей могли бути як наслідком контактів орбітальних ділянок з тупими предметами, так i наслідком натікання крові з перелому основи черепа. (т. 1 а.с.32-35).

Висновком комісійної судово-медичної експертизи № 217 від 02.11.2018 року, відповідно до якого при вивченні комісією результатів рентгенологічного обстеження голови КТ, МРТ) гр. ОСОБА_12 виявлено епідуральну гематому лівої скроневої ділянки з переходом на основу, крововилив в м"які мозкові оболонки та під намет мозочка, перелом лобної та тім"яної кісток зліва, перелом лівої скроневої кістки зліва з переходом на сосцевидний відросток, перелом потиличної кістки зліва без ознак переходу на основу, підшкірну гематому лівої лобно-тім"яно-скроневої ділянки. Перелом потиличної кістки, перелом лівої скроневої кістки 3 переходом на основу, перелом лобної та тім"яної кісток зліва є ізольованими переломами та не є продовженням один одного. Виявлені у потерпілого ОСОБА_33 тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів не менше, як від трьохразового прикладання сили, могли виникнути від ударів руками в ліву половину голови з подальшим падінням на дорожнє покриття. Враховуючи характер і локалізацію виявлених у гр. ОСОБА_12 тілесних ушкоджень комісія вважає, що вони не могли утворитись при одноразовому падінні на площину із положення стоячи.(т.2 а.с. 127-134)

Даними в судовому засіданні показами експерта КЗ ЛОР Львівського обласного бюро судово-медичної експерти ОСОБА_38 , який підтримав висновок комісійної судово-медичної експертизи № 217 від 02.11.2018 року. Згідно даного висновку експерт пояснив, що комісією у потерпілого ОСОБА_12 було виявлено три ізольованих переломи, лобної та тім"яної кістки, скроневої кістки з переходом на основу та потиличної кістки, дані переломи утворились не менше як від трьох прикладань сили у різних площинах. Експерт зазначив, що виявлені в потерпілого переломи не могли утворитись при ударі об одну площину, тобто при одноразовому падінні і ударі об вибоїну. Встановити який з переломів утворився від удару, а які від падіння не видавалось можливим. Крім того експерт зазначив, що будь-який з цих переломів міг утворитись від удару кулаком. Тілесні ушкодження виявлені в потерпілого кваліфікуються як ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння. Крім того експерт зазначив, що представлених для дослідження документів, було цілком достатньо для надання аргументованого висновку.

Висновком експертизи № 18 від 03.01.2018 року, згідно якого у обвинуваченого ОСОБА_11 виявлено синці в ділянці лівого ока, на шиї справа, на правому передпліччі, які утворились від дії тупих предметів і відносяться до легкого тілесного ушкодження. Синець на правому передпліччі міг виникнути за 1-2 доби до огляду. Синець на шиї справа міг виникнути за 2-3 доби до огляду. Синець в ділянці лівого ока міг виникнути за 3-5 діб до огляду.

Крім того, наявність вини обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину частково узгоджується із його показами на досудовому і судовому слідстві, оскільки з них вбачається, що він дійсно наніс тілесні ушкодження потерпілому, шляхом нанесення удару у голову, ніхто інший, крім нього не застосовував насильство до потерпілого, він дійсно мав умисел на спричинення шкоди здоров"ю потерпілому, тому суд оцінює відповідні покази підсудного як такі що узгоджуються із показами потерпілого, свідків, висновками експертиз, що у сукупності підтверджує наявність причинного зв"язку між діяннями обвинуваченого та наслідками у виді спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Пояснення обвинуваченим своїх дій по відношенню до потерпілого власними припущеннями про можливе нанесення йому ударів потерпілим не знайшли об"єктивного підтвердження в ході судового слідства та не впливають на кваліфікацію фактично скоєного діяння.

Аналіз свідчень обвинуваченого, потерпілого, свідків, аналіз висновків експертиз та всіх інших письмових доказів, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати правдивими покази потерпілого та свідків в частині нанесення обвинуваченим удару потерпілому, від якого він впав на асфальт, та внаслідок зазначеної послідовності дій отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Факт нанесення удару обвинуваченим ОСОБА_11 саме у ділянку голови потерпілого ОСОБА_12 підтверджується показаннями, потерпілого, свідків висновком експертиз.

Певні неузгодженості між показами обвинуваченого, свідків щодо місця потрапляння ударів підсудного в різні частини голови потерпілого (скроня, щелепа, чоло тощо) суд вважає такими, що суттєво не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченого, оскільки свідки за давністю часу, в зв"язку із короткотривалістю події та своїм розташуванням по відношенню до учасників, не змогли конкретизувати місце ділянок голови, в яку потрапляли удари, а висновками проведених у справі судово-медичних експертиз чітко визначено місце розташування виявлених внаслідок ударів тілесних ушкоджень. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним зазначений у обвинуваченні механізм спричинення тілесних ушкоджень, а саме, що підсудний умисно наніс в голову потерпілого ОСОБА_12 удар кулаком лівою рукою (обвинувачений лівша) у ліву скроневу ділянку, від отриманого удару потерпілий ОСОБА_12 впав, вдарившись головою об дорожнє покриття.

При наданні правової оцінки висновкам проведених у справі експертиз в частині опису і переліку виявлених у потерпілого ОСОБА_12 тілесних ушкоджень суд надає перевагу висновку комісійної судово-медичної експертизи, оскільки вона проводилась комісійно висококваліфікованими експертами із врахуванням більш повного обсягу документації. При цьому суд враховує що суперечностей в частині визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень та причинного зв"язку із діями обвинуваченого між висновками експертиз немає.

За таких обставин, суд вважає, що обвинувачений під час вчинення інкримінованих діянь наніс удар потерпілому лівою рукою в ліву частину голови, від чого той впав та зазначена послідовність дій призвела до отримання наявних у потерпілого ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, місце вчинення злочину, суд вважає, що обвинувачений при нанесенні удару потерпілому у життєво важливий орган голову - реалізовував умисел на спричинення тілесних ушкоджень, при цьому об"єктивно міг і повинен був передбачити ступінь тяжкості таких ушкоджень.

Покази обвинуваченого в частині заперечення умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому суд не приймає до уваги і вважає лише захисною позицією, направленою на істотне зниження ступеню вини у скоєному, оскільки обвинувачений під час судового слідства визнав достовірність обставин обвинувачення щодо спричинення удару в голову потерпілому. За таких обставин, суд вважає, що навіть ті ушкодження, які були спричинені обвинуваченим потерпілому внаслідок безпосереднього удару кулаком у скроневу частину голови без врахування послідуючого падіння потерпілого на асфальт вказують на вірну кваліфікацію діяння як умисного нанесення тяжких тілесних ушкоджень.

Вказане свідчить про те, що обвинувачений допускав спричинення шкоди здоров"ю потерпілого та бажав нанести йому тілесні ушкодження, не розраховуючи їх тяжкість, усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, при цьому він усвідомлював значення своїх дій, керував ними.

За таких обставин, суд оцінює умисел обвинуваченого при вчиненні інкримінованих діянь як такий, що був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров"ю потерпілого, тому в даному випадку відповідальність настає за фактично заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.

Покази обвинуваченого на досудовому та судовому слідстві щодо здійснення оборони, необережного спричинення тілесних ушкоджень, заперечення умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень суд розцінює як спосіб захисту та намір пом"якшити кримінальну відповідальність за скоєне.

Щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_11 суд вважає, що його дії вірно кваліфіковано, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені докази винності обвинуваченого у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце між ним та потерпілим.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із вимог ст.50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи , - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не має постійного місця роботи, його характеристику, обставин, які пом`якшують покарання та обтяжують покарання, судом не встановлено, суд також враховує відношення обвинуваченого до скоєного, а саме намагання після скоєного надати першу медичну допомогу, в той же час суд приймає до уваги відсутність протягом тривалого часу жодних ознак турботи про потерпілого, а саме відсутність бажання добровільного відшкодування завданої потерпілому шкоди, з урахуванням обставин вчиненого та даних про особу обвинуваченого ОСОБА_11 у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин, із застосуванням положень ч.4 статті 70 КК України. Зазначене на переконання суду відповідатиме меті покарання, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілого.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України немає.

Суд вважає, що підстави для застосування положень ст.ст. 75,76 КК України відсутні.

Потерпілим ОСОБА_12 пред"явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_11 про відшкодування шкоди завданої злочином у сумі 36 410 грн. та моральної шкоди у сумі 300 000 грн., однак потерпілим 08.02.2019 року подано заяву в якій останній просив залишити цивільний позов без розгляду.

З врахуванням наведеного суд приходить до висновку що цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 слід залишити без розгляду.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

Речові докази по справі - одяг та взуття обвинуваченого ОСОБА_11 , які передані на відповідальне зберігання матері ОСОБА_11 - ОСОБА_39 слід повернути обвинуваченому ОСОБА_11 .

Речові докази по справі - конверти із змивом РБК та змивами з рук ОСОБА_11 ,які передано для зберігання в камеру зберігання речових доказів Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області слід знищити.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п"ять) років.

На підставі ст.ст. 70 ч. 4, 72 КК України за сукупністю злочинів із врахуванням покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 08.02.2018 р. за ч.2 ст. 355, ч.3 ст. 357 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п"ять) років і 1(один) місяць.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_11 рахувати з моменту його фактичного затримання 02 січня 2018 року.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Речові докази по справі - одяг та взуття обвинуваченого ОСОБА_11 , які передані на відповідальне зберігання матері ОСОБА_11 - ОСОБА_39 слід повернути обвинуваченому ОСОБА_11 .

Речові докази по справі - конверти із змивом РБК та змивами з рук ОСОБА_11 ,які передано для зберігання в камеру зберігання речових доказів Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1