КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/337/18
Провадження № 1-кп/552/95/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2018 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003394 від 30.12.2016 року

відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Полтава, із середньою-спеціальною освітою, не одруженого, дітей на утриманні не має, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.12.2016 року, близько 18 год., ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , попередньо домовившись про зустріч з ОСОБА_7 , прийшли за місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_2 .
В подальшому, 29.12.2016 року, близько 18 год.30 хв. ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 нарізав ножем хліб. В цей момент потерпілий ОСОБА_7 підійшов ззаду до обвинуваченого і зненацька для нього схопив обома руками за плечі. В цей момент обвинувачений ОСОБА_5 , тримаючи ніж в руках, різко розвернувся і не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити в ході розвороту необережно наніс один удар ножем, затиснутим в правій руці в область грудної клітини зліва потерпілому ОСОБА_7 , що призвело до лівобічного пневмотораксу та підшкірної емфіземи, які кваліфікуються, згідно додаткового висновку експерта №185 від 03.03.2017 року, як тяжке тілесне ушкодження по ознаці небезпеки для життя потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в спричиненні потерпілому ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень з необережності визнав повністю та суду дав наступні показання.
29.12.2016 року близько 18 год. прийшов разом зі свідком по справі ОСОБА_6 додому до потерпілого для святкування нового року. Особисто обвинувачений приблизно о 18 год. 30 хв. в приміщенні кухні нарізав ножем хліб. В цей момент потерпілий ОСОБА_7 , напевне маючи намір налякати його, підійшов ззаду та обома руками схопив ОСОБА_5 за плечі. Не очікуючи такого обвинувачений ОСОБА_5 злякавшись різко розвернувся. Розвертаючись він не випускав ніж з правої руки та випадково ударив ним в грудну клітину потерпілого. Після цього ОСОБА_7 попрохав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покинути приміщення квартири, а свідок ОСОБА_8 викликав швидку допомогу. Умислу на нанесення потерпілому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 не мав. Наголошує, що наніс їх з необережності. Ніякої сварки не було. На даний час примирився з потерпілим. Останній до нього ніяких претензій не має.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 повністю підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_5 . Суду повідомив, що дійсно 29.12.2016 року у нього в квартирі він з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 планували відсвяткувати Новий Рік. Накриваючи на стіл ОСОБА_5 нарізав хліб ножем. Потерпілий хотів налякати його. З цією метою підійшов ззаду та зненацька схопив обома руками ОСОБА_5 за плечі. Налякавшись обвинувачений різко розвернувся та наніс удар ножем, який тримав в правій руці в ліву частину грудної клітини потерпілого. Після нанесення удару потерпілий попрохав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покинути квартиру, а свідок ОСОБА_8 викликав швидку допомогу.
Жодних сварок між потерпілим та обвинуваченим не було. Удар було нанесено з необережності. Потерпілий ОСОБА_7 не має жодних претензій до обвинуваченого, примирився з останнім, просить його більше в судові засідання не викликати.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду повідомив, що 29.12.2016 року близько 18 год. прийшов разом з обвинуваченим ОСОБА_5 в квартиру потерпілого ОСОБА_7 святкувати Новий Рік. ОСОБА_5 нарізав хліб. Ніяких сварок у потерпілого та обвинуваченого не було. Як саме наніс ОСОБА_5 . ОСОБА_7 удар ножем свідок не бачив. Підтвердив, що вже після того, як він дізнався про спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, останній попрохав його та ОСОБА_5 покинути приміщення квартири.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомив суду, що також перебував в квартирі ОСОБА_7 зі своїм малолітнім сином. Прийшли ОСОБА_5 з ОСОБА_6 . На кухні накривали стіл. Свідок постійно ходив з кухні до зали дивитись за сином, а тому, як саме отримав тілесні ушкодження потерпілий не бачив. Наявність сварки заперечив. Після отримання тілесних ушкоджень потерпілий попрохав, щоб ОСОБА_5 з ОСОБА_6 покинули приміщення квартири. Свідок викликав швидку допомогу, але не дочекавшись її попрохав свого знайомого ОСОБА_10 відвести потерпілого до лікарні, що було і зроблено.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що дійсно на прохання ОСОБА_8 29.12.2016 року у вечірній час відвозив потерпілого ОСОБА_7 до лікарні. Як йому тоді стало відомо у останнього було виявлено ножове поранення.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду повідомила, що 29.12.2016 року їй, як сусідці потерпілого стало відомо, що він отримав тілесні ушкодження. При яких саме обставинах свідок не знає.
Крім наведених показань вина ОСОБА_5 в спричиненні потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень з необережності доведена наступними доказами.
Згідно протоколу огляду місця події з фото таблицями до нього від 29.12.2016 року встановлено, що місцем вчинення злочину є квартира АДРЕСА_3 (а.с.162-168).
Відповідно до додаткового висновку експерта №185 від 03.03.2017 року проведенням судово медичної експертизи ОСОБА_7 з урахуванням наданої медичної документації виявлено тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого ножового поранення грудної клітки зліва, що призвело до лівобічного пневмотораксу та підшкірної емфіземи, що могли утворитися не менш ніж від однократної дії колюче-ріжучого предмету, яким міг бути і ніж, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище, кваліфікуються, як тяжке тілесне ушкодження по ознаці небезпеки для життя.(а.с.205).
Згідно висновку експерта №17 від 22.02.2017 року на одязі, вилученому в ході огляду місця вчинення кримінального правопорушення, наявні сліди крові потерпілого ОСОБА_7 (а.с.179-190).
Згідно протоколу проведення впізнання зі свідком ОСОБА_8 від 31.12.2016 року, останній впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка спричинила тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 (а.с.176-177).
В ході судового розгляду, з метою перевірки показань ОСОБА_5 про обставини нанесення ним тілесних ушкоджень було проведено слідчий експеримент, результати якого було викладено у відповідний протокол від 23.10.2018 року.(а.с.228-233).
За результатами проведеного експерименту було проведено додаткову судово медичну експертизу
Згідно додаткового висновку експерта №1128 від 16.11.2018 року показання ОСОБА_5 , дані ним під час проведення слідчого експерименту, загалом не протирічать механізму утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 , але входять в протиріччя щодо напрямку нанесення удару, так як згідно з заключенням лікаря хірурга, з протоколу операції №142 від 29.12.2016 року в медичній карті стаціонарного хворого №9278 1-ої МКЛ м. Полтави: «раньовий канал йде зверху вниз, зліва направо та проникає в плевральну порожнину», а під час слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_5 вказує направлення вектора дії сили «зліва направо та знизу вверх».(а.с.242-243).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив наведені вище невідповідності тим, що не пам`ятає всі деталі у зв`язку з давністю подій.
Таким чином наведеними вище доказами, які повністю узгоджуються між собою, доведена вина ОСОБА_5 у спричиненні потерпілому ОСОБА_7 необережного тяжкого тілесного ушкодження.
Досудовим слідством дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України , як дії, які виразились в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
При цьому слідство виходило с того, що ОСОБА_5 29.12.2016 року, близько 18 год. 30 хв., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , під час вживання спиртних напоїв, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно завдав потерпілому ОСОБА_7 удар ножем, затиснутим в кулаці правої руки, в область грудної клітини зліва, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження.
Суд приходить до висновку про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_5 з ч.1 ст.121 КК України на ст.128 КК України з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_5 вказував на необережність спричинення потерпілому тілесних ушкоджень. Вказані показання повністю підтвердив потерпілий ОСОБА_7 , відмовившись від власних показань на досудовому слідстві. При цьому останній наголошував на необережності дій ОСОБА_5 , про відсутність будь яких неприязних відносин між ним та обвинуваченим. Жоден з допитаних в судовому засіданні свідків також не підтвердив виникнення між обвинуваченим та потерпілим будь яких конфліктів або неприязних відносин, як і не підтвердив факту спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень потерпілому умисно.
Дослідженими в судовому засіданні доказами з урахуванням положень ст.23 КПК України не встановлено будь якого мотиву обвинуваченого ОСОБА_5 нанести тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 саме умисно.
При цьому суд, керуючи наведеними вимогами кримінально процесуального закону не може приймати до уваги показання потерпілого та свідків, дані ними під час досудового слідства, та які долучені в документах до матеріалів кримінального провадження прокурором.
Крім того судове рішення не може ґрунтуватися на суперечливих доказах, всі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченого. При цьому суд враховує також вимоги закону отримувати показання усно.
В свою чергу твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про необережність своїх дій при спричиненні тілесних ушкоджень об`єктивно узгоджуються з показаннями потерпілого та свідків в судовому засіданні та не спростовуються додатковим висновком експерта № 1128 від 16.11.2018 року.
З огляду на викладене суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст.128 КК України, як дії, які виразились в необережному тяжкому тілесному ушкодженні.
У силу ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У силу ст. 67 КК України обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого не встановлено. При цьому суд не приймає до уваги обтяжуючу обставину визначену досудовим слідством вчинення в стані алкогольного сп`яніння, як таку, що не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки сам обвинувачений заперечив перебування в стані сп`яніння, а інших доказів суду надано не було.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та приходить до переконання про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі, але враховуючи наявність обставин, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжує покарання, позицію по справі потерпілого вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком у відповідності до положень ст.75 КК України.

По справі заявлений цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради про стягнення з ОСОБА_5 витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 , який підлягає до задоволення, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в судовому засіданні.
З обвинуваченого підлягають стягненню витрати за проведення експертних досліджень.
Речові докази по кримінальному провадженню підлягають знищенню.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України і засудити його до 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися до реєстрації до районного сектору відділу з питань пробації за місцем проживання;

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу районного сектору відділу з питань пробації за місцем проживання;

- повідомляти районний сектор відділу з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов прокурора задовольнити.

Стягнути з з ОСОБА_5 на користь Бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 1889 грн. 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 8885 грн. 78 коп. судових витрат.

Речові докази - знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.
Головуючий ОСОБА_1