Дата документу 06.05.2019 Справа № 554/2782/19
Провадження №1-кс/554/6488/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2019 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

третьої особи, щодо майна якої вирішується питання ОСОБА_4 ,

представника третьої особи ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідування, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою дію на Полтавську область, прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000012 від 08.01.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про накладення арешту,-

в с т а н о в и в:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке було виявлено та вилучено під час проведення огляду вмісту контейнеру №1/OOC47680791/221/1, в якому переміщувався задекларований товарза адресою: Полтавська область, м. Полтава, вул. Половка 64-Д, із забороною користування, розпорядження, відчуження, що будуть зберігатись при кримінальному провадженні №0000012 в ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 37, а кавова продукція на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7

Територіальним управлінням ДБР, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000012 від 08.01.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Досудовим розслідуванням кримінального провадження встановлено, що службові особи Полтавської митниці ГУ ДФС упродовж другого півріччя 2018 року, зловживаючи своїм службовим становищем у ході систематичного постачання, декларування та проведення митного оформлення з імпорту товарів та вантажів (кавова продукція) через державний кордон України та фактичного розмитнення цих вантажів у зоні діяльності Полтавської митниці, всупереч інтересам служби, з метою надання неправомірної вигоди юридичній особі ТОВ «Геліад» (код 41835914), юридична адреса: Миколаївська обл., місто Миколаїв, Центральний район, вул. Чкалова, будинок 169, офіс 1/9, проводять заміну доданих до вантажних митних декларацій документів про проходження та транспортування товарів на документи зі зміною вартості в бік здешевлення, в результаті чого оформлюють та підписують митні документи, які містять завідомо неправдиві відомості щодо визначеної у них фактурної вартості (ціни) товарів, що імпортуються (кавова продукція) у вантажних митних деклараціях, що призводить до несплати митних платежів. Таким чином, шляхом реалізації зазначеної схеми, державний бюджет України недоотримав митних платежів на загальну суму близько 500 тис. грн., тобто у особливо великому розмірі, чим нанесли збитки державі на вказану суму.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні, зазначаючи, що у межах досудового розслідування 02.05.2019 року на підставі доручення прокурора та з дозволу начальника Полтавської митниці ДФС України, у вказаному кримінальному провадженні проведено митний огляд товару, який імпортувався на адресу ТОВ «Геліад», а саме кави натуральної, розчинної, сублімованої. Брокером ОСОБА_4 було задекларовано ввезення 600 коробок масою нетто по 25 кг кожна кави натуральної, розчинної, сублімованої, походження республіка Корея. Однак за межами візуально видимих коробок, з приховуванням від митних органів, на митну територію України, з 600 задекларованих коробок, ввезено 441 коробку кави натуральної, розчинної, сублімованої товар та упаковка якої містили відомості, відмінні від тих, які були представлені в супровідних документах митним органам в частині найменування товарів, їх маркування (номер партії, дата партії, строк виготовлення та придатності товару).

За переконанням органу досудового розслідування вказане свідчить про те, що 441 коробка кави натуральної, розчинної, сублімованої, яка містить відмінне маркування, є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а документи на вказаний товар підтверджують про підробку документів, а також ввезення на митну територію України даного товару незаконним шляхом товару неналежної якості, який може завдати шкоду здоров`ю громадян.

Правовою підставою для задоволення даного клопотання наводив п.1 ч.2 ст.170 КПК України, зауважив, що вищенаведений товар є предметом кримінального правопорушення, і в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати їх такими, що відповідають критеріям визначеним ст.98 КПК України.

Адвокат ОСОБА_6 , представник власника майна ТОВ «Геліад» проти задоволення клопотання заперечував посилаючись на відсутність правових підстав накладення арешту на вилучене майно, адже надані під час огляду документи свідчать про належність його походження, законність підстав ввезення в Україну. Якщо відправником відправлено товар неналежної якості, то вказані питання повинні бути вирішені відповідно до Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», а також дане питання відноситься до компетенції господарюючих суб`єктів. Накладення арешту на таку велику кількість товару призведе до втручання у правомірну господарську діяльність підприємства, що може завдати йому непоправну шкоду. ТОВ «Геліад» набув право власності на цей товар. Те, що власнику майна закидається неналежну сплату митних платежів, то дане питання розглядається в адміністративних судах, які не знаходять в їхніх діях незаконних дій. Крім того, ним було звернуто увагу, що розслідується кримінальне провадження щодо незаконних дій працівників митниці, а не службових осіб ТОВ «Геліад».

У судовому засіданні третя особа, щодо майна якої вирішувалося питання, ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 пояснили, що ОСОБА_4 як брокер діяла на підставі договору-доручення про надання послуг на брокерсько-митне обслуговування, здійснюючи представництво ТОВ «Геліад», як замовника послуг, на Полтавській та інших митницях ДФС України. Товар, який надійшов у контейнері, це був той же товар, маркування на нього здійснювалося країною походження товару Кореєю. Лише частина товару виявилася з простроченим строком придатності. Однак вказане питання вирішується ветеринарною службою, яка вже розглянула його та вказала, що необхідно зробити з цим товаром. При цьому, було звернуто увагу на те, що вказаний товар буде перебувати на території митниці до вирішення питання щодо можливості ввезення його на територію України та приведення у відповідність до чинного законодавства, а отже шкоди державі не нанесено, а прокурором не доведено як завдану шкоду державі, так і неправомірність дій брокера при оформленні митних документів.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Частиною 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з цим, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб, необхідність подальшого перебування майна під арештом.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок чого, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Судом встановлено, що ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000012 від 08.01.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. До ЄРДР внесені відомості, що відповідно до матеріалів УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ Національної поліції України службові особи Полтавської митниці ГУ ДФС упродовж другого півріччя 2018 року, зловживаючи своїм службовим становищем всупереч інтересам служби, в інтересах іншої юридичної особи, проводили заміну доданих до вантажних митних декларацій документів про походження та транспортування товарів на документи зі зміною вартості в бік здешевлення, в результаті чого державний бюджет недоотримав митних платежів на загальну суму близько 500 тис. грн., що спричинило тяжкі наслідки.

Орган досудового розслідування прийшов до висновку, що службові особи Полтавської митниці ГУ ДФС упродовж другого півріччя 2018 року, зловживаючи своїм службовим становищем, у ході систематичного постачання, декларування та проведення митного оформлення з імпорту товарів та вантажів (кавова продукція) через державний кордон України та фактичного розмитнення цих вантажів у зоні діяльності Полтавської митниці, всупереч інтересам служби, з метою надання неправомірної вигоди юридичній особі ТОВ «Геліад» (код 41835914), юридична адреса: Миколаївська обл., місто Миколаїв, Центральний район, вул. Чкалова, будинок 169, офіс 1/9, проводять заміну доданих до вантажних митних декларацій документів про проходження та транспортування товарів на документи зі зміною вартості в бік здешевлення, в результаті чого оформлюють та підписують митні документи, які містять завідомо неправдиві відомості щодо визначеної у них фактурної вартості (ціни) товарів, що імпортуються (кавова продукція) у вантажних митних деклараціях, що призводить до несплати митних платежів. Таким чином, шляхом реалізації зазначеної схеми, державний бюджет України недоотримав митних платежів на загальну суму близько 500 тис. грн., тобто у особливо великому розмірі, чим нанесли збитки державі на вказану суму.

02.05.2019 року на підставі доручення прокурора та з дозволу начальника Полтавської митниці ДФС України, у вказаному кримінальному провадженні проведено митний огляд товару, який імпортувався на адресу ТОВ «Геліад» на підставі митної декларації UA806020/2019/208749, а саме кави натуральної, розчинної, сублімованої.

Проведеним оглядом митної декларації та долучених документів встановлено, що підприємством ТОВ «Геліад» та брокером ОСОБА_4 задекларовано ввезення 600 коробок масою нетто по 25 кг кожна кави натуральної, розчинної, сублімованої, походження республіка Корея. Відповідно до долучених до митної декларації супровідних документів, в тому числі сертифікату відповідності від 12.03.2019, датою виготовлення усієї партії товару є 26.03.2017, а термін придатності товару визначено протягом 30 місяців, до вересня 2019 року.

Проведеним комісійним оглядом вмісту контейнеру №1/OOC47680791/221/1, в якому переміщувався задекларований товар виявлено, з 600 задекларованих коробок, ввезено 441 коробку кави натуральної, розчинної, сублімованої товар та упаковка якої містили відомості, відмінні від тих, які були представлені в супровідних документах митним органам в частині найменування товарів, їх маркування (номер партії, дата партії, строк виготовлення та придатності товару).

Відповідно до Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» здійснення державного контролю продуктів, які ввозяться на митну територію України забезпечується компетентними органами відповідно до законодавства.

Якщо за результатами заходів державного контролю вантажу, що ввозиться на митну територію України, виявляється його невідповідність законодавству, державний інспектор вживає заходи відповідно до вказаного Закону (ст.54), серед якого перевіряє, чи вантаж не становить загрози для здоров`я людини та/або тварин; може включати такі заходи як обробку або переробку, включаючи знезараження, продуктів. Державний інспектор може дозволити повернути вантаж, що не відповідає законодавству України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Прокурор обґрунтовує накладення арешту на майно тим, що вказане майно та документи містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурором не взято до уваги те, що при вирішенні питання про накладення арешту враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності, що повинно відповідати завданням кримінального провадження, а також враховувати наслідки арешту майна для третіх осіб, необхідність подальшого перебування майна під арештом. А саме, що накладення арешту не повинно впливати на здійснення правомірної господарської діяльності, а необхідність втручання у правомірне володіння майном не повинно ґрунтуватися на припущеннях, не підкріплених доказами про вчинення злочинних дій, як зазначалося прокурором підробки документів або створенням загрози для здоров`я та життя громадян, оскільки кримінальне провадження здійснюється зовсім за іншими фактами, а саме зловживання службовим становищем працівників ДФС.

Суд бере до уваги те, що факт ввезення на митну територію України 441 коробки кави натуральної, розчинної, сублімованої товар та упаковка якої містили відомості, відмінні від тих, які були представлені в супровідних документах митним органам в частині найменування товарів, їх маркування (номер партії, дата партії, строк виготовлення та придатності товару) вже зафіксовано протоколом огляду від 02.05.2019 року, під час якого проводилося фотографування.

Слідчий суддя вважає, що матеріали поданого клопотання не містять обґрунтування та доказів того, що вилучене майно протоколом огляду від 02.05.2019 року, а саме 441 коробка кави натуральної, розчинної, сублімованої та документи на товар відповідали вимогам ч.2 ст. 167 КПК України та ст. 98 КПК України, а також, що відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК прокурором не доведено, що існує наявність розумних підозр вважати, що дані матеріальні об`єкти є доказом злочину у вказаному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено необхідності накладення арешту, а тому в задоволенні поданого клопотання слід відмовити, як необґрунтованого.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.107, 170-171, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України ,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання до Полтавського апеляційного суду.
Власники майна, котрі були відсутні у судовому засіданні мають право подати клопотання про скасування арешту майна до суду першої інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання.
Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Повний текст ухвали складено та оголошено 10.05.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1