УХВАЛА

09 січня 2019 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду
Рівненської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду клопотання старшого слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0007279 від 07.12.2018, -
ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучене 06.12.2018 в ході проведення огляду місця події, а саме: на: автомобіль марки «Шкода Фабіа», н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить на праві власності (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ) ОСОБА_5 .

З клопотання вбачається, що в провадженні Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0007279 від 07.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.12.2018, приблизно о 17:40 год., у ході огляду автомобіля марки «Шкода Фабіа», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , 1987 р.н., який проводився по вул. Г. Бухала, 28 в м. Рівне, виявлено ознаки підробки кузова цього автомобіля та встановлено, що за цим номером кузова зареєстрований транспортний засіб марки «Шкода Фабіа», н.з. НОМЕР_4 , на іншого власника ОСОБА_7 , 1988 р.н.

06.12.2018 у ході огляду місця події за адресою: м. Рівне, вул. Г. Бухала, 28 в м. Рівне вилучено автомобіль марки «Шкода Фабіа», н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить на праві власності (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ) ОСОБА_5 , а також свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 .

За вказаним фактом на підставі ст.214 КПК України Рівненським відділом поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області 07.12.2018 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007279 та розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

У зв`язку з викладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки «Шкода Фабіа», н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , а також свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , які були вилучені в ході огляду місця події. Дані об`єкти є предметом та засобом вчинення вказаного кримінального правопорушення, тобто вказане майно відповідає критеріям ст.167 КПК України, а тому виникла необхідність у забороні розпоряджатися вказаним майно та використовувати його, оскільки їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема у незабезпеченні збереження речових доказів.
Слідчий також вказує, що у зв`язку із необхідністю проведення судових експертиз виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене під час огляду місця події речі та предмети.

На підставі ст.167 КПК України, вказані речі та предмети були тимчасово вилучені.

Слідчий у своєму клопотанні доводить, що з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, враховуючи сукупність наявних підстав вважати, що зазначене майно відповідає критеріям, встановленим ст.98 КПК України, необхідно накласти на нього арешт.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та задоволити клопотання повністю з підстав викладених у ньому.

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причин неявки суну не повідомив.

З урахуванням заяви слідчого, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0007279 від 07.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
06.12.2018 у ході огляду місця події за адресою: м. Рівне, вул. Г. Бухала, 28 в м. Рівне вилучено автомобіль марки «Шкода Фабіа», н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить на праві власності (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ) ОСОБА_5 , а також свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , було виявлено та в подальшому вилучено вищезазначене майно.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно вимог ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно вимог ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.. 171 КПК України з клопотанням пор арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, а решт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на майно, яке було вилучене 06.12.2018 в ході проведення огляду масця події, а саме: на: автомобіль марки «Шкода Фабіа», н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить на праві власності (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ) ОСОБА_5 , який є доказом та предметом злочину, з метою збереження речових доказів, так, як не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження предмету, що були об`єктом кримінально протиправних дій, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання задоволити.
Накласти арешт на майно, що було вилучене під час огляду місця події від 06.12.2018, а саме на: автомобіль марки «Шкода Фабіа», н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить на праві власності (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ) ОСОБА_5 , пульт з ключами до вищевказаного автомобіля, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , та встановити заборону власнику, чи будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися вилученими речами до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1