Справа № 372/2842/18
Провадження 1-кс-148/19
ухвала
Іменем України
21 січня 2019 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
представника власника майна ОСОБА_5 ,
розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського відділу ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000111 від 19.01.2017 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 272, ч. 1 ст. 273 КК України, яке погоджено заступника начальника Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, 16.01.2017 до ЧЧ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області надійшов рапорт начальника СП Обухівського ВП ОСОБА_7 про те. що в ході перевірки матеріалів ЖЕО N9426 від 12.01.2017 по зверненню журналіста Всеукраїнської правозахисної газети ОСОБА_8 , ним виявлено факти встановлення АЗС, які працюють з порушенням всіх норм безпеки та у відсутність будь-яких дозвільних документів, чим створюють загрозу для життя людей на території Обухівського району та м. Обухів Київської області.

19.01.2017 відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 273 КК України.

В ході досудового розслідування було надано доручення співробітникам УЗЕ в Київській області ДЗЕ НП України з метою встановлення точної адреси функціонуючих АЗС, що працюють з порушенням норм безпеки та не мають дозвільних документів, з метою витребування в останніх відповідної документації.

Також, 04 травня 2017 року до Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області надійшло звернення голови Обухівської районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_9 про те, що на даний час на території Обухівського району Київської області розташована велика кількість газових заправних станцій, які є потенційно небезпечними об`єктами. Крім того, в період з 2014 року по теперішній час відділом містобудування та архітектури Обухівської РДА Київської області, який уповноважений на надання містобудівних умов та обмежень на розміщення газових заправних станцій дозвільні документи на розміщення таких об`єктів не видавалися, що свідчить про можливі порушення під час будівництва правил, що стосується безпечної експлуатації такого виду споруд на території Обухівського району Київської області.

08 травня 2017 року відомості про вчинення даного кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 травня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 273 КК України та розпочато розслідування за фактом порушення під час проектування чи будівництва правил, що стосуються безпечної експлуатації будівель і споруд, особою, яка зобов`язана дотримувати таких правил, якщо це створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.

Постановою процесуального керівника у кримінальному провадженні матеріали вказаних проваджень об`єднані в єдине за №0000111 від 19.01.2018.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території Обухівського району Київської області розташовані газові заправні станції, що є потенційно небезпечними об`єктами, однак до відділу містобудування та архітектури Обухівської РДА Київської області, який уповноважений на надання містобудівних умов та обмежень на розміщення газових заправних станцій жодна особа не зверталася, що свідчить про незаконність розміщення таких об`єктів.

Також встановлено, що жодна з заправних станцій не зверталась за погодженням на розміщення до органів місцевого самоврядування, що порушує встановлений законом порядок ведення діяльності з реалізації пального, що здійснюється за допомогою установок, які є об`єктами підвищеної небезпеки.

В ході досудового розслідування встановлено, що переважна більшість заправних пунктів на території Обухівського району Київської області здійснює свою діяльність нелегально, без передбаченої відповідними нормативними актами дозвільної документації. Зокрема, уповноваженими особами підприємств, що реалізовують скраплений газ, не забезпечені такі вимоги чинного законодавства, як порушення порядку оформлення дозвільної документації на розміщення АГЗП, нехтування правилами безпеки на заправних станціях, а також несплата податків. До кола зазначених суб`єктів господарювання по реалізації скрапленого газу також відноситься газомодульна колонка, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 . Так, вказаний суб`єкт господарювання не має жодних вивісок чи стелл з назвою, відсутні документи у куточку споживача, які б надали змогу ідентифікувати юридичну особу, що надає послуги населенню. Також відсутні будь-які засоби пожежогасіння, колонка не обладнана належним під`їздом та виїздом для автомобілів, дорожньою розміткою та знаками.

Крім того 17.12.2018 року було зроблено огляд місяця події газомодульної колонки, яка розташована за адресою м. Обухів, вул. Малишка, 99 за участі представника Обухівського районного сектору ГУ ДСНС України в Київській області.

Цього ж дня до Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури з Обухівського районного сектору ГУ ДСНС України в Київській області надійшов лист, згідно якого газомодульна колонка, яка розташована за адресою м. Обухів, вул. Київська, 127 має наступні недоліки:

-Пожежні щити не укомплектовано згідно норм (Правил пожежної безпеки в Україні, №1417 пункт 3.11, глава 3, розділ 5);

-Не проведено технічне обслуговування наявних вогнегасників (Правил пожежної безпеки в Україні, №1417 пункт 3.17, глава 3, розділ 5);

-Відстань до будівлі операторської до резервуара з газом менше 15 метрів (ДБН Б.2.2-12-2018 таб. 15.5);

-АЗС не забезпечено водою для цілей зовнішнього пожежогасіння (Правил пожежної безпеки в Україні, №1417 пункт 3.6, глава 3, розділ 5);

-На АЗС дозволяється заправляння газових балонів (Правил пожежної безпеки для зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів розділ 7, глава 2 пункт 1).

Крім того, відповідно до відповіді на вимогу в порядку ст.93 КПК України було встановлено, що за адресою м. Обухів, вул. Київська, 127 здійснює господарську діяльність ТОВ «Київ Інвест Груп».

На даний час у кримінальному провадженні зібрано достатню кількість доказів того, що за адресою м. Обухів, вул. Київська, 127 функціонує газомодульна колонка з рядом суттєвих порушень норм законодавства, що створює загрозу безпеки громадян, яким реалізується скраплений газ.

17.01.2019 в період часу з 14 год. 01 хв. по 16 год. 53 хв. за адресою: Київська область, м. Обухів, по вул. Київська, 127, в ході проведення обшуку вилучено наступне:

- зріджений газ об`ємом по лічильнику колонки 2784 літрів;

- дві цистерни «VPS» заводський номер 45215 виготовлена в 2012 році, маса вливного середовища 2230 кг.

Предмети та документи, на які необхідно накласти арешт, та вважаються тимчасово вилученими, тобто, які вилучені 17.01.2019 в період часу з 14 год. 01 хв. по 16 год. 53 хв. за адресою: Київська область, м. Обухів, по вул. Київська, 127 можуть бути використані як докази причетності конкретних осіб до вчинення кримінального правопорушення.

Речі та документи, на які необхідно накласти арешт визнані речовими доказами та які вважаються тимчасово вилученими, не відносяться до документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Для повного, всебічного і неупередженого дослідження всіх обставин справи виникла необхідність в призначенні ряду судових криміналістичних експертиз, для проведення яких необхідні предмети і документи, які були вилучені в ході вказаного огляду.

Відсутність вказаних предметів та документів унеможливлює встановлення всіх обставин, які мають значення у цьому кримінальному провадженні, і як наслідок призведе до порушення вимог ст. 2 КПК України щодо повного і неупередженого розслідування кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив накласти арешт.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, зазначила, що кримінальне провадження було розпочато за фактом порушення під час проектування чи будівництва правил, що стосуються безпечної експлуатації будівель і споруд, а не за фактом відсутності документів на встановлення газомодульної колонки.

Представник власника майна ОСОБА_5 подав письмові заперечення, в яких зазначив, що 17.01.2019 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , з грубим порушенням законодавства, а тому його результати не можуть бути використані як доказ. Так, слідчі розпочали огляд не вручивши ухвалу та розпочали відкачувати газ не дочекавшись приїзду адвоката, вилучили майно, яке не входить до переліку, яким надано дозвіл на вилучення, під час демонтажу обладнання, слідчим не було вжито заходів щодо безпеки відкачування скрапленого газу з резервуарів, а саме без участі співробітників ГУ ДСНС України. Також зазначив, що вилучення автогазозаправного модулю ММС5-10 в складі двох ємкостей та скрапленого вуглеводного газу, обмежує права ТОВ «Київ Інвест Груп» на користування та володіння власним майном та унеможливлює ведення господарської діяльності. Вилучене майно не було знаряддям вчинення вказано кримінального правопорушення, не зберегло на собі його сліди, не містить відомостей, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не було об`єктом кримінально протиправних дій та не здобуте злочинним шляхом. Крім того, відсутнє підтвердження можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення чи передачі майна на яке слідчий просить накласти арешт. А тому просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що не підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що слідчим Обухівського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000111, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 273 КК України.

17.01.2019 року в період часу з 14 год. 01 хв. по 16 год. 53 хв. в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено зріджений газ об`ємом по лічильнику колонки 2784 літрів та дві цистерни «VPS» заводський номер 45215 виготовлена в 2012 році, маса вливного середовища 2230 кг, що підтверджується протоколом обшуку, копія якого міститься в матеріалах справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідності такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

Перевіривши матеріали клопотання слідчий суддя не вбачає наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що зріджений газ об`ємом по лічильнику колонки 2784 літрів та дві цистерни «VPS» заводський номер 45215 виготовлена в 2012 році, маса вливного середовища 2230 кг. можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

У клопотанні слідчим не доведено необхідність задоволення клопотання про накладення арешту, а в матеріалах справи відсутні достатні та переконливі докази, що майно може бути певним чином приховано, знищено, зіпсовано, втрачено, передано, перереєстровано чи відчужено.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Слідчий в клопотанні зазначив, що метою арешту вищезазначеного майна є збереження його як речового доказу. Проте відповідних доказів не надав, та не довів в судовому засіданні можливість використання зріджений газ об`ємом по лічильнику колонки 2784 літрів та дві цистерни «VPS» заводський номер 45215 виготовлена в 2012 році, маса вливного середовища 2230 кг, які належать ТОВ «Київ Інвест Груп», як доказу у кримінальному провадженні.

Згідно п. 5 ч. 1,2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Разом з тим, накладення арешту на вищезазначене майно, призведе до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності ТОВ «Київ Інвест Груп».

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є необґрунтованим та безпідставним, оскільки ним не доведено необхідність його задоволення, в матеріалах клопотання відсутні достатні та переконливі докази, що майно може бути певним чином приховано, знищено, зіпсовано, передано чи відчужено. Наведені слідчим обставини свідчать про відсутність підстав для накладення арешту саме з метою забезпечення збереження речового доказу, а іншої мети ініціатором клопотання не зазначено та не доведено доданими до клопотання матеріалами наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 170 КПК України. З огляду на це слідчий суддя вважає, що підстави накладення арешту відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1