Справа № 685/651/19
Провадження № 1-кп/669/69/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Білогір`я кримінальне провадження № 0000059 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Базалія Теофіпольського району Хмельницької області, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із середньою освітою, непрацюючої, неодруженої, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, раніше судимої:

- 19 серпня 2014 року Апеляційним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнена 29 грудня 2016 року умовно-достроково, невідбутий термін покарання 3 місяці 10 днів;

- 25 лютого 2019 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 680 гривень,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2018 року біля 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 , маючи не погашену судимість за вчинення злочину проти власності, діючи повторно, з корисливих мотивів, користуючись відсутністю сторонніх осіб та вільним доступом до майна, біля продуктового магазину ПП «Марценюк», що по вул. Заводській, 2 в смт. Теофіполь Хмельницької області та неподалік від АЗС «ВІП», таємно викрала належний потерпілому ОСОБА_5 бувший у використанні велосипед марки «Ardis» моделі «Santana» вартістю 1315,78 гривень.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

24 квітня 2019 року між потерпілим та обвинуваченою укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачена та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести ОСОБА_4 у виді трьох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та призначенням іспитового строку.

Заслухавши думку прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди та погодилася з мірою покарання, що передбачено в угоді, пояснення та думку потерпілого, який просив затвердити угоду і вказав, що до обвинуваченої будь-яких майнових та моральних претензій не має, а також саму обвинувачену, яка беззастережно визнала свою вину та надала згоду на призначення узгодженого покарання і заявила, що вона цілком розуміє наслідки угоди і вважає, що угода підлягає затвердженню, суд, розглядаючи питання про затвердження угоди, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_4 вчинила злочин, що у відповідності до ст. 12 КК України кваліфікується як злочин середньої тяжкості, що дає можливість обвинуваченій та потерпілому укладати угоду про примирення.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст. ст. 469, 471 КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, міра покарання, узгоджена обвинуваченою та потерпілим, визначена в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, а тому підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою і вважає, що виправленню та перевихованню останньої може сприяти узгоджене сторонами покарання.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався, цивільний позов не заявлявся, питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 12 квітня 2019 року № 12.1-0238:19 в сумі 572 грн.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення від 24 квітня 2019 року, укладену між ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000059, затвердити.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і встановити їй іспитовий строк тривалістю один рік шість місяців.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 23 травня 2019 року.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 15 березня 2019 року.

Речові докази:

- велосипед фіолетового кольору марки «Ardis» моделі «Santana», який зберігається в кімнаті речових доказів Теофіпольського відділення поліції Красилівського ВП Хмельницької області, - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 572 гривні процесуальних витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження, а обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1