Провадження № 11-кп/824/957/2018 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та представника потерпілого на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2018 року,яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

визнаний невинуватим та виправданий за пред`явленим обвинуваченням за ст. 128 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Органами досудового розслідування, ОСОБА_7 обвинувачується у заподіянні ОСОБА_9 з необережності тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Вироком суду встановлено, що 14 квітня 2015 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 знаходячись на східцевому майданчику під`їзду №1 будинку № 40 по вулиці Лагерній в м. Києві, зустрів раніше не знайомого ОСОБА_9 . При цьому між ними виник словесний конфлікт на ґрунті особистих неприязних стосунків, а саме з приводу проведення ОСОБА_9 ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_2 .

У подальшому між останніми виник словесний конфлікт, який перейшов у штовханину. В цей момент ОСОБА_7 не маючи умислу спрямованого на нанесення тілесних ушкоджень та будучи впевненим, що своїми діями не спричинить тілесних ушкоджень ОСОБА_9 схопив останнього за комір його верхнього одягу, в результаті чого ОСОБА_9 та ОСОБА_7 втратили рівновагу та впали на сходи під`їзної площадки, в результаті чого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1088/е від 22 липня 2015 року:1 (1-2 питання слідчого). Аналіз даної медичної документації на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідності питань Постанови, дає підстави зробити наступні висновки.

Передусім орган досудового розслідування вважає за потрібне звернути увагу учасників та сторін кримінального провадження на наступному:

-п.1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.11.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України (далі по тексту «Правила») надано вичерпне визначення терміну ушкодження - «з медичної точки зору, тілесні ушкодження - це порушення анатомічної цілості тканини, органів та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджучих факторів - фізичних, хімічних, біологічних, психічних»;

-п.4.6 «Правил» визначає таке: «судово-медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово-медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступінь тяжкості, виходячи із звичних термінів».
Так, під час первинного відомого звернення 14.04.2015 в 18.02 за медичною допомогою у ОСОБА_9 були виявлені такі тілесні ушкодження:

А) закрита черепно - мозкова травма: садна у ділянці обличчя; вогнища крововиливів у речовину головного мозку у обох лобно-базальних відділах (розмірами 1,2х2,3х1,4 (см) справа та 0,8х0,6х,1,2 (см зліва); субарахноїдальний крововилив у лівій лобній та скроневій ділянках, у правій лобній ділянці; субдуральні нашарування крові (товщиною до 0,2-0,4см)).

Б) підшкірний крововилив з боку внутрішньої та зовнішньої поверхонь правої гомілки.

Описані тілесні ушкодження від дії (крововилив та комплексне ушкодження у ділянці голови - в наслідок ударів-співударяння тупих твердих ушкодження у ділянці голови - в наслідок ударів-співударяння тупих твердих предметів; садна - за рахунок ковзання, терті, ударів під кутами чи поєднання таких впливів), можливо у строк, вказаний у описовій частині цієї Постанови, тобто 14.04.2015 (наявність паталогічної неврологічної симпоматики саме з моменту госпіталізації 14.04.2015 та опис її динаміки під час послідуючої госпіталізації 17.04.2015).

Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок по місцю утворення кровили вів та саден у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Саме тому, кожне з виявлених тілесних ушкоджень, вказаних у п. б) даних Підсумків, відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, відповідно до п.п. 2.3.5 та 4.6 «Правил».

Спричинення цього комплексу ушкоджень у ділянці голови супроводжувалося порушенням анатомічної цілісності речовини головного мозку та функціональними порушеннями головного мозку. Відома морфологія виявленого (вказаного у п.а) даних Підсумків) тілесного ушкодження (розміри та локалізація крововиливів у речовину головного мозку) дозволяє стверджувати, що спричинення цього тілесного ушкодження обумовлює (у будь-якому випадку) функціональні порушення головного мозку на строк понад 21 одну добу (які обумовлені тим, що відновлення порушеної анатомічної цілісності речовини головного мозку та тривалість порушеної анатомічної цілісності речовини головного мозку та тривалість порушення його функції саме у такій формі черепно-мозкової травми, потребує саме вказаного строку) який власно і віддзеркалює тривалість розладу здоров`я, як загально визначеного судово-медичного критерію визначення ступеня тяжкості, а тому, це тілесне ушкодження, вказане у п.а) даних Підсумків, відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно п.п.2.2.1./в та 4.6 «Правил».

Діагнози, які були встановлені ОСОБА_9 під час його госпіталізації 14.04.2015 - «закрита травма грудної клітини: забій грудної клітини; забій м`яких тканин лівої гомілки» достатнім обсягом об`єктивних клінічних даних не підтверджені (відсутність морфологічного опису стану мілких тканин грудної клітки та лівої гомілки; опису функціональних порушень органів грудної клітки). Відповідно п.п.4.6 та 4.13.1 Правил, слід утриматися від судово-медичної оцінки встановлених діагнозів.

Суд, визнаючи ОСОБА_7 невинуватим у висунутому обвинуваченні та виправдовуючи, дійшов висновку про недоведеність у його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, оскільки матеріалами кримінального провадження не доведено як факту заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, так і ступеню тяжкості нанесених тілесних ушкоджень. Підкреслює, що обвинувачення є неконкретним, не доведеним органом державного обвинувачення та не підтверджується доказами в їх сукупності.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 128 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до органів пробації.

В обґрунтування апеляції, зазначає, що вирок не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки судом не надано належної оцінки показанням обвинуваченого ОСОБА_7 , який змінював свої покази під час допиту у суді, вказуючи спочатку що не чіпав потерпілого , а в подальшому сказав, що штовхнув потерпілого від себе і він перечепився за східці і схопив його за комір, внаслідок чого впав на східці, показанням свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , якими доводиться факт нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому, не звернув уваги на той факт, що працівники невідкладної медичної допомоги, що приїхали на місце події, відразу встановили наявність у потерпілого тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі представник потерпілого просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати обвинуваченого ОСОБА_7 винуватим за ст. 128 КК України та призначити покарання. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд, не дивлячись на зібрані докази виправдав обвинуваченого, поставив під сумнів розвиток подій, викладених в обвинувальному акті та медичній документації, базуючись фактично на одній довідці Державної прикордонної служби України про відсутність ОСОБА_9 в Україні з 30.04.2015 по 07.05.2015 року, проте ці дати є датами загальнодержавних свят і потерпілий пояснив, що на підставі поданої заяви перебував поза межами лікарні, про те такі доводи суд не взяв до уваги та не спростував. Підкреслює, що фактично всі свідки і сам обвинувачений підтверджують факт штовханини та конфлікту між потерпілим та обвинуваченим, а ступінь тяжкості тілесних пошкоджень встановлений висновком судово-медичного експерта, безпідставно визнаним судом недопустимим доказом.

Обвинуваченим подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора та заперечення на апеляційну скаргу представника потерпілого, в яких він просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок - без змін. Вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув матеріали кримінального провадження і надав належну правову оцінку фактичним обставинам справи.

Захисником обвинуваченого подано заперечення на апеляційну скаргу представника потерпілого, в яких він просить залишити без змін виправдувальний вирок, а апеляційну скаргу представника потерпілого без задоволення. Вважає, що суд прийшов до правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення за ст. 128 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думки прокурора, потерпілого та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, обвинуваченого та захисника, які заперечили проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як випливає із змісту мотивувальної частини виправдувального вироку, суд встановив обставини нанесення обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Проте, в подальшому, зазначені обставини спростував, посилаючись на ненадання стороною обвинувачення належних доказів.

За змістом ч.3 ст.374 КПК України у разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині вироку мають зазначатися формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону судом не дотримані.

Так, вирок не містить формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним.

Також колегія суддів підкреслює, що висновок суду про недоведеність факту нанесення тілесних ушкоджень та ступеню їх тяжкості суперечить його ж твердженням про наявність підстави для виправдання, передбаченої п.3 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки зазначено, що ОСОБА_7 вчинив діяння, але яке не містить складу кримінального правопорушення.

Крім того, колегією суддів підкреслюється та обставина, що судом взагалі не встановлено яке саме діяння вчинив ОСОБА_7 , що не визнане як злочин.

Таким чином, висновки у вироку містять суттєві суперечності, які позбавляють суд апеляційної інстанції можливості перевірити доводи апеляційних скарг прокурора та представника потерпілого щодо незаконності прийнятого судового рішення.

Оскільки судом першої інстанції при складанні вироку допущені істотні порушення кримінального процесуального законодавства, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегія суддів вважає необхідним вирок скасувати та призначити по кримінальному провадженню новий розгляд в суді першої інстанції.

При новому розгляді кримінального провадження, яке слід провести з дотриманням вимог розділу ІУ КПК, слід звернути увагу на відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, надати належну оцінку доказам по справі та ухвалити судове рішення з дотриманням кримінального процесуального законодавства.

Керуючись ст.404,405,407,412,415,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора та представника потерпілого задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Призначити по кримінальному провадженню про обвинувачення ОСОБА_7 за ст.128 КК України новий розгляд в суді першої інстанції.

Суддя: Суддя: Суддя: