Справа № 308/1158/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , начальника СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про скасування рішення про відмову у визнанні потерпілою та зобов`язання визнати потерпілою у кримінальному провадженні за № 0002036,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з скаргою на дії та бездіяльність слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області на відповідь за вих. № 564/106/25/1-2019 від 16.01.2019 року, згідно з якою просить: скасувати рішення начальника СВ УВП ОСОБА_4 про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні № 0002036, як незаконне і по суті не визнання її як другої доньки матері; зобов`язати ухвалою суду слідчих/прокурорів визнати її потерпілою, оцінивши у сукупності усі матеріали за її зверненнями, які вона надала в хронологічному порядку у додатку 3 до скарги (див. додаток 1 до даної скарги) на 15-16 акр.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_3 посилається на те, що на її чергові в численний раз звернення: скаргу до Ужгородської місцевої прокуратури за вх. № 1364 вх. 18 від 28.12.2018 року (додаток 1), в якій в хронологічному порядку описує стисло причинно-наслідкові події, які передували даному КП …2036; клопотання до начальника СВ УВП ОСОБА_4 за вх.. № 164 від 10.01.2019 року (додаток 2) про негайне вжиття заходів щодо забезпечення даного КП …2036 доказами, які мають істотне значення та надати їй матеріали КП …2036 для ознайомлення. Зазначає, що вона отримала відповідь від начальника СВ УВП ОСОБА_4 з черговою відмовою визнати її як близького родича і члена сім`ї матері потерпілою, що є порушенням її законних прав та інтересів, наносить їй неймовірні страждання та матеріальні збитки, що суперечить усім нормам моралі та чинного законодавства (додаток 3), в тому числі численним ухвалам Ужгородського міськрайонного суду з 06.02.2018 року за її скаргами.

Скаржник ОСОБА_3 у даному судовому засіданні підтримала подану скаргу з викладених у ній підстав, просили вимоги скарги задовольнити.

Начальник СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 у судовому засіданні проти скарги заперечив та повідомив, що кримінальне провадження № 0002036 закрито за відсутністю події і складу кримінального правопорушення. Також зауважив, що СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області не має можливості надати матеріали зазначеного кримінального провадження, оскільки такі витребувано в органу досудового розслідування прокуратурою.

Заслухавши пояснення скаржника та начальника СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, вивчивши скаргу та дослідивши матеріали, які долучені до неї, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Як встановлено слідчим суддею, згідно з листом начальника СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 16.01.2019 року за № 564/106/25/1-2019, адресованим ОСОБА_3 , повідомлено, що її звернення від 28.12.2018 року, надійшло з Ужгородської місцевої прокуратури через секретаріат Ужгородського ВП на адресу СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, яка була зареєстрована за вх. № 66 від 04.01.2018 року. З даного приводу СВ Ужгородського ВП ГУНП України в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0002036 від 06.08.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, по факту смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, відповідно до ст. 56, ст. 221 КПК України має право потерпілий. Відповідно до ст. 60 КПК України, заявник має право отримати інформацію про початок та закінчення досудового розслідування. Враховуючи те, що вона ( ОСОБА_3 ) не являється учасником кримінального процесу, не являється потерпілим чи заявником у кримінальному провадженні, орган досудового розслідування не може надати їй ( ОСОБА_3 ) дозвіл на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0002036 від 06.08.2017 року, у зв`язку з тим, що вона ( ОСОБА_3 ) не користується правами, передбаченими ст. ст. 55, 56, 58, 59, 221 КПК України. Також у листі повідомлено, що керівник органу досудового розслідування, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 39 КПК України, може відсторонити слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 лише вмотивованою постановою у разі неефективного досудового розслідування, яка в казаному провадженні відсутня.

Скаржником в межах даної скарги, як слідує з її змісту на дії та бездіяльність слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області на відповідь за вих. № 564/106/25/1-2019 від 16.01.2019 року, заявлено вимогу про скасування начальника СВ УВП ОСОБА_4 про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні № 0002036.

Слідчим суддею було скеровано до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області запит про надання в судове засідання матеріалів по заяві ОСОБА_3 , однак такі надано не було та як повідомив начальник СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області кримінальне провадження № 0002036 закрито за відсутністю події і складу кримінального правопорушення та останні витребувано в органу досудового розслідування прокуратурою.

Статтею 22 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
З огляду на конституційні принципи змагальності сторін та диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності матеріалів кримінального провадження на підставі наданих скаржником доказів.
Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов.

Однак, як встановлено слідчим суддею та не підтверджено наявними матеріалами справи за поданою скаргою, начальником слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 не виносилася вмотивована постанова про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 , яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відтак, слідчий суддя констатує, що у даному випадку відсутній предмет оскарження в порядку, визначеному ст. 303 КПК України.

Разом з тим, заявлена вимога ОСОБА_3 про зобов`язання ухвалою суду слідчих/прокурорів визнати її потерпілою у кримінальному провадженні переліком ст. 303 КПК України не визначена.

Згідно з приписами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 1, 5 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
За змістом ч. 4 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних i кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року, по-різному вирішуються питання формулювання положень резолютивної частини ухвали слідчого судді в разі скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим. В одних випадках слідчі судді постановляють рішення зобов`язати слідчого визнати скаржника потерпілим, а в інших обмежуються рішенням про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим. Перший з наведених підходів не враховує положень кримінального процесуального законодавства, яке не передбачає прийняття процесуального рішення про визнання потерпілим. Саме тому за умови скасування відповідних постанов слідчим суддям доцільно в резолютивній частині формулювати рішення лише про таке скасування.

Згідно з положень ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, серед іншого, про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію.

Таким чином, з огляду на викладені положення кримінального процесуального закону та роз`яснення, слідчий суддя приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення вимог скарги про зобов`язання визнати ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні.

Що стосується вимог ОСОБА_3 , викладених у її клопотанні від 18.01.2019 року, слідчий суддя зазначає, що такі в межах розгляду даної скарги до задоволення не підлягають та переліком ст. 303 КПК України не визначені.

Виходячи з вищенаведеного та оцінюючи обґрунтованість поданої скарги, приймаючи до уваги, що в скарзі скаржником ставиться питання, що не входить в перелік рішень, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а також не належить до повноважень слідчого судді, передбачених КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити скаржнику, що дана ухвала не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді або в іншому судовому порядку і не перешкоджає захисту прав особи, яка подала скаргу, в порядку, передбаченому КПК України.

Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування рішення про відмову у визнанні потерпілою та зобов`язання визнати потерпілою у кримінальному провадженні за № 0002036 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Ужгородського міськрайонно ОСОБА_1