У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 від 01.03.2018 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 20.09.2018 року.

Обвинувачений: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Казанка, Миколаївська обл., громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 бвинувачується у вчиненні злочину,передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_6

представник потерпілої ОСОБА_7

обвинувачений : ОСОБА_5

захисник: ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
Обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок суду змінити, пом`якшити призначене йому покарання.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 10.12.2012 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Узагальнені доводи апелянта.

Обвинувачений ОСОБА_5 в апеляційній скарзі зазначає, що вирок суду є занадто суворим та необґрунтованим.

Вказує на те, що потерпілій було відшкодовано завданий матеріальний збиток, але суд призначаючи покарання дану обставину не врахував та призначив занадто суворе покарання та тим самим порушив його права.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

07.02.2018 року близько 22.30 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, прийшов до місцевого кладовища, розташованого біля села Новоолександрівка Баштанського району Миколаївської області, де шляхом зриву від бетонного стовпа зірвав та викрав три металеві секції довжиною 240 см., висотою 90 см., вагою 25 кг. кожна, загальною вагою 75 кг., вартістю 1 кг. брухту чорного металу 5,43, грн., загальною вартістю 407 грн. 25 коп., які перебувають на балансі Новоолександрівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області. Після цього з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив Новоолександрівській сільській раді Баштанського району Миколаївської області майнову шкоду на загальну суму 407 грн. 25 коп.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав вирок законним і обґрунтованим, а призначене обвинуваченому покарання справедливим, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та всебічно перевіреними в судовому засіданні доказами, що отримали відповідну оцінку у вироку та апелянтом не оспорюється.

Покарання обвинуваченому призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 65, 66 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до злочину середнього ступеню тяжкості, особи обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, обставини, що пом`якшують покарання активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, відшкодування шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки , що не є максимальним розміром, передбаченим санкцією ч.2 ст. 185 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 10.12.2012 року вироком Казанківського районного суду Миколаївської області ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі (а.п. 78-79).

Відповідно до листа голови Казанківського районного суду Миколаївської області ОСОБА_9 вищевказаний вирок вступив в законну силу 18 квітня 2013 року. Вирок було приведено до виконання 30 квітня 2013 року, розпорядження про виконання вироку було направлено до Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області. Зазначено, що станом на 10.05.2018 року інформація про результати виконання вироку відносно засудженого ОСОБА_5 до Казанківського районного суду не надходила (а.п. 80).

Відповідно до ч.2 ст. 534 КПК України, судове рішення, яке набрало законної сили підлягає безумовному виконанню.

Згідно із п.3 ч.1 ст.80 КПК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом п`яти років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості.

Як вбачається з вироку Казанківського районного суду Миколаївської області від 10.12.2012 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який відноситься до злочинів середнього ступеня тяжкості. Зазначений вирок набрав законної сили 18.04.2013 року.

Однак, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 вчинив новий злочин (07.02.2018р.) середнього ступеня тяжкості, то відповідно до ч.4 ст. 80 КК України перебіг давності виконання обвинувального вироку переривається.

З огляду на наведене, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_5 покарання відповідно до положень ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_5 не працює, не має постійного джерела доходу, існує за рахунок випадкових заробітків, немає міцних соціальних зв`язків, за місцем проживання характеризується як особа схильна до вживання алкогольних напоїв, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності.

Відповідно до висновку старшого інспектора Баштанського РВ з питань пробації ОСОБА_10 , викладеного в судовій доповіді (а.п. 26-28), виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без позбавлення волі може становити небезпеку для суспільства.

З огляду на зазначене відсутні підстави вважати призначене ОСОБА_5 покарання надмірно суворим.

Посилання обвинуваченого на те, що він відшкодував завдану шкоду, як на підставу для пом`якшення покарання не є обгрунтованим, оскільки зазначене не знижує ступеню суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим злочину.

Інших доводів, про надмірну суворість покарання обвинувачений не наводить.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції за оскаржуваним вироком, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 .

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження й постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення у

матеріалах провадження не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого не вбачається.

За такого відсутні підстави для зміни вироку, про що просив апелянт.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 20.09.2018р. відносно ОСОБА_5 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим який знаходиться під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: