465/4629/16-к
1-кп/465/404/18
У Х В А Л А
судового засідання
10.12.2018 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
Головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000054 від 15.03.2016 року відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.426-1 КК України,-
за участю потерпілого ОСОБА_6
за участю обвинуваченого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 від 15.03.2016 року.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12.10.2018 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 10.12.2018 року.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки 10.12.2018 року спливає строк, на який такий запобіжний захід було продовжено, а підстав для звільнення останнього з під домашнього арешту немає, так як ризики, які послужили обранню запобіжного заходу у такому виді продовжують існувати.
Обвинувачений ОСОБА_5 щодо вирішення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу поклався на розгляд суду. Просить проводити розгляд даного клопотання у відсутності його адвоката.
Потерпілий та його представник у судовому засіданні підтримали клопотання прокурора.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження обраного запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або створити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з вимогами ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, стан здоров`я підозрюваного, його репутацію та інші обставини.
Як вбачається з вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні
Так, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому, крім наявності вищезазначеного ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням покарання, що загрожує обвинуваченому разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, суд враховує також дані про особу ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання на території м.Львова, працює, раніше не судимий, суд вважає за доцільне клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити, який забезпечить його належну процесуальну поведінку та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.195 КПК України.
Керуючись ст. 177, 178, 181, 331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.426-1 КК України у вигляді домашнього арешту продовжити на 60 днів до 07.02.2019 року включно.
Копію ухвали слід вручити обвинуваченому, прокурору та направити прокурору військової прокуратури Львівського гарнізону та старшому слідчому військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_7 для контролю за виконання запобіжного заходу.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1