печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

27 травня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у засіданні в приміщенні суду у залі суду в м. Києві провадження за клопотанням представника ТОВ «ОІЛ ФАР» () - адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна -

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника ТОВ «ОІЛ ФАР» () - адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у КП №0000142 від 17 березня 2017 року, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.04.219 року у справі № 757/20376/19-к, якою накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 відкритого ТОВ «ОІЛ ФАР» () в АТ «КБ «Земельний Капітал» (МФО 305880).

В засідання учасники провадження не з`явилися, про місце і час розгляду клопотання повідомлялись належним чином.

Зокрема, представник ТОВ «ОІЛ ФАР» () - адвокат ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні що Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості про яке 17.03.2017 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000142 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 222-1, ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.04.219 року у справі № 757/20376/19-к, якою накладено арешт, окрім іншого, на кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 відкритого ТОВ «ОІЛ ФАР» () в банківській установі АТ «КБ «Земльний Капітал» (МФО 305880).

Арешт, згідно вищевказаної ухвали слідчого судді, накладено з метою збереження речових доказів.

Так, згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, грошові кошти у безготівковій формі на банківському рахунку не підпадають під визначення речових доказів в кримінальному провадженні, оскільки не є матеріальними об`єктами, які можуть зберегти сліди злочині.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що на момент розгляду клопотання про скасування арешту майна слідчому судді не було надано даних щодо повідомлення про підозру посадовим особам ТОВ «ОІЛ ФАР» () у КП № 0000142 від 17.03.2017 року та даних щодо поданого цивільного позову до ТОВ «ОІЛ ФАР» (), крім того не надано доказів, що ТОВ «ОІЛ ФАР» () є юридичною особою щодо якої здійснюється кримінальне провадження, а тому слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись, ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 174, 309 КК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ТОВ «ОІЛ ФАР» () - адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.04.219 року у справі № 757/20376/19-к, на кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 відкритого ТОВ «ОІЛ ФАР» () у банківській установі АТ «КБ «Земельний Капітал» (МФО 305880), який знаходиться за адресою:49101, м. Дніпро, пр-т Пушкіна,15.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1