Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

05 березня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)» ? ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2018 року про задоволення клопотання засудженого та звільнення умовно-достроково від невідбутої частини покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше неодноразово судимого, засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 квітня 2015 року за ч.2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі (початок строку покарання: 25 лютого 2015 року; кінець строку покарання: 02 грудня 2019 року), ?
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2018 року клопотання засудженого задоволено. Звільнено умовно-достроково ОСОБА_7 від невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі.

В поданій апеляційній скарзі прокурор покликається на незаконність ухвали суду першої інстанції. Вказує на неправильне застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що судом належним чином не проаналізовані матеріали справи, у яких містяться дані про особу засудженого ОСОБА_7 . Суд першої інстанції залишив поза увагою, що при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання в силу вимог ст.81 КК України необхідно враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання.

Вказує, що відповідно до характеристики затвердженої начальником ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)» з 15 червня 2018 року засуджений ОСОБА_7 перебуває на оперативно-профілактичному обліку в установі як схильний до втечі та суїциду.

Згідно рішення адміністрації комісії ДУ «Львівська ВК (№ 30)» від 26 квітня 2018 року засуджений ОСОБА_7 визнаний таким, що не став на шлях виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальних норм, передбачених ст. 82 КК України.

Відповідно до витягу з протоколу № 18 рішення адміністрації комісії ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)» від 17 вересня 2018 року засуджений ОСОБА_7 визнаний таким, що не довів свого виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальних норм, передбачених ст. 81 КК України.

Крім того, 20 червня 2018 року до Яворівського районного суду Львівської області Городоцькою місцевою прокуратурою скеровано обвинувальний акт про обвинувачення засудженого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 393 КК України, і на даний час кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 393 КК України перебуває на розгляді Яворівського районного суду Львівської області.

Зазначає, що про неповне дослідження судом даних про особу засудженого свідчить і той факт, що характеристика ОСОБА_7 містить відомості про його попередні умовно-дострокові звільнення від відбування покарання, які судом взагалі не проаналізовані та не взяті до уваги. Проігноровано і ту обставину, що після застосування такого звільнення ОСОБА_7 не зробив належних висновків та під час невідбутої частини покарання знову вчинив умисний корисливий злочин, у тому числі тяжкий.

Просить ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2018 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора засуджений ОСОБА_7 вказує на необ`єктивність та необгрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора.

Зазначає, що як вбачається з технічного запису судового засідання, як 05 листопада, так і 26 грудня 2018 року судом належним чином було досліджено письмові докази (матеріали його особової справи) та враховано поведінку за весь період відбування покарання. Крім того, 05 листопада 2018 року при дослідженні письмових доказів судом було прийняте рішення про необхідінсть отримання додаткових відомостей щодо застосування до нього адміністацією державної установи заходу заохочення у виді дострокового зняття раніше накладеного стягнення від 19 квітня 2018 року, у зв`язку з чим судове засідання було перенесено.

Вказує на посередні характеристики під час перебування у ДУ «Чернівецька установа виконання покарань (№ 33)» в період часу з 25 лютого 2015 року по 12 червня 215 року та у ДУ «Львівська установа виконання покарань (№ 19) з 12 червня 2015 року по 19 червня 2015 року», а також на позитивні характеристики під час перебування у ДУ «Держівська ВК (№ 110)» з 19 червня 2015 року по 15 лютого 2016 року та під час перебування у ДУ «Львівська ВК (№ 48)».

Зазначає, що під час перебування у ДУ «Личаківська ВК (№ 30)» з боку керівництва даної установи він зазнав упередженого ставлення, систематичного порушення його прав, погроз та незаконного поводження, застосування до нього інших репресивних заходів, що призвело до істотного погіршення його правового становища та штучного створення умов для кримінального переслідування.

Під час перебування у ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)», до якої прибув 16 травня 2018 року вказує, що порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та сумлінне ставлення до праці на підприємстві установи 2 рази заохочувався правами начальника установи.

Вважає, що за весь період відбування покарання зарекомендував себе як особа позитивної спрямованості, за винятком періоду перебування в ДУ «Личаківська ВК (№30)».

Зазначає про наявність в матеріалах його особової справи вказівки Львівської місцевої прокуратури № 2 № 06/17-91/1-18 від 17 жовтня 2018 року про скасування наказу ДУ «Личаківська ВК (№ 30)» № 121/ОД-18 від 29 березня 2018 року в частині постановки його на оперативно-профілактичний облік як особи, що схильна до самогубства, ? як незаконного.

Вважає, що наявність кримінального провадження, яке розглядатиметься Яворівським районним судом Львівської області, до суті питання щодо можливості застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покаранння безпосереднього відношення не має.

Вказує, що твердження прокурора про вчинення ним втечі є безпідставним та необгрунтованим.

Зазначає, що за час відбування покарання він довів своє виправлення і більше не становить суспільної небезпеки.

Просить ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2018 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, засудженого ОСОБА_7 та думку представника ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)», які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
За вимогами ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тобто однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання засудженого та звільнення засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково суд першої інстанції послався на те, що останній відбув 2/3 строку призначеного покарання, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що засуджений за період відбування покарання участь у суспільно-корисній праці щодо поліпшення житлово-побутових умов засуджених та роботах з благоустрою колонії приймає як в порядку черговості, так і з власної ініціативи, працевлаштований у ремонтно-будівельну бригаду установи, до роботи ставиться добросовісно, порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності притягувався, стягнення накладене 19 квітня 2018 року під час відбування покарання у ДУ «Личаківська виправна колонія (№ 30)» у виді догани за нетактовну поведінку достроково зняте в порядку заохочення 09 жовтня 2018 року, всього має 9 заохочень, на заходи виховного характеру реагує позитивно.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на повному та всебічному аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 відбуває покарання з 25 лютого 2015 року.
Під час відбування покарань у ДУ «Чернівецька установа виконання покарань (№ 33)» та ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» ОСОБА_7 характеризувався посередньо, на що вказує і в запереченнях на апеляційну скаргу прокурора сам засуджений.
Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засудженого, останній під час перебування у ДУ «Держівська ВК (№ 110)», ДУ «Львівська ВК (№48)» та ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)» має 9 заохочень (подяк), що свідчить лише про намагання засудженого стати на шлях виправлення, а також під час перебування у ДУ «Личаківська ВК (№ 30)» до засудженого були застосовані стягнення: 2 догани та 1 сувора догана, які (догана та сувора догана) хоча і скасовані на підставі вказівки прокурора № 06/10-1635 від 30 березня 2018 року та 1 догана, достроково знята в порядку заохочення від 09 жовтня 2018 року, однак повинні враховуватися при розгляді питання щодо умовно-дострокового звільнення, як дані, що характеризують особу засудженого.
Відповідно до постанови про тимчасове поміщення до 24 годин засудженого в ДІЗО, наявної в матеріалах особової справи ОСОБА_7 , 28 березня 2018 року засуджений (відбуваючи покарання в ДУ «Личаківська ВК (№ 30)» та будучи залученим на підставі строкового трудового договору до виконання робіт у ТзОВ «ФУДЖІКУРА АУТОМОТІВ УКРАЇНА ЛЬВІВ») вчинив втечу з визначеного місця роботи завод «Фуджікура»; виявлений запах алкоголю з порожнини рота. 29 березня 2018 року засуджений ОСОБА_7 прийнятий в ДІЗО.
До ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)» ОСОБА_7 прибув 16 травня 2018 року.
Згідно даних наявної в матеріалах справи характеристики на засудженого ОСОБА_7 , затвердженої в.о. начальника ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)» ОСОБА_9 06 листопада 2018 року, останній раніше неодноразово був судимий (6 разів) починаючи з 1993 року за злочини проти життя і здоров`я людини, злочини проти власності та ін. (ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190 КК України) та звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, знову вчиняючи злочини, в тому числі умисний корисливий злочин, який відноситься до тяжких за ступенем тяжкості, протягом невідбутої частини покарання.
26 квітня 2018 року рішенням адміністративної комісії ДУ «Личаківська ВК (№ 30)» ОСОБА_7 визнаний таким, що не став на шлях виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальних норм, передбачених ст. 82 КК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо перебування ОСОБА_7 на оперативно-профілактичному обліку в ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)» як схильний до суїциду та членоушкодження, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами особової справи, а саме даними протоколу засідання комісії ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)» з вирішення питання про зняття засудженого із профілактичного обліку від 15 листопада 2018 року № 34, відповідно до якого вирішено засудженого ОСОБА_7 зняти із профілактичного обліку, як схильного до суїциду, з призначенням відповідних осіб для проведення індивідуально-профілактичної роботи.
Крім того, прокурор в апеляційній скарзі вказує, долучаючи ксерокопію обвинувального акта у кримінальному провадженні, відомості про яке 29 березня 2018 року внесеного до ЄРДР за № 0000033, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 393 КК України (втеча з місць позбавлення волі), який скеровано 20 червня 2018 року Городоцькою місцевою прокуратурою до Яворівського районного суду Львівської області, що на даний час зазначене кримінальне провадження перебуває на розгляді в Яворівському районному суді Львівської області.
В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор підтвердив, що зазначений обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 ще перебуває на розгляді у вказаному суді.
Посилання ОСОБА_7 на участь у суспільно-корисній праці, виховних заходах, прагнення до вдосконалення наявних професійно-технічних навичок, наявність заохочень за період відбування покарання, не є такими, що доводять факт його виправлення, враховуючи дані про його особу в цілому за весь час відбування покарання, який будучи раніше неодноразово судимою особою, звільнившись з місць позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, та знову вчиняв нові умисні злочини, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів та небажання стати на шлях виправлення.
Крім того, дотримання порядку і умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання, відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого.
За таких обставин, враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним і послідовним, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_7 довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці та погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора і приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав однозначно стверджувати про виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_7 за час відбування покарання, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.
Відповідно до ч.1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
За наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала Сарненського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2018 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасуванню з постановленням нової ухвали, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, ?
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2018 року про задоволення клопотання засудженого та звільнення умовно-достроково ОСОБА_7 від невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі скасувати.
У задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3