Єдиний унікальний номер 185/8180/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001910 від 15.09.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянки України, українки, з повною середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 20.06.2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу 510 грн. Штраф сплачено,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 11.09.2018 року о 11.00 год. прийшла до приміщення гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Гальмо», що знаходиться по вулиці Преображенській в місті Павлограді до свого знайомого ОСОБА_6 , де проводила з ним вільний час. Перебуваючи в приміщенні вказаного гаражу у ОСОБА_3 виник умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за її злочиними діями, як потерпілий ОСОБА_6 , так і інші особи не спостерігають і вона діє ніким не помічено, ОСОБА_3 повторно, таємно, дістала рукою з правої внутрішньої кишені жилетки ОСОБА_6 , яка висіла на гачку з лівого боку від входу до гаражу, гаманець чорного кольору, в якому перебували грошові кошти в сумі 3500 грн, та поклала його до своєї сумки. Після чого, з викраденим гаманцем та грошовими коштами в сумі 3500 грн. ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зникла та розпорядилася ними на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала у повному обсязі, та суду пояснила, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, вона повністю згодна. Додала, що дійсно 11.09.2018 року о 11.00 год. вона прийшла до гаражу АДРЕСА_2 до знайомого ОСОБА_6 , у якого викрала гаманець чорного кольору, в якому перебувало 3500 грн. У скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 11.09.2018 року він деякий час провів разом зі знайомою ОСОБА_3 , яка прийшла до нього у гості. Пізніше він виявив відсутність гаманця. Цивільний позов не подавав, покарання просить призначити на розсуду суду.

Допитавши обвинувачену, потерпілого, суд вважає, що ОСОБА_3 винна у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Її дії кваліфікуються за ч.2 ст. 185 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченої у скоєнні злочину, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено.

Обвинувачена вчинила злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше судима, не працює, не одружена, з 2014 року перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: «Розлад адаптації з порушенням емоції та поведінки», на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, вину визнала у повному обсязі.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає, що її виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого вона не скоїть нового злочину, та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, та попередження вчинення нею злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Експертиз по данному кримінальному проваджненню не проводилось.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 1(одного) року 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов не заявлений.
Речовий доказ у кримінальному провадженні: шкіряний гаманець чорного кольору, переданий на зберігання ОСОБА_6 залишити останніьому за належністю.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .