Справа №: 343/171/19
Провадження №: 1-кп/0343/63/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретарів судових засідань ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 02.01.2019 року за номером № 0000005, про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шульганівка Чортківського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, що має середню освіту, непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 вчинив грабіж, тобто відкрито викрав чуже майно.

Злочин вчинено за таких обставин:

27 грудня 2018 року близько 14:44 год. ОСОБА_8 перебував поблизу ТЦ «Кошик», що в м.Долина по просп. Незалежності, 3-А Івано-Франківської області, де побачив ОСОБА_6 , яка в цей час знімала гроші в банкоматі «Райффайзен Банк Аваль», що знаходиться неподалік входу в даний торговий центр. ОСОБА_6 , забувши гроші у віконечку видачі коштів, відійшла від банкомату і в цей час в ОСОБА_8 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення грошових коштів належних ОСОБА_6 , ОСОБА_8 підійшов до банкомату, де діючи умисно та з корисливих мотивів, взяв грошові кошти в сумі 700,00 грн. та почав відходити від банкомату, однак його злочинні дії помітила ОСОБА_6 , яка почала вимагала повернути їй гроші. Однак, ОСОБА_8 на її вимоги не відреагував та тримаючи в руках викрадені гроші, втік з місця події, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.
В судовому засіданні ОСОБА_8 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при викладених в обвинувальному акті обставинах. При цьому пояснив, що дійсно 27 грудня 2018 року близько полудня він перебував біля входу в торговий ценр «Кошик». Біля банкомату АТ «Райффайзен Банк Аваль» він побачив жінку, яка хотіла зняти гроші. Коли остання відійшла від банкомату, він підійшов ближче, оскільки очікував на пенсію, яка повинна була бути йому перечислена і побачив в банкоматі гроші, які жінка забула взяти. Він взяв ці грошові кошти в сумі 700,00 грн. і відходячи від банкомату, почув, що жінка вимагає повернути їй гроші. Однак, він злякався і тримаючи в руках викрадені кошти, втік з місця події. Він розуміє, що вчинив неправильно і щиро розкаюється у вчиненому та просить його суворо не карати.

Так як обвинувачений в судовому засіданні свою вину визнав повністю та дав суду показання, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд обмежив обсяг досліджуваних доказів в даному кримінальному провадженні, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та істинності позиції якого в суду немає, з`ясуванням думки потерпілої та дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що коли вона 27.12.2018 року знімала гроші в банкоматі АТ «Райффайзен Банк Аваль», який знаходиться біля ТЦ «Кошик», то забрала кредитну картку, а гроші забула у віконечку банкомату. Після цього побачила, як молодий мужчина забрав її гроші і почала кричати, щоб він їх повернув, однак, останній швидко втік з місця події. На даний час шкода їй відшкодована в повному обсязі і претензій до обвинуваченого ОСОБА_8 вона не має та просить його суворо не карати.

Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ст. 186 ч.1 КК України, оскільки він вчинив грабіж, тобто відкрито викрав чуже майно.

Обираючи покарання ОСОБА_8 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, оскільки обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин не встановлено.

До пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин суд відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він неодружений, не працює, є інвалідом 3 групи, має середню освіту, на обліку в психоневрологічному кабінеті Долинської ЦРЛ не перебуває, однак, перебуває на обліку в наркологічному кабінеті з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, позитивно характеризується по місцю проживання, раніше несудимий.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд також керується вимогами ст. 65 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд вважає, що за наявності вищеназваних пом`якшуючих обставин, відсутності обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням думки потерпілої, яка просила обвинуваченого суворо не карати, враховуючи дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він у вчиненому щиро розкаявся та добровільно відшкодував заподіяну злочином шкоду, слід обрати йому покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті, за якою його визнано винним, а саме: 70 відсотків неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Дане покарання, на думку суду, відповідає скоєному та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Судових витрат у кримінальному провадженні не має, цивільний позов не заявлявся.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190,00 грн. (одна тисяча сто дев`яносто гривень).
Речовий доказ у кримінальному провадженні: відеозапис камер відеоспостереження ТЦ «Кошик» - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: