Постанова

Іменем України
13 грудня 2018 року

м. Київ
Справа № 757/11600/18-к
Номер провадження в апеляційному суді 11-сс/796/1978/2018

Провадження № 51 6206 км 18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув в судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 24 квітня 2018 року.
Обставини справи та зміст оскарженого судового рішення
Старший слідчий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про надання тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2018 року вказане клопотання слідчого задоволено частково. Надано дозвіл старшому слідчому слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 , слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000258 від 14.12.2017 року на тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), з можливістю вилучення оригіналів документів, які містять інформацію та які стосуються фінансово-господарських взаємовідносин даного підприємства із ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_7 , ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 , ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_9 », за весь період взаємовідносин, в тому числі: договорів з додатками та доповненнями до них, додаткових угод, актів прийому-передачі виконаних робіт/наданих послуг, товарно-транспортних накладних (документів які підтверджують транспортування товарно-матеріальних цінностей), інформацію про осіб які приймали участь у здійсненні зазначених в документах фінансово-господарських операціях між підприємствами, протоколів погодження ціни, сертифікатів якості на товарно-матеріальні цінності (документів які підтверджують якість товару), податкових накладних, видаткових накладних, актів приймання-передачі, накладних, рахунків-фактур, платіжних доручень, банківських виписок, складських карток, листів по вказаним взаємовідносинам, роздрукованих витягів з електронних реєстрів отриманих та виданих податкових накладних, які містять облікові записи про вищезазначені фінансово-господарські операції, актів взаємозвірок в односторонньому порядку, оборотно-сальдових відомостей та бухгалтерських документів по рахункам 311 (розрахунковий рахунок), 28 (товари) і 36 (розрахунки з покупцями); документів по взаємовідносинах з підприємствами в адресу яких здійснювався продаж (реалізація) товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг), які ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 придбало у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_10 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_11 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_12 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_13 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_7 , ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_9 », в тому числі: договорів, додатків до них, податкових, видаткових накладних, актів виконаних робіт, прийому-передачі товарів (робіт, послуг), виписок банків, платіжних доручень, товарно-транспортних накладних; штатного розпису службових осіб, працівників ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 та їх посадових інструкцій за період з 01 січня 2014 року по дату постановлення ухвали слідчого судді із зазначенням дати призначення/звільнення вказаних осіб.
Визначено строк дії ухвали протягом одного місяця, який обраховувати з дня постановлення ухвали слідчим суддею.
Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, за якою ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 24 квітня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі ст. 399 ч. 4 КПК України та повернуто апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами особі, яка її подала.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Не погоджується із висновком апеляційного суду про те, що ухвала слідчого судді від 03 березня 2018 рокуне може бути оскаржена в порядку ст. 309 ч. 1 п. 10 КПК України, оскільки вилучення зазначених у ній документів, на його думку, повністю позбавляє ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » можливості здійснювати свою господарську діяльність.
Заперечень на касаційну скаргудиректора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від учасників судового провадження не надходило.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор в судовому засіданні вважав касаційну скаргу необґрунтованою і просив в її задоволенні відмовити.
Мотиви Суду
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 309 КПК України під час досудового розслідування в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність.

Положеннями Закону України «Про господарські товариства», який діяв станом на 03 березня 2018 року в частині щодо товариств з обмеженою відповідальністю, документами, які складають основу та дають право на здійснення відповідної діяльності є установчі документи товариства, до яких відноситься установчий договір та статут товариства. Відповідно ж до положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» № 2275-VIII від 06 лютого 2018 року, який набрав чинності 17 червня 2018 року, та скасував попередній Закон у частині, що стосується товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю установчим документом є статут товариства.

За змістом вказаних положень процесуального закону особа, що оскаржує в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, має обґрунтувати в апеляційній скарзі, що ця ухвала є предметом апеляційного оскарження в розумінні пункту 10 частини першої статті 309 КПК України та зазначити мотивування того, чому саме постановлена ухвала слідчого судді позбавляє особу можливості здійснювати свою діяльність та яким чином.

Сама лише незгода особи із постановленою ухвалою не може бути підставою для її перегляду в апеляційному порядку.
З матеріалів провадження вбачається, що в апеляційній скарзі директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, зазначив на допущені, на його думку, порушення процедури розгляду клопотання, а також мотиви, якими керувався слідчий звертаючись із таким клопотанням до слідчого судді, у зв`язку із чим така ухвала слідчого судді мала би бути переглянута апеляційним судом. Проте особа, яка подала апеляційну скаргу, не зазначила обставин, за яких ухвала слідчого судді від 03 березня 2018 року про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавила можливості здійснювати діяльність вказаного товариства в розумінні вищезазначених положень ст. 309 ч. 1 п. 10 КПК України.
За змістом частини третьої статті 309 КПК України інші ухвали слідчого судді окремому оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, а отже законодавець визначив саме такий спосіб реалізації права особи на судовий контроль законності такого виду рішення слідчого судді, іншого ніж ті, що включені до частини першої та другої статті 309 КПК України.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2018 року про тимчасовий доступ до речей та документів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку та відповідно до вимог ст. 399 ч. 4 КПК України виніс ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Відмова апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із оскарженням такого судового рішення слідчого судді, окреме оскарження якого на цій стадії законом не передбачене, не є свідченням вибірковості у трактуванні норми закону або ж обмеження доступу до правосуддя, як про це йдеться в касаційній скарзі.
В ухвалі Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі "Скорик проти України" зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).
За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.
Таким чином, порушень прав ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на доступ до правосуддя не встановлено.
Ухвала апеляційного суду є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що відповідає вимогам ст.ст. 370, 418 КПК України.
Враховуючи зазначене, колегія суддів підстав для задоволення касаційної скарги директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 , скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, не знаходить.
Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, Суд
ухвалив:
Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 24 квітня 2018 року залишити без зміни, а касаційну скаргу директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 - без задоволення.

Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3