Справа №1-51/2011 року
21 березня 2011 року
Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді ДЗЕРИНА М.М.
при секретарі ГУЛКОВСЬКІЙ Т.Т.
за участю прокурора НАГІРНЯКА Б.М.
підсудного ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Ямпіль Вінницької обл.
кримінальну справу по обвинуваченню
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, громадянина України, раніше не судимого,
відносно якого обрано міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд,
у скоєні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
Органами досудового слідства підсудний ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що 28 червня 2010 року близько 15 години 30 хвилин він через незачинені на замок двері, проник до будинку належного ОСОБА_3, який розташований по вулиці Виноградна,177 у місті Ямпіль Вінницької області, звідки таємно, умисно, з корисливих спонукань, вчинив крадіжку барсетки, в якій знаходилися гроші у сумі 900 доларів США та золоті жіночі сережки вагою 3 гр., загальною вартістю 450 гривень. Після вчинення крадіжки, підсудний ОСОБА_2 з місця події зник, викрадене привласнив та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши ОСОБА_3 майнової шкоди на загальну суму 7568 гривень 46 копійок.
Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вин у скоєному визнав і суду пояснив, що дійсно він із будинку ОСОБА_3 викрав барсетку, в якій знаходилися гроші у сумі 900 доларів США та золоті жіночі сережки.
У скоєному розкаюється.
Крім повного визнання вини підсудним ОСОБА_2, його вина підтверджується доказами зібраними на досудовому слідстві, а саме:
- заявою ОСОБА_3 (а.с.4), з якої встановлено, що останнього 28 червня 2010 року із належного йому будинку було викрадено барсетку, в якій знаходилися гроші у сумі 900 доларів США та золоті сережки;
- протоколом огляду місця події (а.с.5-8), з якого встановлено, що оглядом місця події є територія домоволодіння, яке належить ОСОБА_3 та яка розташована по вулиці Виноградна,177 у місті Ямпіль Вінницької області;
- довідкою вартості (а.с.15), з якої встановлено, що станом на 28 червня 2010 року ціна сплаву золота «585»складала 150 гривень за один грам;
- довідкою (а.с.17), з якої встановлено, що станом на 25 червня 2010 року офіційний курс гривні до долара США складав 790,9400 грн. за 100 доларів США;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_3 (а.с.19), з якого встановлено, що 28 червня 2010 року зранку він був відсутній ща місцем свого проживання. Коли після обіду повернувся, то виявив крадіжку барсетки, яка знаходилася у тумбочці у спальній кімнаті. У даній барсетці були грошові кошти у сумі 900 доларів США та золоті сережки;
- явкою з повинною ОСОБА_2 (а.с.31), з якої встановлено, що ОСОБА_2 зізнається у тому, що він скоїв крадіжку грошових коштів та золотих сережок із будинку, який належить ОСОБА_3;
- протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_4 (а.с.47), з якого встановлено, що вона спів мешкає із ОСОБА_2 У кінці червня місяця 2010 року після 14 години вона сказала ОСОБА_2, щоб останній пішов у магазин та придбав продукти харчування. Після того, як ОСОБА_2 повернувся із магазину, то повідомив, що ОСОБА_3 казав повернути борг у сумі 30 гривень. Вона дала ОСОБА_2 30 гривень та сказала повернути ОСОБА_3 ОСОБА_2 не було біля 15 хвилин, коли він повернувся, то вона побачила в його руках барсетку, в якій знаходилися грошові кошти долари США. На запитання, ОСОБА_2 повідомив, що дані гроші він заробив. Однак, вона сказала, що за такий короткий проміжок часу неможливо заробити таку суму грошей, і наказала повернути їх;
- додатковим протоколом допиту потерпілого ОСОБА_3 (а.с.48-49), з якого встановлено, що після того, як він виявив крадіжку грошових коштів та золотих сережок, через 3-4 днів до нього додому прийшов ОСОБА_2 та повернувся викрадене і попросив вибачення. Сказав, що барсетку викрав у його відсутність;
- протоколом відтворення обстановки і обставин події (а.с.51-52), з якого встановлено, що ОСОБА_2 показав, як він здійснював крадіжку із будинку належного ОСОБА_3;
- заявою потерпілого ОСОБА_3 (а.с.71), з якої встановлено, що будь-яких претензій до ОСОБА_2 він не має, оскільки збитки йому відшкодовані у повному обємі;
- іншими матеріалами кримінальної справи, які не суперечать між собою щодо фактичних обставин справи та з якими підсудний згідний у повному обсязі, а тому суд на підставі ст.299 КПК України вважає їх правдивими та обґрунтованими, і такими, які підтверджують вину підсудного у повному обсязі.
Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить вину підсудного ОСОБА_2, так як він своїми діями завдав матеріальної шкоди власнику викраденого майна та грошових коштів. Крім того, існує причинний зв'язок між даною шкодою і таємним викраденням, яке полягає у незаконному, безоплатному вилученні чужого майна поза волею власника, що й було зроблено діями ОСОБА_2, оскільки він вилучив грошові кошти та майно у відсутність власника ОСОБА_3 і поза його згодою, поєднавши це із проникненням у житло.
На думку суду, правильно встановивши дії підсудного ОСОБА_2 органи досудового слідства дали їм правильну правову оцінку, кваліфікувавши по ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
При призначенні підсудному ОСОБА_2 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, так і особу підсудного, що він вину у скоєному визнав, щиро кається, написав явку із повинною, дані обставини суд відповідно ст.66 КК України відносить до пом'якшуючих вину обставин.
Обтяжуючих вину підсудного ОСОБА_2 суд відповідно до ст.67 КК не вбачає.
З врахуванням вище викладеного, суд призначає ОСОБА_2 покарання за правилами ст.50 КК України, необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим злочинам, і має підстави обрати відносно нього міру покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ст.185 ч.3 КК України, однак вважаючи можливим виправлення підсудного без відбування покарання у виді позбавлення волі, і приходить до висновку про необхідність призначення підсудному покарання із встановленням іспитового строку зі здійсненням за ним нагляду органами внутрішніх справ та покладенням обовязків, передбачених ст.76 КК України.
При вирішенні питання щодо міри запобіжного заходу підсудному до вступу вироку у законну силу, суд не має підстав для її зміни чи скасування, а тому вважає необхідним міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.323, 324, 327, 328, 333-335, 338, 343 КПК України, суд
ОСОБА_2 визнати винуватим по ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в один рік.
Відповідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_2 обовязки, а саме:
1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;
2) повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;
3) періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Строк відбування покарання обчислювати ОСОБА_2 з моменту проголошення вироку.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу залишити попередню підписка про невиїзд.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий М.М.Дзерин