Справа № 461/3023/17 Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/234/18 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження № 461/3023/17 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 121, ч.4 ст. 296 ККУкраїни,

з участю секретаря ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

прокурора ОСОБА_11 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 15 березня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 15 березня 2018 року ОСОБА_7 засуджений за ч.4 ст. 296 КК України на чотири роки позбавлення волі; за ч.1 ст. 121 КК України на п`ять років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання п`ять років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, та невідбутої частини покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 27.12.2013 ОСОБА_7 визначено остаточне покарання за сукупністю вироків - п`ять років три місяці позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_7 залишено тримання під вартою.
Строк покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з дня затримання 18.03.2017.
Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з дня затримання 18.03.2017 до набрання вироком законної сили зараховано до відбування покарання відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в попередній редакції) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання речових доказів.
ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 17 березня 2017 року о 20 год. 50 хв., перебуваючи на вул. Нижанківського у м. Львові, неподалік входу у приміщення бістро-піцерії «СілиЗ`їли», будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, виявляючи явну неповагу до установлених норм поведінки, протиставляючи себе таким чином суспільству, проявляючи грубу силу та зухвалість, під надуманим дріб`язковим приводом розпочав конфлікт з потерпілим ОСОБА_9 , під час якого висловлювався нецензурною лайкою та, використовуючи заздалегідь заготовлений та пристосований ним для нанесення тілесних ушкоджень складний ніж, наніс потерпілому удар цим ножем по тулубу, заподіявши ОСОБА_9 , згідно з висновком експерта №112/17 від 03.04.2017, колото-різану рану на животі зліва, що відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, у відповідь на зауваження, висловлені потерпілим ОСОБА_10 , який намагався припинити хуліганські дії ОСОБА_7 та затримати його, наніс ОСОБА_10 декілька ударів вказаним ножем по тулубу, спричинивши відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 150/17 від 07.04.2017 проникаюче поранення на грудній клітці зліва по передньо-аксілярній лінії у 6-му міжребер`ї, раневий канал якого проходив горизонтально зліва направо, пошкоджуючи сьоме ребро, проникав у плевральну порожнину з пораненням лівого шлуночку серця, тампонадою серця вилитою кров`ю, а також проникаюче поранення в епігастральній ділянці зліва на чотири з семи нижче реберної дуги навколо грудинної лінії, раневий канал якого проходив знизу догори, спереду назад, пошкоджуючи реберну дугу, проникав у переднє середостіння та проникаюче поранення на животі зліва, раневий канал якого проходив знизу догори, зліва направо, спереду назад та проникав у черевну порожнину з ушкодженням сальника, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок змінити, застосувати положення ст. 75 КК України, встановивши три роки іспитового строку. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України, визнав повністю та розкаявся. У зв`язку із сумлінною поведінкою був умовно-достроково звільнений від відбування покарання за попереднім вироком. За час перебування у слідчому ізоляторі Львівської області до нього не застосовувались заходи дисциплінарного впливу. Під час досудового розслідування сприяв розкриттю вчинених ним кримінальних правопорушень. З боку потерпілих по відношенню до нього немає жодних претензій.
В ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви, та просять апеляційну скаргу задоволити.
Прокурор та потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 апеляційну скаргу заперечили.
Заслухавши доповідь судді, сторону захисту та сторону обвинувачення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Апеляційний суд переглядає вирок у межах апеляційної скарги відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України.
Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюються.
Покарання ОСОБА_7 призначене судом з дотриманням вимог ст.ст. 65, 66 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів, обране з врахуванням особи обвинуваченого, який вину у вчинені злочинів визнав, раніше судимий, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває; з врахуванням обставини, яка обтяжує покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, та призначене в межах, встановлених санкціями частин статтей КК України, що передбачають відповідальність за вчинені злочини.
Доводи апеляційної скарги про неврахування судом обставин справи та про необхідність застосування ст. 75 КК України, колегія суддів визнає безпідставними й до уваги не бере.
Усі дані про особу обвинуваченого, визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінальних правопорушень були в повній мірі враховані судом першої інстанції при призначенні покарання й наведені у вироку суду.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд, врахувавши тяжкість вчинених злочинів, особу обвинуваченого, усі обставини справи, обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим й визначив покарання - п`ять років позбавлення волі.
Підстав вважати, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, немає.
Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 27.12.2013 ОСОБА_7 був засуджений за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України на три роки сім місяців позбавлення волі; звільнений від відбування покарання 16.12.2016 умовно-достроково на один рік два місяці сім днів позбавлення волі. Нові злочини, передбачені ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України, вчинені ОСОБА_7 протягом невідбутої частини покарання.
Тому судом першої інстанції остаточне покарання ОСОБА_7 у виді п`яти років трьох місяців позбавлення волі правильно визначене з врахуванням положень ст. 71, ч.4 ст. 81 КК України із застосуванням принципу часткового складання покарань за даним вироком та невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
При цьому судом першої інстанції відповідно до ч.4 ст. 71 КК України враховано, що призначене ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків не могло бути меншим від невідбутої частини покарання за попереднім вироком Личаківського районного суду м. Львова від 27.12.2013, і повинно було бути більшим від покарання, призначеного за нові злочини.
Апеляційні вимоги щодо звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого від відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Між тим ОСОБА_7 визначено остаточне покарання п`ять років три місяці позбавлення волі, нові злочини вчинені ОСОБА_7 протягом невідбутої частини покарання за попереднім вироком і виправлення обвинуваченого є неможливим без відбування покарання.
Апеляційна скарга обвинуваченого не містить правових підстав для скасування чи зміни вироку, й колегія суддів визнає її необґрунтованою.
Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.
В ходіапеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_7 фактично був затриманий 17 березня 2017 року, тому строк відбуття покарання обвинуваченим слід рахувати з 17 березня 2017 року.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ч.2 ст. 532 КПК України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Отже ОСОБА_7 на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17 березня 2017 року по 12 грудня 2018 року включно (день набрання вироком законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Окрім цього, Галицькому районному суду м. Львова слід виправити допущену у вступній частині вироку описку в кваліфікації дій обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 15 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.
На підставі ст. 404 КПК України строк відбуття покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі рахувати з 17 березня 2017 року, тобто з часу його фактичного затримання.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015) зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17 березня 2017 року по 12 грудня 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Рекомендувати Галицькому районному суду м. Львова виправити допущену у вступній частині вироку описку в кваліфікації дій обвинуваченого.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4