ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/481/19 Справа № 173/739/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000209 за апеляційною скаргою прокурора Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що органом досудового слідства і прокурором у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказано про наявність обгрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, та щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, незаконного впливу на потерпілого та свідків, переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Відмовляючи у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , слідчий суддя поверхнево вивчив надані докази на підтвердженні ризиків, при цьому в ухвалі вказав, що ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тоді як злочин, кваліфікований за ч.3 ст.187 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину.
Також, слідчий суддя взагалі не мотивував чому і які саме ризики, вказані в клопотанні слідчого, не знайшли свого підтвердження, чим порушив вимоги ч.2 ст.177 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2019 рокубуло частково задоволено клопотання слідчого СВ Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_10 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю до 18.05.2019 року включно, з покладанням на нього обов`язків: - прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час; - заборонити покидати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в якій він мешкає, з 23 години вечора до 06 години наступного ранку; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; - заборонити спілкуватись зі свідками в даному кримінальному провадженні.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення відносно неповнолітньої особи ОСОБА_11 , крім того підозрюваний має постійне місце проживання, офіційно працює в ПП «Орлан 800» на посаді начальника охорони, характеризується добре, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, малолітніх дітей на утриманні не має, тому до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Частина 2 статті 177 КПК України передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями частини 1 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

На думку колегії суддів, при обрані ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту ці вимоги закону судом не були дотримані.
Відповідно до ухвали суду першої інстанції, слідчому СВ Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області було відмовлено в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та обрано останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Таке рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає необґрунтованим, а доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали слідчого судді цілком слушними, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2019 року за № 0000209.

Наявними матеріалами встановлено, що 15 березня 2019 року о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_8 фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16 березня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Приймаючи рішення про часткове задоволення клопотання слідчого та застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтовану підозру щодо ОСОБА_8 у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, однак вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши доводи учасників судового провадження, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого, дійшов помилкового висновку про необхідність відмови у його задоволенні, оскільки не вказав про наявність ризиків відповідно до ст. 177 КПК України.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає необхідним задовольнити частково клопотання слідчого та обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України, підтверджується вагомими наявними доказами, які додані до клопотання слідчого, а саме протоколом огляду місця події від 15 березня 2019 року; протоколом огляду автомобіля марки Дача Логан, яка належить ПП Орлан 800, у якій виявлено та вилучено чоловічу чорну коротку куртку, бронежилет, балаклаву, маску чорного кольору, предмет зовні схожий на пістолет марки ПМ; протоколом допиту потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам підозрюваного ОСОБА_8 , свідком ОСОБА_16 ; протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 ; протоколом слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_11 та іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також під час апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження обставини, викладені в клопотанні слідчого, про наявність ризиків, що, знаходячись на волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки санкція інкримінованого йому злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна, а також незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, тому що підозрюваному ОСОБА_8 відоме місце проживання потерпілих та свідків, зокрема, малолітнього потерпілого ОСОБА_11 .

Відповідно до рішення ЄСПЛ Ілійков проти Болгарії, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Згідно із ст. 178 КПК України, колегія суддів враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим.
Врахування та посилання слідчим суддею в ухвалі на обставини про те, що підозрюваний має постійне місце проживання, офіційно працює в ПП «Орлан 800» на посаді начальника охорони, характеризується добре, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, малолітніх дітей на утриманні не має, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Аналізуючи вищенаведені обставини у сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що вони свідчать про неможливість усунення ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, встановлених щодо ОСОБА_8 , у менш обтяжливий спосіб, та вважає за необхідне з цих підстав апеляційну скаргу прокурора задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 16 травня 2019 року, взявши його під варту в залі суду.

Перебування матері підозрю ваного на амбулаторному лікуванні не є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Колегія суддів, враховуючи викладені обставини, той факт, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із погрозою застосування насильства, вважає за необхідне не визначати в цьому випадку розмір застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року щодо ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову, якою клопотання слідчого СВ Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню № 0000209 від 15 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 травня 2019 року.

Підозрюваного ОСОБА_8 взяти під варту в залі суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4