В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/423/19
10 квітня 2019 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження №0000136, внесене 04 грудня 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, інваліда ІІ групи, не судимого, громадянина України, за ч.3 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що в квітні 2012 року, під приводом надання соціальної допомоги, вирішив шахрайським шляхом заволодіти коштами жителя м. Івано-Франківськ приватного підприємця ОСОБА_7 .
Для цього ОСОБА_6 вступив у злочинну змову із ОСОБА_8 , кримінальне провадження щодо якого закрито у зв`язку зі смертю, та з невідомою особою, розробивши спільний план дій по введенню ОСОБА_7 в оману з метою викликати у потерпілого відчуття дійсності їх намірів.
Реалізовуючи злочинний умисел 23 квітня 2012 року ОСОБА_6 ввів ОСОБА_7 в оману, запевнивши його, що останній, як приватний підприємець, при умові передачі йому коштів, отримає соціальну допомогу від Департаменту соціальної політики Івано-Франківської ОДА на розвиток підприємницької діяльності.

Потерпілий ОСОБА_7 , будучи впевненим у добросовісності та довіряючи ОСОБА_6 , 23 квітня 2012 року в м. Івано-Франківську передав останньому свої кошти в сумі 15000 гривень, а 28 квітня 2012 року - 4400 гривень.

07 травня 2012 року ОСОБА_6 , продовжуючи шахрайські дії, діючи з метою заволодіння коштами ОСОБА_7 , познайомив потерпілого із ОСОБА_8 , повідомивши, що той працює в Департаменті соціальної політики Івано-Франківської ОДА та займається питанням надання йому соціальної допомоги. Після цього ОСОБА_7 в період з 07 по 28 травня 2012 року на вимогу ОСОБА_6 та ОСОБА_8 передав їм свої кошти в сумі 29600 гривень для сприяння у наданні соціальної допомоги.

30 травня 2012 року ОСОБА_6 , продовжуючи шахрайські дії спрямовані на заволодіння коштами ОСОБА_7 , познайомив потерпілого із ОСОБА_9 , представивши його як працівника Департаменту соціальної політики. Даній особі з 07 по 08 червня 2012 року ОСОБА_7 по вказівці ОСОБА_6 передав свої кошти в сумі 7800 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи на меті шахрайським шляхом заволодіти коштами потерпілого, ОСОБА_6 з 26 по 30 серпня 2012 року під приводом сприяння у отриманні одноразової грошової допомоги та збільшенням її суми, отримав від ОСОБА_7 в м. Івано-Франківську грошові кошти в сумі 150000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_8 та з невідомою особою, не маючи наміру та змоги виконати взяті на себе зобов`язання по наданню соціальної допомоги, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи довести їх до кінця, шахрайським шляхом заволоділи коштами потерпілого ОСОБА_7 на загальну суму 206800 гривень, які привласнили та використали для власних потреб, чим спричинили потерпілому майнову шкоду у великих розмірах. Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене у великих розмірах, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 190 КК України.

Під час судового розгляду 10 квітня 2019 року між прокурором відділу прокуратури Івано-Франківської області старшим радником юстиції ОСОБА_3 з однієї сторони, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_6 з іншої сторони, з участю захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468-470, 472-473 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості щодо правової кваліфікації його дій, який беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.
Сторонами погоджено, що ОСОБА_6 при затверджені угоди буде призначено покарання за ч.3 ст.190 КК України, з урахуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк три роки та згідно ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю два роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу відділу з питань пробації та виконання кримінальних покарань, повідомляти вищезазначений орган про зміну місця проживання, роботи та з`являтися для реєстрації.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

На підставі ст.ст.468,470,472 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена між прокурором та підозрюваним щодо правової кваліфікації його дій, визнання винуватості у вчиненні тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам, або правам та інтересам окремих осіб, у яких бере участь потерпілий допускається, у випадках надання ним письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.

Згода потерпілого на укладення угоди про визнання винуватості додана до матеріалів кримінального провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене у великих розмірах.

Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості. Угода укладена з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 469,470 КПК України. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Обвинувачений розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України та наслідки затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України, що сторони погодили призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки та згідно з ст.75 КК України звільнення від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю два роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

З урахуванням вчиненого злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особи обвинуваченого, а саме те, що за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце проживання, на утриманні одна неповнолітня дитина, незадовільний стан здоров`я, є інвалідом ІІ групи, раніше не судимий, що сторони погоджуються на призначення покарання з врахуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки та застосуванням норм ст.ст.75,76 КК України, суд приходить до висновку, що є підстави для затвердження угоди.

Керуючись ст.ст. 314,370,373,374,475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000136,внесеному 04 грудня 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, укладену 10 квітня 2019 року між прокурором відділу прокуратури Івано-Франківської області старшим радником юстиції ОСОБА_3 з однієї сторони, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, з іншої сторони, з участю захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробовуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю два роки.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Головуюча ОСОБА_1