19.11.2018 Справа № 756/1549/17
Унікальний № 756/1549/17
Порядковий № 1-кп/756/180/18
В И Р О К
Іменем України

19 листопада 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000673 від 24.01.2017 за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастова Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресок АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-13.12.2002 вироком Фастівського міського суду Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70 КК України до 4 років позбавлення волі; зміненим ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23.04.2003 року, відповідно до якої виключено із вироку ч. 2 ст. 185 КК України, вважати засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарані у вигляді 3 років позбавлення волі;

-29.11.2006 вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі;

-16.04.2008 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 186, 71, 72 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

-03.07.2013 вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-22.08.2013 вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнився 11.03.2016 по відбуттю строку покарання,

-13.01.2017 СВ Подільського УП ГУНП у м. Києва повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 185 КК України;

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В :
24.01.2017 близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_5 перебував неподалік від будинку АДРЕСА_3 .

Перебуваючи неподалік від паркану вищевказаного будинку, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , будучи впевненим, що його дії не розцінюються сторонніми особами як факт викрадення, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення переліз через паркан, підійшов до будинку АДРЕСА_3 , та з метою вчинення крадіжки, шляхом віджиму вікна із застосуванням викрутки, незаконно проник у вказаний будинок.

Перебуваючи, у вказаному будинку у проміжок часу з 13 години по 13 годину 30 хвилин, ОСОБА_5 повторно, таємно викрав наступі речі:

1.ноутбук «Samsung» чорного кольору вартістю 2148 гривень;

2.фотоапарат «Ergo» чорного кольору вартістю 674 гривні;

3.мобільний телефон «Nokia 305» у корпусі чорного кольору вартістю 521 гривня;

4.мобільний телефон «Samsung Duos» вартістю 1184 гривні;

5.срібний ланцюжок з кулоном вагою 2,61 гр. вартістю 35 гривень 06 копійок;

6.срібний ланцюжок вагою 2,84 гр. вартістю 38 гривень 73 копійки;

7.музичні колонки «SVEN» вартістю 899 гривень 00 копійок;

8.банківські картки «Приватбанк» та «Ощадбанк», які матеріальної цінності не представляють;

9.грошові кошти у сумі 3000 гривень.

Усі вказані речі ОСОБА_5 поклав до свого рюкзаку та покинув приміщення будинку з викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 8499 гривень 79 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення спочатку визнав частково: він підтвердив, що 24.01.2017 в обідній час він з метою вчинення крадіжки переліз через паркан будинку АДРЕСА_4 , шляхом віджиму вікна із застосуванням викрутки проник у вказаний будинок та таємно викрав звідти ноутбук, фотоапарат, два мобільних телефони («Nokia 305» та «Samsung Duos»), два срібних ланцюжки з кулоном, музичні колонки, банківські картки «Приватбанк» та «Ощадбанк». Обвинувачений показав, що всі викрадені речі повернуті потерпілій, оскільки при його затриманні все вищеперелічене майно в нього було вилучено, крім музичних колонок, які він заховав під снігом на відстані 300- 400 м від будинку, а потім під час слідчого експерименту добровільно показав працівникам поліції, де зберігаються музичні колонки, там їх і вилучили. Обвинувачений вказав, що не встиг скористатися викраденим майном. При цьому він стверджував, що коштів у сумі 3000 грн. в будинку не було і він їх не крав. Був гаманець, але в ньому заходилось близько 100 грн. Вказану суму коштів він забрав, а гаманець викинув. До будинку АДРЕСА_4 він йшов разом зі свідком ОСОБА_12 , якому не повідомляв, що має намір незаконно проникнути до житла з метою крадіжки. Обвинувачений у своїх показаннях детально розповів розташування кімнат та меблів у будинку та де саме знаходилися викрадені ним речі на момент його проникнення у будинок.

Обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що він ні з ким не вступав у попередню змову щодо вчинення крадіжки з проникненням до житла, крадіжку вчиняв сам. З вказаною у обвинувальному акті вартістю викраденого майна обвинувачений погоджується та не оспорює. Показав, що його було затримано працівниками поліції біля кіоску через 50 хвилин після вчинення крадіжки за повідомленими працівникам поліції прикметами, зокрема те, що крадій мав на обличчі медичну маску. Саме в такій масці його і затримали.

Пред`явлений до ОСОБА_5 потерпілою ОСОБА_11 цивільний позов про стягнення майнової шкоди у розмірі 3000 грн. та моральної шкоди у розмірі 20000 грн. обвинувачений визнав частково, а саме: визнав цивільний позов в частині стягнення майнової шкоди в розмірі 3000 грн. та не визнав цивільний позов у частині стягнення моральної шкоди у розмірі 20000 грн.

У подальшому обвинувачений ОСОБА_5 почав стверджувати, що ініціатором крадіжки був свідок ОСОБА_13 , а сам він лише під тиском працівників поліції взяв всю вину на себе. Згодом, після допиту потерпілої, всіх свідків та після дослідження документальних доказів ОСОБА_5 повністю визнав висунуте йому обвинувачення, ніякі обставини справи вже не оспорював, просив його суворо не карати, дати шанс на виправлення.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 показала, що в обідній час 24.01.2017 їй подзвонила сусідка та запропонувала пройтись в магазин. Коли вони поверталися з магазину, то потерпіла побачила, що в неї відкриті калітка та вікно кухні, зрозуміла, що її обікрали, зразу ж подзвонила в поліцію та повідомила про все, що сталося. Близько 15 години їй подзвонили поліцейські, ще раз уточнили в неї перелік викрадених речей та повідомили їй, що затримано особу, яку підозрюють у вчиненні крадіжки. Потім згодом з`ясувалося, що підозрюваного за 15 хвилин до того, як вона з сусідкою пішли до магазину, остання бачила та звернула увагу на двох незнайомих чоловіків, один з яких сидів зав`язував шнурки, а інший стояв у медичній масці. Потім цих же двох чоловіків бачив і сусід. Суттєвих пошкоджень у будинку не виявлено. З зовні будинку біля відкритого вікна стояв будівельний «козел», саме за допомогою нього і було вчинено проникнення до її будинку. Потерпіла повідомила, що за день до крадіжки вона взяла в банку споживчий кредит у розмірі 4000 грн., з якого 1000 грн. витратила на оплату комунальних послуг, а 3000 грн. залишалися в будинку. 24.01.2017 з її будинку було викрадено 3000 грн., ноутбук, фотоапарат, два мобільних телефони («Nokia 305» та «Samsung Duos»), два срібних ланцюжки з кулоном, музичні колонки, чотири банківських картки «Приватбанк» та «Ощадбанк». Всього розмір спричиненої їй крадіжкою шкоди склав 8499 гривень 79 копійок. Все вище перелічене викрадене майно, крім 3000 грн., їй було повернуто в ході досудового розслідування. Тому вона в цивільному позові просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду у розмірі 3000 грн. та моральну шкоду у розмірі 20000 грн., цивільний позов підтримує, просить його задовольнити у повному обсязі.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_14 показав, що 24.01.2017 у складі групи з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 він працював на території Оболонського району м. Києва по попередженню і розкриттю кримінальних правопорушень. Близько 14:20-14:30 по вул. Полярній, 15 побачили 2 осіб, один з яких тримав рюкзак і знімав із себе світлу куртку, яку клав в рюкзак, потім одягнув медичну маску і вони пішли до «АТБ». Як згодом виявилося, в медичній масці був обвинувачений ОСОБА_5 . Він підійшов до банкомату і щось там робив. Потім ОСОБА_5 з іншим чоловіком пішли до зупинки громадського транспорту, а він разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 підійшли до них, відрекомендувались, показали посвідчення і запитали чи є у них якісь заборонені предмети, здобуті незаконним шляхом. Чоловіки почали нервувати та пояснити нічого не могли, а з розкритого рюкзака ОСОБА_5 виднівся ноутбук темного кольору. Після цього він викликав слідчо-оперативну групу, по приїзду якої у обвинуваченого було вилучено ноутбук, 2 ланцюжки срібні, гроші, банківські картки, мобільні телефони, фотоапарат. Гроші містилися в кишенях купюрами по 200, 100 грн. Загальна суму складала близько 400-500 грн.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_15 показав, що він разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_16 24.01.2017 близько 14:30 чергували по вул. Богатирській, 42, на розі будинку біля супермаркету «АТБ» помітили двох чоловіків, які були одягнені в світлу на темну куртки. Один з них, той, який був одягнений в світлу (молочну) куртку, за рогом цю куртку скидав, ховав її в рюкзак і на обличчя одягав медичну маску. Це йому і напарникам видалося підозрілим і вони вирішили з`ясувати, що відбувається. Підійшли, представились і дізнались, що один з них ОСОБА_17 , а інший ОСОБА_18 . Вони з напарниками викликали слідчо-оперативну групу. Коли дзвонити в чергову частину Оболонського УП, то їм повідомили, що в тому районі трапилась крадіжка і повідомлені прикмети можливого крадія співпадали з прикметами обвинуваченого. З рюкзака затриманого ОСОБА_5 виднівся ноутбук. З вказаного рюкзака слідчо-оперативна група вилучила ноутбук, фотоапарат, телефони, ланцюжки з білого металу, гроші, сокиру, викрутку. ОСОБА_5 повністю відмовився щось пояснювати.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що 24.01.2017 він разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 чергували разом по розкриттю та припиненню кримінальних правопорушень в Оболлонському районі м. Києва. Вдень біля супермаркету «АТБ» помітили двох чоловіків, один з яких знімав світлу курточку та клав її в рюкзак, в подальшому одягнув чорну курточку та медичну маску, на що вони відразу звернули увагу та зреагували, почали спостерігати за чоловіками. Чоловік з маскою підійшов до банкомату, здійснював якісь операції, потім забіг в «АТБ». Потім вони підійшли до чоловіків, представилися та запитали чи є заборонені речі та побачили у розстебнутому рюкзаку ноутбук. На запитання звідки речі, ОСОБА_5 нічого не міг відповісти. Потім від чергового дізналися, що з приватного будинку була здійснена крадіжка, викликали слідчо-оперативну групу, по приїзду якої у обвинуваченого було вилучено ноутбук, фотоапарат, телефони, ланцюжки, гроші, викрутку.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_19 показав, що з ОСОБА_5 він зустрівся за 1-2 дні до події, домовились зустрітися з приводу роботи, познайомилися вони раніше, під час відбування кримінального покарання, ніяких стосунків між собою вони не мали. Того дня 24.01.2017 йшли пішки повз приватні будинки, коли ОСОБА_5 сказав його почекати, він зараз прийде, лишень поговорить з кимось. ОСОБА_19 показав, що чекав обвинуваченого 5-10 хвилин, коли той повернувся. Потім вони пішли назад по тій же дорозі. Їх зустріли поліцейські, затримали. Рюкзак був у ОСОБА_5 , який надягнув на обличчя медичну маску. Готівкові кошти у ОСОБА_5 він побачив тільки тоді, коли прибула слідчо-оперативна группа. ОСОБА_19 стверджує, що він особисто участі у крадіжці не приймав, обвинуваченому вчинити крадіждку не пропонував, як ОСОБА_5 проникав у чуже житло та вчиняв крадіжку чужого майна він не бачив.Як чужі речі потрапили до рюкзака ОСОБА_5 він пояснити не може. ОСОБА_5 не давав йому ніяких коштів, і вони разом нічого не встигли купити, лише хотіли купити цигарки. Будь-яких конфліктів у нього з ОСОБА_5 не було. Причин обмовляти ОСОБА_5 у нього немає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав, що він був понятим під час вилучення з рюкзака та з карманів одягу у ОСОБА_5 вкрадених речей: грошей, мобільного телефону, ноутбука, банківських карток, срібні ланцюжки, підвіска, фотоаппарат, тканеві перчатки, приладдя для взлому, сокири, мобильного телефону та іншого, це було на початку 2017 року. Весельський ніяких пояснень не давав, лише щось бурмотів собі під носа.

Допитаний в суді у якості свідка ОСОБА_21 показав, що слідчий експеримент за участю обвинуваченого під час досудового розслідування проводився за його добровільною згодою, обвинувачений ОСОБА_5 добровільно провів всіх учасників повз залізничну колію до того місця, де він під снігом сховав пакет з вкраденими музичними колонками, та добровільно вказані речі видав.

Крім наведених вище показань обвинуваченого, потерпілої, свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується і безпосередньо дослідженими в суді документальними доказами:

-протоколом огляду місця події від 24.01.2017, відповідно до якого в АДРЕСА_5 в період часу з 14 год. 35 хв. до 15 год. 20 хв. було виявлено обвинуваченого, з рюкзака та кишень одягу якого вилучено майно, викрадене цього дня з будинку потерпілої;

-протоколом огляду місця події від 24.01.2017, відповідно до якого в в будинку АДРЕСА_3 у період часу з 16 години до 17:35 години були виявлені сліди злочину та сліди незаконного проникнення в будинок шляхом злому («віджиму») вікна кухні;

-протоколом від 27.01.2018 проведення слідчого експерименту в будинку АДРЕСА_3 , з доданим до нього CD-диском відеозапису вказаного слідчого експерименту, відповідно до яких обвинувачений у присутності свого захисника та понятих показував та розказував, як він перетнув огорожу вказаного будинку, як приніс та підставив будівельного «Козла» під вікно кухні, як за допомогою викрутки «віджав» вікно, відкривши його, як проник у середину будинку та як і в якому саме місці та в якому порядку він викрадав чужі речі, складав їх до свого рюкзака, залишав будинок тим же шляхом через вікно, та виходив з двору через відчинену калітку;

-протоколом огляду місця події від 27.01.2017, відповідно до якого в за участю захисника та обвинуваченого неподалік залізничних колій поблизу садового товариства «Оболонь-2», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Богатирська, 42, в розірваному поліетиленовому пакеті були виявлені та вилучені музичні колонки чорного кольору «SVEN» з санбуфером;

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до яких свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 впізнали ОСОБА_5 як особу, яку 24.01.2017 року було затримано з речами, викраденими цього дня з будинку потерпілої.

Проаналізувавши та оцінивши вищевказані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в житло.

Відповідно до ст.ст. 65-67 КК України при призначенні ОСОБА_5 виду та міри покарання за злочин, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання,

Згідно ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_5 злочин відноситься до тяжких злочинів.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується формально позитивно, не працює, на обліках у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває, не має дітей, не одружений, раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Подільського районного суду м. Києва від 24.02.2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Враховуючи вищевказані обставини справи, ступень тяжкості злочину, а також те, що обвинувачений будучи раніше неодноразово засудженим повторно скоїв умисний корисливий злочин проти власності, суд приходить до висновку, що його виправлення можливо лише з у разі призначення реального покарання у вигляді позбавлення волі, що підстави для застосування ст.ст.69,75 КК України відсутні.

Оскільки після постановлення вироку Подільського районного суду м. Києва від 24.02.2017 встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд в порядку ч. 4 ст. 70 КК України визначає остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань, зарахувавши в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання, повністю відбуте за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

В строк покарання обвинуваченому слід зарахувати і його попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 24.01.2017 відповідно до правил ч. 5 ст. 72 КК України, оскільки обвинувачений був затриманий 24.01.2017, та покарання, призначене вироком Подільського районного суду м. Києва від 24.02.2017 фактично відбув у місцях попереднього ув`язнення і до цього часу тримається під вартою.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 про відшкодування завданої майнової шкоди на суму 3000 гривень 00 копійок слід задовольнити у повному обсязі, стягнувши вказану суму з обвинуваченого, а позов в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Речові докази суду не надавалися та судом не досліджувалися, а тому питання про їх долю не вирішується судом відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК, крім такого речового доказу, як CD-диск з відеозаписом слідчого експерименту від 27.01.2017, який слід залишити для зберігання в матеріалах даного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 3 (трьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі, враховуючи вирок Подільського районного суду м. Києва від 24.02.2017 року.
За правилами ч. 5 ст. 72 КК України, враховуючи приписи ст. 5 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, як відбуте ним покарання, його попереднє ув`язнення в ДУ «Київський слідчий ізолятор» у період з 24 січня 2017 року по 19 листопада 2018 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 19 листопада 2018 року.
Речовий доказ - CD-диск з відеозаписом слідчого експерименту від 27.01.2017 залишити на зберігання в матеріалах даного кримінального провадження.

Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_11 3000 гривень матеріальної шкоди та 8000 гривень моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - з дня вручення йому копії вироку у той же строк.
Суддя ОСОБА_1