Справа № 399/354/17
Провадження № 1-кп/401/41/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Світловодську в режимі відеоконференції з УВП № 14 м. Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000108 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у скоєні злочину, передбаченого ч. 4. ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває вищезазначений обвинувальний акт.
Відносно обвинувачених під час досудового розслідування застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, строк дії яких продовжено до 08 листопада 2018 року.
До збігу вказаного строку суд позбавлений можливості завершити судовий розгляд, так як обвинувачені перебувають в УВП № 14 м. Кропивницький.
Суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор клопоче про продовження дії щодо кожного з обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, так як ризики, наявність яких встановлено при їх обранні, не змінились.
Захисник обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_7 вважає, що підстави для продовження строків утримання його підзахисних під вартою відсутні та просить змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний з позбавлення волі.
ОСОБА_12 підтримав свого захисника.
Обвинувачений ОСОБА_11 приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовився без поважних на те причин.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 заперечив проти продовження строку дії запобіжного заходу, оскільки вважає, що утримання його підзахисного під вартою не виправдане, ризики відсутні, а достатнім запобіжним заходом може бути домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_9 згоден зі своїм захисником.
Обвинувачений ОСОБА_10 приймати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовився без поважних причин .
Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 заперечує проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає, що розгляд цього питання за відсутності його підзахисного неможливий. Крім того переконаний, що обвинувачення відносно ОСОБА_10 необґрунтоване, відтак в клопотанні слід відмовити.
При цьому суд, враховуючи обов"язок, визначений ст. 331 КПК України, та приймаючи до уваги відсутність будь-яких причин, які б перешкоджали обвинуваченому взяти участь у судовому засіданні, вважає за можливе розглянути клопотання та вирішити питання щодо обраної міри запобіжного заходу за даної явки, та виходить з наступного.
Кримінальне правопорушення, вчинення якого ставиться у провину обвинуваченим, є особливо тяжким злочином, за який кримінальним законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При обранні обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було встановлено наявність ризиків, визначених п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
При обранні обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було встановлено наявність ризиків, визначених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Будь-яких даних про їх зменшення чи відсутність для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Згідно п. 36 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» № 37466/04 від 20 серпня 2010 року, яке набуло статусу остаточного, суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначене, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що , враховуючи серйозність висунутих обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд не знаходить підстав для зміни запобіжних заходів на більш м`які, а тому вважає необхідним продовжити застосування обраних раніше запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 у виді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 331 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 30 грудня 2018 року включно.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 30 грудня 2018 року включно.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 30 грудня 2018 року включно.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 30 грудня 2018 року включно.

Копію ухвали направити до Кропивницького УВП № 14 для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2