ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2019 м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10

розглянуши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №521/11616/16-к щодо

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.201, ч.1 ст. 263, ст.113 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2014 року (більш точна дата та час досудовим слідством не встановлені) громадянин Республіки Молдови ОСОБА_12 , знаходячись не території Республіки Молдови у м. Тирасполь, працюючи адміністратором в комп`ютерному клубі «Флагман» познайомився з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження (далі по тексту Особа 1), який був радикально негативно налаштованим по відношенню до діючої в Україні державної влади.

В ході спілкування, Особа 1, являючись прибічником створення на території південних та східних областей України державного утворення - так званої «Новоросії», неодноразово висказуючи своє негативне відношення до української влади, правоохоронних органів та збройних сил України, схиляв тим самим ОСОБА_12 до антиукраїнського настрою для подальшого використання його в якості виконавця провокаційних акцій та диверсій на території м. Одеси, з метою ослаблення держави, пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, дестабілізації суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, які б створювали небезпеку для життя та здоров`я людей, порушення громадського порядку, залякування населення та впливу на прийняття рішень органами державної влади і органами місцевого самоврядування, привернення уваги громадськості до своїх політичних поглядів та підтримку ідеї створення на території південних та східних областей України державного утворення - так званої «Новоросії». Для більшого схиляння ОСОБА_12 до підривної антидержавницької діяльності Особою 1 йому була запропонована матеріальна винагорода в розмірі 1000 доларів США за кожний успішно вчинену диверсію або провокаційну акцію.

В грудні 2014 року (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) ОСОБА_13 , перебуваючи на території Республіки Молдови (більш точне місце досудовим слідством не встановлено), керуючись корисливим мотивом та метою вчинення диверсій та провокаційних акцій, прийняв пропозицію Особи 1 та надав свою добровільну згоду на вчинення диверсій та провокаційних акцій на території м. Одеси.

У подальшому, наприкінці грудня 2014 року (більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена) Особа 1 визначив об`єкт посягання та здійснив повну підготовку до вчинення диверсії - залізничні рейки, розташовані на території моторвагонного депо РПЧ-9 Одеської залізниці за адресою: м. Одеса, і Овідіопольська дуга, 6, по яким 24.12.2014 приблизно о 09:30 буде проходити вантажний потяг.

Так, 24.12.2014 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений), ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою та на виконання вказівок Особи 1, перебуваючи за місцем його проживання в м. Тирасполь Республіки Молдови, більш точне місце та час досудовим розслідуванням не встановлено), в присутності іншої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження (далі по тексту Особа 2) та іншої невстановленої досудовим розслідуванням особи, придбав у Особи 1 саморобний вибуховий пристрій та надав свою добровільну згоду на подальше незаконне переміщення його через митний кордон України для вчинення диверсії на території моторвагонного депо РПЧ-9 Одеської залізниці, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська дуга, 6.

При цьому Особа 1, надала детальні вказівки ОСОБА_12 , Особі 2, а також іншій невстановленій досудовим розслідуванням особі про спосіб та місце незаконного перетину через державний кордон України в обхід пунктів пропуску з метою ухилення від зустрічей зі співробітниками державної прикордонної служби України. Сам майбутній маршрут руху виглядав наступним чином: с. Стара Андріяшевка (Республіка Молдова) - с. Розалівка, Роздільнянського району Одеської області - пункт пропуску «Кучургани» - зупинка «Два стовпи» в м. Одеса - зупинка «Профілакторій» в м. Одеса на вул. Тираспольське шосе.

В подальшому, в цей же день (більш точний час досудовим розслідуванням не становлений), виконуючи вказівки Особи 1 та з його ініціативи, ОСОБА_12 разом з Особою 2 та іншою невстановленою досудовим слідством особою, в пішому порядку, незаконно перетнули державний кордон України в напрямку: с. Стара Андріяшевка (Республіка Молдова) - с. Розалівка (Україна). При цьому ОСОБА_12 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді порушення порядку переміщення вибухових речовин та вибухових пристроїв через митний кордон України, не маючи дозволу на переміщення вибухових речовин та вибухових пристроїв через митний кордон України, незаконно, в обхід пунктів пропуску, перемістив у своїй сумці через митний кордон України в районі с. Розалівка Роздільнянського району Одеської області поза митним контролем саморобний вибуховий пристрій, придбаний у Особи 1, з метою подальшого вчинення диверсії на 1 му километрі пікету «5» перегону «Одеса-Одеса-Застава-1-Одеса-Західна» в м. Одесі поблизу моторвагонного депо РПЧ-9 Одеської залізниці, яке розташоване за адресою: м Одеса, вул. Овідіопольська дуга, 6.

Перебуваючи на вул. Леніна в с. Розалівка Роздільнянського району Одеської області, ОСОБА_12 , Особа 2 та інша невстановлена досудовим розслідуванням особа, сіли на невстановлений досудовим розслідуванням маршрутний автобус, який відвіз їх до зупинки «Кучургани», де вони пересіли на інший маршрутний автобус, який відвіз їх до зупинки «Два стовпи» в м. Одеса. Звідти, пересівши на ще один маршрутний автобус, вони доїхали до зупинки «Профілакторій», розташованої на перехресті вул. Овідіопольська дуга та вул. Тираспольське шосе.

Діючи на виконання спільного злочинного умислу, направленого на досягнення єдиного результату у вигляді вчинення диверсії, 24.12.2014 о 9 год. 36 хв. ОСОБА_12 , застосовуючи саморобний вибуховий пристрій з виконавчим механізмом електричної дії та розтяжним датчиком цілі, заздалегідь наданий йому Особою 1, під час проходження вантажного потягу № 3057, привів його у дію, що спричинило вибух на 1-му километрі пікету «5» перегону «Одеса-Одеса-Застава-1-Одеса-Західна» під першою колісною парою вагону №75079525 з вантажем дизельного палива, внаслідок чого було пошкоджено праву гілку рельсової колії з руйнуванням 2-х шпал, а також буферних ліхтарів, лобового скла секції «Б» та відірвано захисну кришку розеток системи з боку машиніста електровозу, створивши при ньому загрозу життю і здоров`ю особового складу вказаного потягу та співробітників моторвагонного депо.

Після вчинення вказаної диверсії, ОСОБА_12 , Особа 2 та інша невстановлена особа покинули територію моторвагонного депо РПЧ-9 Одеської залізниці та, на виконання раніше отриманих вказівок Особи 1, незаконно, в обхід пунктів пропуску, в пішому порядку перетнули державний кордон України в районі т. Розалівка, Роздільнянського району Одеської області в напрямку с. Стара Аднріяшевка (Республіка Молдова).

Досудовим слідством встановлено, що вибух був вчинений шляхом застосування саморобного вибухового пристрою з виконавчим механізмом електричної дії та розтяжним датчиком цілі, потужність якого становить 360 грамів у тротиловому еквіваленті. Дозволи на право придбання, зберігання, носіння, передачу, перевезення, збуту, виготовлення, ремонту вибухових пристроїв, ОСОБА_12 не видавались.

Обвинувачений ОСОБА_12 свою вину в скоєнні злочинів, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю, заявив про щире каяття у вчиненому, разом із цим, скориставшись наданими йому процесуальними правами від дачі показів обвинувачений відмовився.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Дії ОСОБА_12 , які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні та носінні вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу, суд кваліфікує за ч.1 ст. 263 КК України.

Оскільки ОСОБА_12 , з метою ослаблення держави здійснив вибух, спрямований на пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське значення, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ст. 113 КК України.

Переміщення поза митним контролем вибухових речовин, яке було вчинено ОСОБА_12 за попередньою змовою групою осіб, кваліфікується судом за ч.2 ст. 201 КК України.

Потерпілою стороною ПАТ «Українська залізниця», в особі регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця", заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_12 про відшкодування майнової шкоди, спричиненої злочином на суму 10 342, 24 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_12 суму позовних вимог визнав повністю.

Розглядаючи цивільний позов у кримінальному проваджені, суд приходить до наступного.

Згідно із вимогами статті 1166 ЦК України, майнова шкода, яка спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її спричинила у повному обсязі.

В судовому засіданні підстави позову та вина обвинуваченого у спричиненні майнової шкоди ПАТ «Українська залізниця», в особі регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» доведена доказами, дослідженими в обсязі ст. 349 КК України.

З урахуванням викладеного суд, відповідно до ст. 128 КПК України, вважає за необхідне позов ПАТ «Українська залізниця», в особі регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» про стягнення з ОСОБА_12 майнової шкоди, задовольнити повністю і стягнути з обвинуваченого на користь позивача суму в розмірі 10 342, 24 гривень.

При вирішенні питання щодо речових доказів, суд враховує положення ст. 100 КПК України.

Рішення щодо процесуальних витрат суд приймає відповідно до положень ст. 124 КПК України, згідно яких документально підтверджені витрати стягуються з обвинуваченого на користь держави.

При призначенні ОСОБА_12 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. 50, 65 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. При цьому суд не вбачає в діях обвинуваченого наявності обтяжуючої вину покарання обставини, передбаченої ст. 67 КК України: «вчинення злочину загальнонебезпечним способом», вказаної органом досудового слідства в обвинувальному акті, оскільки вказана обставина є кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ст. 113 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочинів та активне сприяття розкриттю злочину.

Крім того, відповідно до положень ч.2 ст. 66 КК України, суд вважає за можливе визнати пом`якшуючою вину обставиною, вчинення ОСОБА_12 злочину вперше.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчинених обвинуваченими злочинів, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, враховуючи наявність декількох пом`якшуючих вину обставин та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України, в зв`язку із чим вважає за необхідне призначити ОСОБА_12 покарання за ст. 113 КК України нижче від найнижчої межі, визначеної санкцією ст. 113 КК України.

Вирішуючи питання, які відповідно до положень пп.2 п.4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, в тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених ст. 177 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне, до набрання вироком законної сили, обрати відносно ОСОБА_12 запобіжний заход у вигляді тримання під вартою.

Визначаючи питання про зарахування до строку покарання обвинуваченому ОСОБА_12 строку його попереднього ув`язнення, суд виходить з наступного.

26.11.2015 року було прийнято Закон № 838-VIII. Цим Законом було змінено ч. 5 ст. 72 КК України і визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. 21.06.2017 року набрав чинності Закон № 2046-VIII, яким знову змінено ч. 5 ст. 72 КК України.

Як вбачається з правових висновків Великої палати Верховного суду, викладених в п. 105 Постанови від 29.08.2018 по кримінальному провадженню №663/537/17, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Оскільки ОСОБА_12 вчинив злочин в грудні 2014 року, з огляду на вищезазаначені правові висновки Великої палати Верховного суду, суд вважає за необхідне строк попереднього ув`язнення обчислювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 349, 369 -374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_11 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.201, ч.1 ст. 263, ст.113 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 201 КК України - у вигляді 5 років позбавленя волі з конфіскацією майна;

- за ч.1 ст.263 КК України - у вигляді 4 років позбавлення волі;

- за ст. 113 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 6 років та 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1-3 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_14 покарання у вигляді 6 років і 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_15 рахувати з дати його затримання, тобто з 3.03.2016 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення в період з 03.03.2016 року по день набрання вироком законної сили. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року, строк попереднього ув`язнення обчислювати з розрахунку: один день попереднього ув`язнення двум дням позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_16 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов, заявлений ПАТ «Українська залізниця», в особі регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця»про стягнення з ОСОБА_12 майнової шкоди, задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_11 на користь ПАТ «Українська залізниця», в особі регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця»() суму в розмірі 10 342, 24 гривень.

Речові докази зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 9.03.2016 року на тимчасово вилучене у ОСОБА_16 майно - скасувати. Вилучені речі повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, у розмірі 13 205 грн. 05 коп.

На вирок може бути подана сторонами апеляція до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою у той же строк з дня отримання копії вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_17

Судді: ОСОБА_18

ОСОБА_2