1-кп/522/1444/18
УХВАЛА
19 листопада 2018 року
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, суд
за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 , -
До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366-1 КК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, зазначивши, що підстав для повернення обвинувального акту не вбачається.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 вважали за неможливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, зазначивши, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2017 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 вже було повернуто прокурору для усунення недоліків, проте усі недоліки, зазначені в ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2017 року та ухвалі апеляційного суду Одеської області від 22.03.2018 року усунуті не були. Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 не містить формулювання обвинувачення.
Вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, підлягає поверненню прокурору оскільки він не відповідає вимогам КПК України, при цьому виходить з наступного.
У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , а також додатків до нього, вказані документи не відповідають вимогам Закону.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Так, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2017 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України, повернуто прокурору через невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.
Як зазначено в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2017 року, виклавши в обвинувальному акті обставини інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 366-1 КК України та які прокурор вважає встановленими, ігноруючи вимоги ст. 291 КПК України, в акті наведено короткий зміст і сутність показів та позицій обвинуваченого ОСОБА_3 , наданих під час його допиту в якості підозрюваного, а також висвітлені зібрані в ході досудового розслідування докази обвинувачення, що уявляє собою порушення принципу неупередженості судового розгляду та безпосередності отримання ним показань, свідчить про невідповідність наданого до суду обвинувального акту вимогам КПК України.
Окрім того, посилання слідчого на слідчі дії, а саме: роз`яснення процесуальних прав підозрюваному; повідомлення підозрюваного та його захисника про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження без зазначенням часу її проведення унеможливлює визначення дотримання слідчим конституційних прав обвинуваченого.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22.03.2018 року, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2017 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_3 для усунення недоліків, залишено без змін.
Проте, як вбачається з обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , недоліки, зазначені в ухвалі суду від 22.12.2017 року усунуто не повному обсязі.
В порушення вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_3 не містить формулювання обвинувачення від якого останній буде захищатись у суді.
Відсутність в обвинувальному акті фактичних обставин і конкретного формулювання обвинувачення унеможливлює якісний і повний захист і, як наслідок, має бути беззаперечною підставою для скасування вироку.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2008, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п.1 ст.6 конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».
Згідно рішення від 25.07.2000, ухваленого у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.«b» ч.3 ст.6 конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи причини зміни обвинувачення».
У рішенні від 09.10.2008, прийнятому у справі «Абрамян проти Росії», вказано: «Деталі скоєння злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він офіційно вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».
В цьому ж рішенні ЄСПЛ нагадав, що положення пп.«а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.
При цьому, у підготовчому судовому засіданні судом не досліджувались обставини щодо наявності в діях обвинуваченого ОСОБА_3 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, оскільки ці обставини підлягають перевірці судом в ході судового розгляду обвинувального акту, відповідно до вимог КПК України.
Неналежне виконання уповноваженими особами вимог ст. 291 КПК України унеможливлює призначення обвинувального акту у кримінальному провадженні до судового розгляду.
Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, вимогам КПК України, тому він підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 315 КПК України, суд
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1

19.11.2018