Справа № 364/976/18
У Х В А Л А

27.12.2018 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6 ,

захисник адвокат: ОСОБА_7 ,

обвинувачений: ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000111 від 21.05.2018 року відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки встановлені ризики не зменшились та продовжують існувати, обвинувачений може переховуватися від суду, вчиняти тиск на свідків та потерпілого в даному кримінальному провадженні, вчиняти інше кримінальне правопорушення, а більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

При з`ясуванні думки захисника адвокат ОСОБА_7 остання просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою, оскільки ризики зазначені в клопотанні є формальними, одночасно заявила клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки останній раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з зазначеного місця проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо, тобто має міцні соціальні зв`язки, а також враховуючи, що злочин, який інкримінується обвинуваченому вчинений взимку 2015 2016 року, таким чином з часу вчинення злочину до затримання останнього пройшло два роки, за які ОСОБА_5 не вчинив жодного нового злочину, а також не вчинив жодних дій спрямованих на незаконний вплив на свідків та потерпілого.

Таким чином захисник наполягав, а обвинувачений в судовому засіданні підтвердив, що наміру переховуватися від суду у останнього не має, що вказує на можливість змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Так, захисник наполягав, що ризики передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на теперішній час відпали, у зв`язку з чим просить замінити запобіжний захід відносно ОСОБА_5 на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання захисника, просив його задовольнити з підстав зазначених останнім. Зобов`язувався не переховуватися від суду, а в задоволенні клопотання прокурору просив відмовити.

Прокурор наполягав на заявленому клопотанні, просив відмовити в задоволенні клопотання захиснику.

Статтею 331 КПК України визначено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді утримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», строк дії якого продовжено по 04.01.2019 року включно, враховуючи, що суд позбавлений можливості розглянути зазначену справу до спливу зазначеного строку, суд з`ясувавши думку учасників процесу, приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання про продовження строків запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В клопотанні захисника порушується питання щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки існує ряд певних обставин які можуть слугувати підставами для зміни запобіжного заходу на більш м`який. Це насамперед, наявність постійного місця проживання, наявність утриманців, тобто наявність міцних соціальних зв`язків, наміру переховуватися від суду обвинувачений немає, відсутність судимостей.

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення : «Ladentv. Poland», n. 55660; «Ambruszkiewiczv. Poland», n.n. 29-33661; «Хайредінов проти України», n. 28).

Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи. (Рішення : «X. v. Finland», n. 151).

В ході розгляду клопотання судом встановлено, що виключних обставин для продовження тримання ОСОБА_5 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів не доведено.

Суд приходить до висновку про можливість змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який, ніж найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на цілодобовий домашній арешт.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 180, 193, 194, 196, 201, 331 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання прокурору у провадженні начальника Володарського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 в продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на менш суровий щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Пархомівка Володарського району Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт заборонивши ОСОБА_5 залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.

Покласти на ОСОБА_5 наступні передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

1) прибувати по першому виклику до суду на визначений час;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

Ухвала суду виконується в порядку ст. 202 КПК України. Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали для здійснення контролю передати до органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.

Строк дії ухвали два місяця, тобто по 27.02.2019 року включно.

Відкласти судовий розгляд по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 на 15.02.2019 року на 12.30 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3