Справа № 392/1472/17
Номер провадження 1-кп/404/319/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши під час відкритого судового засідання у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0000533 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мала Виска Кіровоградської області, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.115 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Мала Виска Кіровоградської області, проживаючого по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження прокурором з посиланням на підстави та ризики, передбачені кримінальним процесуальним законом, заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів та продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під домашнім арештом на 60 днів, заборонивши останньому в період з 22 год. вечора до 06 ранку залишати житло, оскільки завершити судовий розгляд кримінального провадження до моменту завершення терміну дії запобіжних заходів неможливо.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які не заперечували стосовно продовження застосування до ОСОБА_6 домашнього арешту на вказаних умовах, захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_5 , які просили відмовити в задоволені клопотання прокурора та застосувати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зважаючи на досліджені докази, суд приходить до таких висновків.

До 29.12.2018 року судом стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, а стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у виді домашнього арешту. Проте, завершити судовий розгляд кримінального провадження до вказаного часу неможливо, у зв`язку з необхідністю вчинення низки процесуальних дій.

При цьому ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні в стані алкогольного сп`яніння двох умисних злочинів, один з яких середньої тяжкості, інший особливо тяжкий, пов`язаний із умисним протиправним заподіянням смерті іншій людині, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, офіційно не працював, не одружений, не має утриманців. Таким чином із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, оцінюючи суворість можливого покарання, тяжкість висунутих обвинувачень в умисному особливо тяжкому злочині, обставин, які характеризують особу ОСОБА_5 , а також відсутність стійких соціальних зв`язків, враховуючи відсутність дружини, постійної роботи та законних заробітків, суд приходить до висновків щодо існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими обвинувачений ОСОБА_5 , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою. Заявлені стороною обвинувачення ризики є триваючими, не спростовані стороною захисту, не зменшилися в такому обсязі, що забезпечило б належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою. Тому суд не бере до уваги доводи захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_5 щодо відсутності підстав до застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою як такі, що не знайшли свого підтвердження.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні умисного злочину середньої тяжкості групою осіб, за який, зокрема, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років, офіційно не працює, не одружений, утриманців не має, а тому із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, оцінюючи суворість можливого покарання, тяжкість висунутих обвинувачень, суд приходить до висновків щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими обвинувачений ОСОБА_6 , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також переховуватися від суду. Заявлені стороною обвинувачення ризики є триваючими, не спростовані стороною захисту, не зменшилися в такому обсязі, що забезпечило б належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_10 шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж домашній арешт. Такі ризики є достатніми та виправдовують продовження на 60 днів та подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під домашнім арештом, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам. При цьому, суд вважає достатнім та за доцільне заборонити під час домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 залишати житло у період часу з 22 год. 00 хв. вечора до 06 год. 00 хв. ранку.

Відтак, клопотання прокурора підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 369-372, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 23.02.2019 року включно.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити на 60 днів до 23.02.2019 року включно дію запобіжного заходу у виді тримання під домашнім арештом обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборонивши обвинуваченому ОСОБА_6 у період часу з 22 год. 00 хв. вечора до 06 год. 00 хв. ранку залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала оскарженню окремо від судового рішення, передбаченого ч.1 ст.392 КПК України, не підлягає та набирає законної сили з моменту проголошення. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3