Справа № 522/496/18
Провадження № 1-кп/522/334/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009352 від 12 грудня 2016 року, відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у Придністровській Молдавській Республіці, громадянина ПМР, Молдованина, не працевлаштованого, не одруженого, без реєстрації та місця проживання на території України, раніше судимого, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009352 від 12 грудня 2016 року, відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Судом на обговорення поставлено питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою

Прокурор в судовому засідання просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , посилаючись на те, що є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

У зазначеному випадку метою продовження строку запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження строку запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 є те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років з конфіскацією майна, тому існує необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, а також враховуючи те, що обвинувачений неодружений, не працевлаштований, є громадянином іншої держави, не має реєстрації та місця проживання на території України, скоїв злочин у період іспитового строку, тобто не має міцних соціальних зв`язків.

Також враховуючи те, що ОСОБА_5 , ніде не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу, обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, з корисливих мотивів у зв`язку з відсутністю засобів для існування, не виключаються спроби вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки також є можливість усвідомлення своєї безкарності за скоєне кримінальне правопорушення

Обвинувачений та його захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буду доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні міри запобіжного заходу не відпали та ОСОБА_5 перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, яких на теперішній час ще не було допитано, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, суд враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).
Керуючись гл. 18, ст.ст. 314-316, 291, 334, 342-355 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, а саме до 14.07.2019 р. включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

15.05.2019