УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання до вчинення дій у кримінальному провадженні №0002268,

ВСТАНОВИЛА:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ ХВП ГУНП в Хмельницькій області у кримінальному провадженні №0002268, в якій скаржник просить зобов`язати уповноважену особу СВ ХВП ГУНП в Хмельницькій області у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0002268 , визнати ОСОБА_3 потерпілим у цьому провадженні. В обґрунтування скарги ОСОБА_3 вказує про те, що неодноразово звертався до слідчого з клопотанням про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні №0002268, проте йому було відмовлено. Скаржник вважає, що його права порушено, а тому наполягає на визнанні його потерпілим.

В судовому засіданні скаржник наполягає на задоволенні скарги.

Слідчий в судове засідання не з`явився, що не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали кримінального провадження №0002268, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Протягом досудового розслідування заявник неодноразово подавав слідчому клопотання про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні №0002268, проте відповіді на свої заяви не отримував.

У відповідності до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, а ст.26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом п.5 ч.1 ст.303 КПК України предметом розгляду слідчим суддею є рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим. В досліджених матеріалах кримінального провадження відсутня постанова слідчого про відмову у визнанні заявника потерпілим, а вимога щодо зобов`язання уповноваженої особи СВ ХВП ГУНП в Хмельницькій області визнати ОСОБА_3 потерпілим не підлягає до задоволення, оскільки положення кримінального процесуального законодавства не передбачає прийняття слідчим суддею такого рішення.

Керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про зобов`язання до вчинення дій у кримінальному провадженні №0002268 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя