Дата документу 11.10.2018 Справа № 554/8196/18
Справа 554/8196/18
У Х В А Л А
Іменем України
11 жовтня 2018 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000496 від 03.10.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, посилаючи на те, що ОСОБА_4 15.08.2016 призначений виконуючим обов`язки директора Полтавського обласного комунального виробничо-комерційного підприємства «Полтавапаливо» до вирішення сесією обласної ради питання про призначення директора.
Таким чином, ОСОБА_4 , будучи наділеним організаційно-розпорядчими функціями на підприємстві в розумінні п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.

Згідно Статуту Полтавського обласного комунального виробничо-комерційного підприємства «Полтавапаливо» підприємство для досягнення статутних цілей у своїй діяльності має право від свого імені укладати угоди, виконувати роботи та надавати послуги за цінами й тарифами, встановленими самостійно або на договірній основі. Згідно п. 1 розділу 3 Посадової інструкції директора підприємства «Полтавапаливо», останній має право без доручення діяти від імені підприємства.
У вересні 2018 року, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, до ОСОБА_4 як до в.о. директора Полтавського обласного комунального виробничо-комерційного підприємства «Полтавапаливо» звернувся ОСОБА_5 , який є фізичною особою-підприємцем з метою укладання договору про надання послуг, а саме: зберігання товару на території Лубенського паливного складу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
У відповідь на це ОСОБА_4 повідомив, що укладання такого договору можливе лише за умови сплати офіційного платежу у розмірі 20 тис. грн. по безготівковому розрахунку на рахунок підприємства та надання грошових коштів у сумі 15 тис. грн. особисто ОСОБА_4 в якості неправомірної вигоди за укладання такого договору та неперешкоджання господарській діяльності ОСОБА_5 . Крім цього, ОСОБА_4 висловив вимогу надання такої неправомірної вигоди в розмірі 15 тис. грн. щомісячно для подальшого безперешкодного використання Лубенського паливного складу ОСОБА_5 .
У подальшому під час особистих зустрічей, які відбувалися 05.10.2018 та 09.10.2018 за адресою: м. Полтава. пров. Всіхсвятський, 2-А, ОСОБА_4 обговорив з ОСОБА_5 деталі сплати офіційних платежів по договору про надання послуг та надання грошових коштів у розмірі 15 тис. грн. особисто ОСОБА_4 щомісячно. Крім цього, ОСОБА_4 зазначив, що зменшить суму офіційного платежу по договору про надання послуг до 10 тис. грн. щомісячно за умови забезпечення ОСОБА_5 охорони об`єкту, а саме: Лубенського паливного складу.

05.10.2018 року між Полтавським обласним комунальним виробничо-комерційним підприємством «Полтавапаливо» в особі в.о. директора ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір про надання послуг, згідно якого оплата за зберігання товару на території Лубенського паливного складу становить 10 тис. грн.
09.10.2018 приблизно о 14.45 годині у приміщенні Полтавського обласного комунального виробничо-комерційного підприємства «Полтавапаливо» за адресою: м. Полтава, пров. Всіхсвятсткий, 2-А ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 15 тис. грн., які у подальшому були вилучені працівниками поліції та при просвічуванні ультрафіолетовою лампою випромінювали характерне свічення жовто-зеленого кольору.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. а саме: одержання службовою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого їй службового становища, поєднане із вимаганням правомірної вигоди.

10.10.2018 о 06.10 годині складено протокол затримання особи у порядку ст. 208 КПК України, під час якого проведено особистий обшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено:

- телефон мобільний DUOS IMEI1 НОМЕР_1 IMEI2 НОМЕР_2 ;

- телефон мобільний Samsung білого з сірим кольору в чохлі чорного кольору;

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу

Відповідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним є необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно із забороною розпоряджатись ним, оскільки є достатні підстави вважати, що не застосування такого заходу може призвести до можливої втрати майна та його відчужено третім особам. Таке обмеження права власності буде відповідати завданням кримінального провадження, співрозмірним з огляду на обставини кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, прохав задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ Національної поліції в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 10.10.2018 у ході обшуку в порядку ст. 208 КПК України громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- телефон мобільний DUOS IMEI1 НОМЕР_1 IMEI2 НОМЕР_2 ;

- телефон мобільний Samsung білого з сірим кольору в чохлі чорного кольору;

ІІ. Місцем зберігання майна визначити слідче управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області, що знаходиться за адресою м. Полтава, вул. Сковороди, 2 Б.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Полтава шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1