Єдиний унікальний номер судової справи № 152/1096/18
У Х В А Л А

14 лютого 2019 року місто Шаргород Вінницької області

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід судді Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України,

у с т а н о в и в:

Суддею Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_3 (далі - суддя ОСОБА_3 ) подано заяву про самовідвід, яка, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передана судді ОСОБА_1 .
Заяву про самовідвід суддя ОСОБА_3 мотивує тим, що у його провадженні перебуває кримінальне провадження № 152/1096/18 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
Окрім того, у його провадженні перебуває кримінальне провадження № 152/543/18 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, у якому інтереси обвинуваченої захищає адвокат ОСОБА_4 .
Отже, у провадженні судді ОСОБА_3 одночасно перебувають два кримінальні провадження, в одному з яких адвокат ОСОБА_4 є обвинуваченим, а у іншому захисником, що на думку судді може викликати сумніви у сторін кримінального провадження у його неупередженості.
Також суддя ОСОБА_3 зазначає, що у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №0000050 відносно ОСОБА_6 , який обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, він як слідчий суддя вирішував питання про обрання останньому запобіжного заходу. У цьому кримінальному провадженні, захисником обвинуваченого був адвокат ОСОБА_4 .
Зі змісту обвинувального акту від 2 серпня 2018 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_4 як захисник ОСОБА_6 висунув останньому вимогу про передачу неправомірної вигоди у розмірі 1000 доларів США та отримав її.
Під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 судді ОСОБА_3 стали відомі деякі матеріали кримінального провадження, а оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, будучи захисником ОСОБА_6 , ці справи є пов`язаними між собою. Це на думку судді ОСОБА_3 також може викликати обґрунтовані сумніви у сторін кримінального провадження у його неупередженості, як головуючого у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 .
З огляду на це, суддя ОСОБА_3 просить відвести його від розгляду кримінального провадження № 152/1096/18 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
Суддя ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, у заяві про самовідвід просив розглянути її за його відсутності.
У судове засідання прокурор ОСОБА_7 не прибув, подав до суду заяву про розгляд заяви про самовідвід судді за його відсутності, відносно її задоволення не заперечує.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути заяву про самовідвід судді за його відсутності, щодо її задоволення не заперечує.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду заяви про самовідвід повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду заяви про самовідвід повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до частин 1, 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Вирішуючи заяву про відвід, суд виходить із такого.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Частинами 1, 2 ст. 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, зокрема суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
На розгляді Шаргородського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження № 152/1096/18, внесене до ЄРДР за № 0000004 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 грудня 2018 року, головуючим суддею у справі № 152/1096/18 визначено суддю ОСОБА_3 .
Окрім того, у провадженні судді ОСОБА_3 перебувало кримінальне провадження № 152/543/18 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, у якому інтереси обвинуваченої захищає адвокат ОСОБА_4 .
Отже, у провадженні судді ОСОБА_9 одночасно перебувало два кримінальні провадження, в одному з яких адвокат ОСОБА_4 є обвинуваченим, а у іншому захисником.
Проте ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 7 лютого 2019 року суддю ОСОБА_3 відведено від участі у розгляді кримінального провадження № 152/543/18 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, де ОСОБА_4 є захисником обвинуваченої.
Відтак, необхідності відведення судді ОСОБА_3 з цієї підстави наразі немає.
Водночас, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000050 відносно ОСОБА_6 , який обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суддя ОСОБА_3 як слідчий суддя вирішував питання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу. У цьому ж кримінальному провадженні, захисником обвинуваченого був адвокат ОСОБА_4 .
Зі змісту обвинувального акту від 2 серпня 2018 року у кримінальному провадженні № 152/1096/18 відносно ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи захисником ОСОБА_6 , висунув останньому вимогу про передачу неправомірної вигоди у розмірі 1000 доларів США та отримав її.
Під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 судді ОСОБА_3 стали відомі деякі матеріали кримінального провадження, а оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, будучи захисником ОСОБА_6 , ці справи є пов`язаними між собою.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею, закріпленого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 3 травня 2007 року (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, у сенсі пункту 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

У пункті 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 9 січня 2013 року (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності».

У пункті 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Отже, зважаючи на усе вище викладене, суд доходить до висновку, що участь судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000050 відносно ОСОБА_6 , який обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, де захисником обвинуваченого був адвокат ОСОБА_4 , який наразі є обвинуваченим у кримінальному провадженні № 152/1096/18, може викликати у сторін кримінального провадження обґрунтовані сумніви у його неупередженості, а тому заяву про самовідвід слід задовольнити.
Керуючись статтями 75, 80, 81, 82, 107, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Заяву судді Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.
Відвести суддю Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_3 від участі у розгляді кримінального провадження № 152/1096/18 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення у справі.
Ухвала, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1