Провадження № 1-кс/331/5335/2018
Єдиний унікальний номер № 331/6283/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області капітан юстиції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000137, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2018 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженеця м.Василівка, Запорізької області, одружений, на утриманні має малолітню дитину, із вищою освітою, старший слідчий слідчого відділення Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області капітан юстиції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000137 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відносно ОСОБА_8 .

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що 13 листопада 2018 року військовою прокуратурою Запорізького гарнізону Південного регіону України на підставі заяви громадянина України ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, тобто вимагання неправомірної вигоди вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище.

15 листопада 2018 року заступником військового прокурора Південного регіону України підполковником юстиції ОСОБА_10 проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000137 доручено слідчим слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області, у зв`язку з неможливістю здійснення ефективного досудового розслідування слідчими державного бюро розслідувань через те, що слідчі підрозділи вказаного органу не розпочали своє функціонування.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 01 серпня 2008 року ОСОБА_8 працював в органах МВС України та з листопада 2015 року у зв`язку із реформуванням органів МВС працював в Національній поліції України.

З 9 грудня 2016 року ОСОБА_8 призначений на посаду старшого слідчого слідчого відділу Васиілвського ВП ГУНП в Запорізькій області, та відповідно до пункту 2 примітки до статті 368 КК України, як слідчий є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Згідно ст.ст. 24, 68 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. ст. 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе. Особи уповноважені на виконання функцій держави у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити заходів на запобігання проявів корупції.

Відповідно до ст. ст. 2, 23, 59 Закону України «Про Національну поліцію», завданням поліції є надання поліцейських послуг у сфері протидії злочинності; служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень; одним з основних повноважень поліції є вживання заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій; уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.
Згідно п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України притягнення до кримінальної відповідальності стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу; стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.
Відповідно до аб. 2 ч. 4 ст. 284 КПК України, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 10 частиною першою ст. 284 КПК України, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру.

Однак, всупереч наведеним вимогам, 11 листопада 2018 року приблизно о 17 годині ОСОБА_8 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, вирішив стати на шлях зловживання своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, з метою прохання та одержання від військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , неправомірної вигоди для себе у сумі 300 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України становило 8 379 гривні, за не притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за кримінальним провадженням № 0000782 та за прийняття ОСОБА_8 , рішення про закриття даного кримінального провадження.

Так, 8 листопада 2018 року ОСОБА_9 рухався на автомобілі ВАЗ 2109 у напрямку м. Енергодар, проїжджаючи стаціонарний пост поліції у м. Василівка Запорізької області його зупинили співробітники поліції, з метою перевірки документів, та під час особистого огляду у ОСОБА_9 виявили згорток з 5 гривневої купюри в якому знаходилась речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору та як пояснив ОСОБА_9 наркотична речовина «марихуана», яку останній зберігав для власного вживання.

Після цього, цього ж дня приблизно о 22 годині слідчо-оперативна група Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області, до складу якої входив слідчий ОСОБА_8 , прибула на місце події, де в ході огляду складено протокол та вилучено вищевказаний згорток у якому знаходилась речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору. Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обмінялись номерами мобільних телефонів та останній направився за місцем свого мешкання.
9 листопада 2018 року о 8 годині 24 хвилини співробітниками Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаним фактом внесено відомості та зареєстровано кримінальне провадження № 0000782 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.309 КК України, досудове розслідування доручено здійснювати старшому слідчому слідчого відділу Василівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_8

11 листопада 2018 року приблизно о 14 годині на мобільний телефон ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_8 та останні домовились зустрітись на автовокзалі м. Василівка приблизно о 17 годині.
Того ж дня, приблизно о 17 годині 40 хвилин, ОСОБА_8 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, перебуваючи на автовокзалі в м. Василівка Запорізької області, за адресою: Запорізька область, м. Василівка, вул. Соборна, 1А, зловживаючи наданим йому службовим становищем, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході зустрічі з ОСОБА_9 попрохав надати йому, ОСОБА_8 , неправомірну вигоду у сумі 300 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України становило 8 379 гривні, за не притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за кримінальним провадженням № 0000782 та за прийняття ОСОБА_8 , рішення про закриття даного кримінального провадження.
У подальшому, 16 листопада 2018 року приблизно о 21 годині ОСОБА_8 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, перебуваючи на автовокзалі в м. Василівка Запорізької області, за адресою: Запорізька область, м. Василівка, вул. Соборна, 1А, зловживаючи наданим йому службовим становищем, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході зустрічі з ОСОБА_9 повторно попрохав надати йому, ОСОБА_8 , неправомірну вигоду у сумі 300 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України становило 8 331 гривні, за не притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за кримінальним провадженням № 0000782 та за прийняття ОСОБА_8 , рішення про закриття даного кримінального провадження.
17 листопада 2018 року приблизно о 18 годині ОСОБА_8 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Академіка Амосова, біля будинку № 3, зловживаючи наданим йому службовим становищем, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході зустрічі з ОСОБА_9 одержав від останнього неправомірну вигоду для себе у сумі 5 600 гривень та 100 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України становило 2 777 гривень, за не притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за кримінальним провадженням № 0000782 та за прийняття ОСОБА_8 , рішення про закриття даного кримінального провадження.
Враховуючи викладене, дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 3 ст. 368 КК України прохання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе, за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища та одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе, за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

17 листопада 2018 року о 18 годині 14 хвилин ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , був затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

18 листопада 2018 року об 15 годині 08 хвилини ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України прохання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе, за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища та одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе, за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Враховуючи сукупність викладених обставин, у разі незастосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення; з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому для запобігання вищевказаним ризикам, до підозрюваного доцільно застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Беручи до увагу, що органом досудового слідства встановлені докази скоєння підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкцією якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів, а також те, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти вказаним ризикам.

Враховуючи, що вчинений ОСОБА_8 тяжкий злочин не пов`язаний із застосуванням насильства, не спричинив загибелі людей, однак ОСОБА_8 зухвало вчинив тяжке корупційне кримінальне правопорушення, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про її особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, орган досудового розслідування просить застосувати більший розмір застави до підозрюваного ОСОБА_8 , ніж передбачений ч. 3 ст. 183 КПК України, у зв`язку з чим просить визначити заставу у розмірі 600 (шістсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

17 листопада 2018 року, о 18 годині 14 хвилин, підозрюваного ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18 листопада 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

19 листопада 2018 року о 14 годині 21 хвилин підозрюваному ОСОБА_8 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив слідчого суддю його задовольнити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 600 прожиткових мінімумів.

Слідчий клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, надали письмові заперечення , в яких виклали обгрунтування своїх заперечень проти клопотання слідчого. Адвокат ОСОБА_5 зазначила що органом досудового розслідування не надано переконливих доказів у скоєнні її підзахисним ОСОБА_8 злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Адвокат ОСОБА_6 зазначив, що органом досудового розслідування не надано переконливих доказів, що до ОСОБА_8 неможливо застосовувати інший запобіжний захід .

Підозрюваний ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав позицію захисників, просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дійшов наступного.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25. 04. 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom »). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати обєктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

Клопотання прокурора вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, наявністю ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на достовірність показань свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); іншим чином перешкодити кримінальному провадженню (п. 4 ст. 177 КПК України); вчинити нове кримінальне правопорушення (п. 5 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання запропонованого запобіжного заходу належить оцінити у сукупності всі інші обставини, що, відповідно до положень ст. 178 КПК України, враховуються судом при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

Як вбачається з доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.

-Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме: заявою від 12.11.2018 громадянина України ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що ОСОБА_8 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, перебуваючи на автовокзалі в м. Василівка Запорізької області, за адресою: Запорізька область, м. Василівка, вул. Соборна, 1А, зловживаючи наданим йому службовим становищем, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході зустрічі з ОСОБА_9 попрохав надати йому, ОСОБА_8 , неправомірну вигоду у сумі 300 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України становило 8 379 гривні, за не притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за кримінальним провадженням № 0000782 та за прийняття ОСОБА_8 , рішення про закриття даного кримінального провадження ; протоколом затримання ОСОБА_8 , відповідно до вимог ст. 208 КПК України, під час якого вилучено речі, які мають відношення до кримінального провадження; протоколом обшуку від 17.11.2018 автомобіля Renault Megane білого кольору державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 під час якого виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 5600 грн та 100 доларів США, передані в якості неправомірної вигоди ОСОБА_8 , як службовій особі, яка займає відповідальне становище від ОСОБА_9 , на яких були виявлені характерні сліди кримінального правопорушення під час освітлення лампою ультрафіолетового освітлення мались свічення жовто-зеленого кольору; матеріалами негласних слідчих розшукових дій, які перебувають на розсекречені.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частина ч. 2 ст. 194 КПК України, передбачає обов`язок слідчого судді, суду постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Проте, в порушення наведеної норми процесуального права, прокурором в суді не доведено існування тих ризиків, на які вони посилаються в клопотанні в обґрунтування обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманніпід вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися Факторів, пов`язаних з характеро особи, її моральністю, місцем родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором також не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Матеріалами, доданими до клопотання встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину; є особою, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, перебуває у шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце реєстрації та проживання. Наведене свідчить про стійкість його соціальних зв`язків.

Дослідивши матеріали справи, дані про особу підозрюваного, запропоновані законодавцем запобіжні заходи, слідчий суддя доходить висновку, що в даній справі найбільш дієвим заходом процесуального примусу попереджувального характеру, застосованим до підозрюваного ОСОБА_8 , може бути домашній арешт, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 184, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області капітан юстиції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000137, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2018 року, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту .

На підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, а саме:

1) не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 20.00 год. до 06.00 год., без дозволу слідчого, прокурора;

2) з`являтися до органів досудового слідства і суду, за першим викликом та у призначений час;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватись від спілкування зі свідком ОСОБА_9 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на відповідний структурний підрозділ ГУ НП у Запорізькій області.

Роз`яснити органу внутрішніх справ, що вони повинні негайно поставити на облік ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і повідомити про це слідчому судді.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , два місяці, тобто до 20 січня 2019 року, до 18 години 14 хвилин.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі судового засідання.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1