Справа № 646/56/19
№ провадження 1-кс/646/106/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.01.19 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 06.01.2019, у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Северськ Северського району Краснодарського краю РФ, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 01.03.2000 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 р.) до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України, звільненого від відбування покарання з відстрочкою виконання на 2 роки; 02.01.2002 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 309 КК України до 3 місяців 3 років позбавлення волі; 15.05.2007 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 263 КК України до 2 років обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки; 25.06.2009 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 307 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 18.11.2011 умовно - достроково на невідбуту частину покарання строком 1 рік 2 місяці 4 дні; 27.12.2013 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 29.06.2016 по відбуттю строку покарання; 18.09.2018 повідомленого про підозру СВ Основ`янського ВП ГУ НП в Харківській області за ч. 2 ст. 125 КК України у кримінальному провадженні № 0001674 від 29.08.2018,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 06.01.2019, у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , клопотання погоджено з прокурором Харківської місцевої прокуратури №5 юристом 1 класу ОСОБА_8 .

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що 05 січня 2019 року в період часу з 22.00 до 22.20 ОСОБА_6 , разом із невстановленою особою чоловічої статі, перебуваючи біля під`їзду будинку № 56- а по вулиці Грозненській в м. Харкові, діючи з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, підійшли до раніше незнайомого ОСОБА_9 , який сидів на лаві біля вищевказаного під`їзду та вживав слабоалкогольний напій, та, спитали у останнього цигарку, на що ОСОБА_9 їм відмовив. В подальшому ОСОБА_6 та невстановлена особа чоловічої статі, діючи з хуліганських спонукань, використовуючи відмову ОСОБА_9 пригостити їх цигаркою, як малозначний привід, щоб зав`язати сварку, вчинили із ОСОБА_9 словесний конфлікт, який переріс у бійку, в ході якого ОСОБА_6 та невстановлена особа чоловічої статі, діючи з особливою зухвалістю, вдвох нанесли останньому декілька ударів руками по голові, від яких останній впав на землю, після чого ОСОБА_6 та невстановлена особа чоловічої статі нанесли йому близько 10 ударів ногами в область голови та тулубу.

В цей час у ОСОБА_6 раптово виник намір, направлений на відкрите заволодіння майном потерпілого, реалізуючи який, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, побачивши, що ОСОБА_9 лежить на землі та не чинить жодного опору, продовжуючи реалізовувати свій раптово виниклий умисел, направлений на відкрите заволодіння майном потерпілого, почав обшукувати кишені одягу ОСОБА_9 , в ході чого, дістав з кишені його штанів належний ОСОБА_9 мобільний телефон Lenovo A6010, вартістю 2558 гривень 90 копійок, після чого ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму та, згідно довідки КНП «МКЛШНМД» від 06.01.2019 забій грудної клітини та забій м`яких тканин обличчя.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Отже, щоб запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, орган досудового слідства вважає, що до підозрюваного ОСОБА_6 потрібно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, прокурор зазначив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для їх запобігання.

У судовому засіданні захисник та підозрюваний заперечували проти клопотання, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавленням волі.

Підозрюваний ОСОБА_6 зазначив, що пояснення слідчому давав добровільно, незаконні засоби впливу до нього не застосовувались.

Вислухавши думку прокурора та слідчого, підозрюваного, його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, дійшов до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

До Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000048 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

05.01.2019 о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

06.01.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_10 та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в ході якого у ОСОБА_6 вилучено належний потерпілому ОСОБА_9 мобільний телефон Lenovo A6010, imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 ; речовим доказом: мобільним телефоном Lenovo A6010, imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 ; довідкою з КНП «МКЛШНМД» від 06.01.2019, згідно якої у потерпілого ОСОБА_9 констатовано наступні тілесні ушкодження: забій грудної клітки; забій м`яких тканин обличчя.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких умов, щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані кримінальні правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, винним себе не визнав.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи можливість реального покарання за вчинені злочини, які за ступенем тяжкості є тяжкими, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Слідчий зазначив, що аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім вказаних кримінальних правопорушень, що підтверджується вищевказаними доказами, які зібрані під час досудового розслідування.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, але слідчий суддя вважає, що підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Таким чином, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 27.12.2013 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі, має незняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, належних висновків для себе не зробив, та, знову, повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності, офіційно ніде не працює, тобто не має постійного джерела доходу, що може спонукати його на вчинення нового умисного корисливого злочину, не має місця реєстрації в м. Харкові та Харківській області, та може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого по кримінальному провадженню, а також, що він вчинив тяжкий умисний злочин проти власності, поєднаний з насильством, який є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Беручи до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні. В даному випадку слідчий суддя бере до уваги, що таке діяння як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно фактично здійснюється із застосуванням насильства, у зв`язку з чим, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 06.01.2019 у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Обрати у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком шістдесят днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання з 05.01.2019 року о 22 годині 30 хвилин.

Дата закінчення дії ухвали 05.03.2019 року о 22 годині 30 хвилин.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 11.12.2018 о 15 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя - ОСОБА_1