Справа № 314/4406/18
Провадження № 1-в/314/1320/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2018 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за поданням начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» про встановлення адміністративного нагляду засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Балки Василівського району Запорізької області, громадянина України, одруженого, стропальник ТОВ «Трест «РОССЕМ», згідно паспорту зареєстрований: АДРЕСА_1 , мешкав: АДРЕСА_2 , судимого:

- 16.12.2002 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 09.11.2006 року по відбуттю строку покарання.

По даній справі засуджений: 09.09.2014 року Волгодонським районним судом Ростовської області за ст.ст. 158 ч.2 п. п. «б», «в»; 158 ч.2, п.п. «б», «в», 62; 158 ч.2, п.п. «б», «в», 62; ст. 30 ч.1-ст. 228.1 ч.4 п. «г»; 228.1 ч.3 п. «б»; 228 ч.1, 69 ч.3 КК Російської Федерації до 14 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, без штрафу, без обмеження волі. Зараховано в остаточний строк відбування покарання час тримання під вартою з 27 лютого 2013 року по 08 вересня 2014 року.

Апеляційною ухвалою Ростовського обласного суду від 10.09.2015 року вирок Волгодонського районного суду Ростовської області від 09.09.2014 року змінено:

- за епізодом, кваліфікованим за ч.1 ст. 228 КК Російської Федерації, звільнений від призначеного покарання у відповідності зі ст. 78 п. ч.1 «а» КК Російської Федерації у зв`язку із закінченням строку давності,

- за епізодом за ст. 30 ч.1 ст. 228.1 ч.4 п. «г» КК Російської Федерації знижено покарання до 9 років 10 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 69 ч.3 КК Російської Федерації , за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за злочини, передбачені ст. 158 ч.2 п.п. «б»,«в», ст. 158 ч.2 п.п. «б»,«в», ст. 158 ч.2 п.п. «б»,«в», ст. 30 ч.1 п. «г» ст. 228.1 ч.4, ст. 228.1 ч.3 п. «б» КК Російської Федерації, остаточно призначено покарання у виді 13 років 6 місяців позбавлення волі. В решті вирок без змін.

Постановою Батайського міського суду Ростовської області від 19.01.2017 року вирок Волгодонського районного суду Ростовської області від 09.09.2014 року приведено у відповідність з діючим законодавством, з урахуванням змін внесених ФЗ № 323 від 03.07.2016 року і ФЗ № 420 від 07.12.2011 року. Виключено з епізоду викрадення майна вказівку на кваліфікуючу ознаку «із завданням значного збитку громадянину», кваліфікувати дії за ст. 158 ч.2 п.п. «б», «в» КК Російської Федерації ( в редакції ФЗ № 323 від 03.07.2016 року), за якою призначити покарання у виді 7 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 69 ч.3 КК Російської Федерації за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у виді 13 років 5 місяців позбавлення волі. В решті вирок без змін.

Вирок набрав законної сили 10.09.2015 року.
Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 13.03.2017 року вирок Волгодонського районного суду Ростовської області Російської Федерації від 09.09.2014 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Судової колегії по кримінальним справам Ростовського обласного суду Російської Федерації від 10.09.2015 року приведений у відповідність із законодавством України. Вважати засудженим за ч.3 ст.185, ч.2 ст. 307 КК України до відбуття покарання у виді 13 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвала набрала законної сили 21.03.2017 року.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області скорочено наполовину невідбуту частину покарання за вироком Волгодонського районного суду Ростовської області Російської Федерації від 09.09.2014 року з урахуванням Апеляційної ухвали Ростовського обласного суду від 10.09.2015 року, постанови Батайського міського суду Ростовської області Російської Федерації від 19.01.2017 року, ухвали Енергодарського міського суду Запорізької області від 13.03.2017 року та ухвали Енергодарського міського суду Запорізької області від 10.07.2018 року на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, до відбуття залишено 4 роки 5 місяців 4 дні.

Початок строку: 27.02.2013 року. Кінець строку: 25.09.2018 року.

за участю: прокурора ОСОБА_4
в с т а н о в и в :
До Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» надійшло подання про встановлення стосовно засудженого ОСОБА_3 після звільнення з місць позбавлення волі адміністративного нагляду за місцем проживання.
Представник адміністрації колонії в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Засуджений в судове засідання не з`явився, своїх заперечень не надав, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, але конверт з судовою повісткою про виклик до суду повернувся на адресу суду з поштовою відміткою "за не запитом".

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання адміністрації.
Суд, заслухавши учасників процесу,перевіривши матеріали справи, вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
За приписами ст. 81 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Засада верховенства права, яка лежить в основі кримінального провадження, широко використовується при обґрунтуванні своїх рішень Європейським судом з прав людини. Правові позиції, сформульовані у цих рішеннях, мають обов`язково враховуватися судами України. В результаті тривалого і динамічного тлумачення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський суд сформулював низку правових положень, які охоплюються верховенством права. Серед них основним є забезпечення права людини на справедливий суд. Це право відповідно до Конвенції та інтерпретації його Європейським судом включає: а) право на гарантований доступ до суду; б) право на законного компетентного і безстороннього суддю; в) право викласти свою позицію в суді; г) право на ефективні засоби юридичного захисту в суді; г) право на справедливий судовий розгляд; д) право на презумпцію невинуватості у кримінальному провадженні; є) право на розумний строк розгляду справи; є) право на відкритий розгляд справи (за винятком обумовлених випадків).
Відповідно до ст. 158 КВК України, адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», за постановою судді в порядку, передбаченому статтею 5 вищезазначеного Закону.
Відповідно до п. «г» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд встановлюється щодо засуджених до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.
За змістом ст. 5 цього Закону, постанова судді про встановлення засудженому адміністративного нагляду у випадках, передбачених пунктами «б» і «г» статті 3 цього Закону, надсилається начальнику установи виконання покарань, яка, в свою чергу, надсилає постанову судді для виконання органу Національної поліції за обраним піднаглядним місцем проживання в день його звільнення.
Статтею 395 КК України передбачено кримінальну відповідальність за неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, у разі звільнення з місць позбавлення волі.
Системний аналіз зазначених норм законодавства вказує на те, що подання адміністрацією установи виконання покарань про встановлення адміністративного нагляду може бути внесено та розглянуто суддею тільки за участю засудженого або за умови його належного повідомлення про слухання справи.
З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду подання, засуджений ОСОБА_3 звільнений з місць позбавлення волі, намагання суду повідомити останнього про слухання справи виявились безрезультатними, про що свідчить поштова довідка, яка міститься в матеріалах справи, а отже засуджений вважається таким, який не повідомлений про дату, час та місце слухання справи.
Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що законодавством України передбачено відповідальність за неприбуття до органів поліції, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання колонії.

Керуючись Законом України "Про адміністративний нагляд за особами, які звільнилися з місць позбавлення волі", ст.ст. 370-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
В задоволенні подання начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» про встановлення адміністративного нагляду засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

18.12.2018