Справа № 461/667/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2019 року. Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Львові кримінальне провадження /внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000192 від 16.01.2019 року/ про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_5 15.01.2019 року, приблизно о 17 год. 45 хв. перебуваючи у салоні маршрутного таксі №46 на зупинці громадського транспорту по вул. Чорновола, 2-б у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, за відсутності уваги сторонніх осіб, таємно викрав з кишені куртки потерпілого ОСОБА_4 належний йому мобільний телефон «Meizu» моделі «m3 note», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , та ІМЕІ- 2: НОМЕР_2 із СІМ-картою оператора «Київстар» номер НОМЕР_3 , та СІМ-картою оператора «Лайфселл» номер НОМЕР_4 , вартістю 2400 гривень та силіконовим чохлом вартістю 90 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 2490 гривень, тобто, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчинення ним крадіжки, зазначивши, що 15.01.2019 року, перебуваючи у салоні маршрутного таксі №46 на зупинці громадського транспорту по вул. Чорновола, 2-б у м. Львові викрав мобільний телефон ОСОБА_4 , з метою подальшого збуту. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, повне визнання вини, повне відшкодування шкоди потерпілому. Обставини, що обтяжують покарання не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що ОСОБА_5 характеризується посередньо; на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває.

Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів в межах санкції статті особливої частини Кримінального кодексу України; враховуючи особу обвинуваченого, щире каяття у вчиненому, повне відшкодування шкоди, потерпілий не настоює на суворості призначення покарання, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства; відтак, можливим є застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання із випробуванням та встановленням іспитового терміну, а також з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Також суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 р. та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 р., в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 р. ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні немає. Цивільний позов не заявлявся.

Речовий доказ: мобільний телефон «Meizu» моделі «m3 note», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , та ІМЕІ- 2: НОМЕР_2 із СІМ-картою оператора «Київстар» номер НОМЕР_3 , та СІМ-картою оператора «Лайфселл» номер НОМЕР_4 слід повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбуття призначеного покарання із випробуванням та визначити 1 (один) рік іспитового строку.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ мобільний телефон «Meizu» моделі «m3 note», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , та ІМЕІ- 2: НОМЕР_2 із СІМ-картою оператора «Київстар» номер НОМЕР_3 , та СІМ-картою оператора «Лайфселл» номер НОМЕР_4 повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1