Справа № 646/6884/17
№ провадження 1-кп/646/199/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.18року м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження № 0002516 від 21.11.2017 року та кримінальне провадження № 0001022 від 15.05.2017 року за обвинувальними актами відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Східно-Казахської області, Уланського району, с. Бурсак, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26.02.2014 року вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі звільненого 26.05.2015 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,

-02.12.2016 року вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання строком на 1 рік, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.07.2017 року скасовано звільнення від відбуття покарання з випробуванням призначене вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.12.2016 року з направленням для відбуття покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, ч.2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2017 року приблизно об 18 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з корисливим мотивом, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, вважаючи, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зайшли на територію Південного сортувального парку виробничого підрозділу «Вагонне депо Основа» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця», розташованого за адресою : м. Харків, вул. Привокзальна, 5-а, звідки взяли головні частини, у кількості 3 штуки, вагою 13 кг кожна, вартість яких відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2447 від 23.05.2017 року складає 148,20 гривень та запасний резервуар стислого повітря Р7-78, вагою 25,5 кг, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2447 від 23.05.2017 року складає 96,90 гривень, після чого, тримаючи вищевказані предмети в руках, попрямували до виходу з території Південного сортувального парку, однак довести свої злочинні дії до кінця не змогли з причин, які не залежали від їх волі, оскільки при виході з території депо були зупинені працівником охорони південної залізниці.

14.09.2017 близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Привокзальна, 5, за попередньою змовою у групі з невстановленою особою, діючи з корисливим мотивом, повторно з метою незаконного особистого збагачення, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу пройшли на територію ВП «Вагонне депо Основа», яка не перебуває під охороною та, підійшовши до однієї із залізничних колій викрали 29,6 кг. Брухту чорного металу 361 класу (2 шт. зовнішніх пружин вагону) вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 4447 від 28.09.2017 142 грн. 08 коп. та 7,4 кг брухту чорного металу клас 3 (1 шт. башмак тормозний неповоротній) вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 4447 від 28.09.2017 35 грн. 52 коп., який знаходився на одній із залізничних колій та поклали його у білі мішки, які принесли із собою, після чого, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном, покинули місце скоєння злочину, спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 177,60 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діянь та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 185 КК України.

Під час допиту обвинувачений надав наступні покази, а саме, те, що він 10 травня 2017 року приблизно о 18 годині 30 хвилин він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , зайшли на територію Південного сортувального парку виробничого підрозділу «Вагонне депо Основа» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» звідки взяли головні частини та запасний резервуар стислого повітря Р7-78, після чого, тримаючи вищевказані предмети в руках, попрямували до виходу з території Південного сортувального парку, однак при виході з території депо були зупинені працівником охорони південної залізниці.

14.09.2017 близько 19 години, він, знаходячись за адресою : м. Харків, вул. Привокзальна, 5, з невстановленою особою, пройшли на територію ВП «Вагонне депо Основа», яка не перебуває під охороною де, підійшовши до однієї із залізничних колій викрали 2 шт. зовнішніх пружин вагону та башмак тормозний неповоротній, який знаходився на одній із залізничних колій та поклали все у білі мішки, які принесли із собою, після чого, покинули місце скоєння злочину.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України - тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинено повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Східно-Казахської області, Уланського району, с. Бурсак, українець , громадянин України, неодружений , непрацюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, 26.02.2014 року вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі звільненого 26.05.2015 року у зв`язку з відбуттям строку покарання, 02.12.2016 року вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання строком на 1 рік, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.07.2017 року скасовано звільнення від відбуття покарання з випробуванням, призначене вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.12.2016 року з направленням для відбуття покарання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується добре.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчинених злочинів.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відсутність обтяжуючи покарання обставин, а також відсутність претензій у потерпілих до обвинуваченого.

Проаналізувавши зазначені обставини, з метою досягнення цілей покарання, визначених ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статей закону, що передбачає відповідальність за скоєні ним злочини, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України та з приєднанням невідбутої частини покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.12.2016 року на підставі ст. 71 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.07.2018 року прибув до Харківської установи виконання покарань № 27 13.08.2018 року, відбуває покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.12.2016 з 19.01.2018 року.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта стягнути з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання :

за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України - 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

за ч.2 ст. 185 КК України - 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим покаранням призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.12.2016 і остаточно призначити - ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання рахувати з 21.11.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави витрати на залучення експерта №4447, №2447 в сумі 692,09 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1