Справа № 520/5930/19
Провадження № 1-кс/520/3509/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000311 від 21.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, 21.03.2019, приблизно о 10:30 год., водій ОСОБА_5 , керуючи автопоїздом у складі вантажного сідлового тягача «DAF 95 XF 430», реєстраційний номер НОМЕР_1 , і напівпричепа-контейнеровоза «SCHWARZMUELLER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснюючи рух по проїзній частині автодороги «Київ Одеса», з боку м. Києва в напрямку м. Одеси, проїжджаючи ділянку, розташовану на 372 км + 260 м в Ширяївському районі Одеської області, скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Внаслідок ДТП пішоходу ОСОБА_6 заподіяні тілесні ушкодження, від яких настала його смерть на місці події, а пішоходу ОСОБА_7 заподіяні тілесні ушкодження, від яких настала його смерть в медичному закладі.

21.03.2019 під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної події вилучено автопоїзд у складі вантажного сідлового тягача «DAF 95 XF 430», реєстраційний номер НОМЕР_1 , і напівпричепа-контейнеровоза «SCHWARZMUELLER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який спрямовано на майданчик тимчасового збереження транспортних засобів, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, 22-г.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням обґрунтовуючи його тим, що транспортний засіб має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, його арешт потрібен для позбавлення власників (володільців) можливості відчужувати вказане майно, щоб в ході подальшого розслідування мати можливість його огляду і направлення за місцем проведення комплексного дослідження, доки до транспортних засобів є доступ сторонніх осіб та вони будуть перебувати у володінні осіб, які зацікавлені в кінцевому рішенні по кримінальному провадженню, існує реальна загроза відчуження, зміни або знищення вказаного майна, його втрата може слугувати втратою доказової бази по провадженню.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились. Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна ОСОБА_8 була повідомлена належним чином про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України»: «Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів».

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, вантажний сідловий тягач «DAF 95 XF 430», реєстраційний номер НОМЕР_1 , і напівпричіп-контейнеровоз «SCHWARZMUELLER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належать ОСОБА_8 .

Так, слідчим суддею встановлено, що майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки транспортний засіб міг зберегти на собі сліди вчиненого зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження майна.

Викладене підтверджується постановою про визнання речовим доказом та залучення речового доказу до кримінального провадження від 22.03.2019 року, яка долучена до матеріалів клопотання, та згідно якої вантажний сідловий тягач і напівпричіп-контейнеровоз, визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження №0000311 від 21.03.2019 року.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження речових доказів.

Крім того, не накладення арешту на майно може призвести до його знищення або приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереженні, а також для забезпечення, в подальшому, проведення необхідних експертних досліджень та слідчих дій з вказаним майном, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Також, враховуючи те, що існує ризик зміни або знищення майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону розпорядження та користування зазначеним майно, з метою запобігання вищевказаному ризику.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000311 від 21.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вантажний сідловий тягач «DAF 95 XF 430», реєстраційний номер НОМЕР_1 , і на напівпричіп-контейнеровоз «SCHWARZMUELLER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з позбавленням права розпорядження та користування зазначеним майном, та з подальшим його утриманням, в порядку передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1