Справа № 199/3886/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2019 року слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ТОВ «Дніпротрейд-сфера» ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000544, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2019 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що до АНД ВП надійшла ухвала Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2019 №1-кс/199/847/19 про зобов`язання негайно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинене кримінальне правопорушення за відповідною заявою директора НВФ «АГРОЛ» ЛТД ОСОБА_5 від 26.03.2019 зареєстроване до ЖЄО під № 8836.

26 березня 2019 року до ЧЧ АНД ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_5 який просить прийняти заходи відносно невідомих осіб які здійснюють забудову на майданчику для паркування за адресою: м. Дніпро, Донецьке Шосе, в районі буд.№7.

Відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.04.2019 за № 0000544 за ознаками ч.1 ст.272 КК України.

14.05.2019 було винесено постанову про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення, відомості про яке 13.04.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000544 з ч.1 ст.272 КК України на ч.3 ст. 197-1 КК України.

21 вересня 2018 року відповідно договору про організацію та експлуатацію майданчика для паркування № 171 ОП КП «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради в особі ОСОБА_6 надав ТОВ «Торгівельні ряди «АГРО»» в особі директора ОСОБА_7 , у користування за плату майданчик для паркування транспортних засобів комунальної форми власності, що розташований за адресою :м.Дніпро, Донецьке Шосе, в районі буд.№7 (площа майданчика: 230, 0 кв. м; кількість машино-місць: 20; кількість пільгових місць:2)

14 травня 2019 року слідчим СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено огляд ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , де було встановлено, що на вказаному у договорі майданчику для паркування знаходиться огороджена територія на якій ведуться будівельні роботи, проте жодних дозвільних документів на вказану ділянку місцевості, або на забудову під час огляду надано не було. Під час огляду ділянки місцевості було вилучено: земельна ділянка за адресою : АДРЕСА_1 на якій розташований майданчик для паркування; на огороджений об`єкт незавершеного будівництва у вигляді металевої конструкції розташованої на бетонній основі «Г» - образної форми, покрівля якої виконана з металевого каркасу обтягнутого полімерним матеріалом; сторожка яка виконана з металевого профілю з вікнами; металевий контейнер сірого кольору; туалетна кабінка синього кольору; бетонозмішувач б/н; бетонозмішувач помаранчевого кольору «Бетономішалка» БМ-140 ПЕ» с.н.:061887614; віз сірого кольору з помаранчевими ручками; огорожа виконана з листів металу та дерев`яних брусів закріплених між собою.

У зв`язку з чим, слідчим у даному кримінальному провадженні, винесено постанову про визнання вказаного майна речовим доказом.

Враховуючи вищевикладене, слідчий вважає, що виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту з метою заборони розпоряджатися нерухомим майном.

Вважає, що незастосування такої заборони може привести до відчуження нерухомого майна або передачі у користування іншим особам, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженню.

Таким чином, вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав для накладення арешту на нерухоме майно з метою збереження речових доказів, оскільки нерухоме майно є доказом злочину, існує ризик його передачі або відчуження, просить накласти арешт на майно: земельну ділянку за адресою : АДРЕСА_1 на якій розташований майданчик для паркування; на огороджений об`єкт незавершеного будівництва у вигляді металевої конструкції розташованої на бетонній основі «Г» - образної форми, покрівля якої виконана з металевого каркасу обтягнутого полімерним матеріалом; сторожка яка виконана з металевого профілю з вікнами; металевий контейнер сірого кольору; туалетна кабінка синього кольору; бетонозмішувач б/н; бетонозмішувач помаранчевого кольору «Бетономішалка» БМ-140 ПЕ» с.н.: 061887614; віз сірого кольору з помаранчевими ручками; огорожа виконана з листів металу та дерев`яних брусів закріплених між собою шляхом заборони відчуження, розпорядження таким майном.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив суд його задовольнити.
Представник власника майна заперечував проти задоволення клопотання.
Вивчивши подане клопотання та додатки до нього, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту на майно, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000544 від 13.04.2019, гр.. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся за фактом неправомірних дій з боку невстановленої особи по вул. Д. Шосе, 7. (ЖЄО № 10905).

14 травня 2019 року слідчим СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено огляд ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_1 де було встановлено, що на вказаному у договорі майданчику для паркування знаходиться огороджена територія на якій ведуться будівельні роботи, проте жодних дозвільних документів на вказану ділянку місцевості, або на забудову під час огляду надано не було. Під час огляду ділянки місцевості було вилучено: земельна ділянка за адресою : АДРЕСА_1 на якій розташований майданчик для паркування; огороджений об`єкт незавершеного будівництва у вигляді металевої конструкції розташованої на бетонній основі «Г» - образної форми, покрівля якої виконана з металевого каркасу, обтягнутого полімерним матеріалом; сторожка яка виконана з металевого профілю з вікнами; металевий контейнер сірого кольору; туалетна кабінка синього кольору; бетонозмішувач б/н; бетонозмішувач помаранчевого кольору «Бетономішалка» БМ-140 ПЕ» с.н.:061887614; віз сірого кольору з помаранчевими ручками; огорожа виконана з листів металу та дерев`яних брусів закріплених між собою. Постановою слідчого від 14.05.2019 року вказане майно визнано речовими доказами
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Суд зауважує, що у даному провадженні слідчий не навів достатніх підстав вважати, що майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно не вбачається.

Окрім цього, слідчим суддею не вбачається можливим встановити обставини за якими мета викладена у клопотанні слідчого, а саме накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів підтверджуються та співвідноситься з матеріалами справи, отже на час розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно у слідчого судді відсутні правові підстави для накладення арешту на майно. На думку слідчого судді органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що майно має важливе доказове значення для кримінального провадження, а саме було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Суд приходить до висновку, що долучена до клопотання слідчого постанова про визнання майна речовим доказом від 14.05.2019 року є необґрунтованою, оскільки за своїм змістом не містить даних на підтвердження того, що майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, отже є формальною. У ній не вказано, з яких мотивів слідчий виходив при вирішенні питання про визнання земельної ділянки та іншого речовими доказами.

Крім того, суду представником власника майна надано договір № 5088 ТС про використання об`єктів благоустрою міста не за функціональним призначенням від 13.02.2019 р., укладений між КП «Благоустрій міста» ДМР та ТОВ «Дніпротрейд-сфера», де предметом договору є об`єкт благоустрою земельна ділянка в районі будинку №7 по Донецькому шосе в м. Дніпрі яка передбачає право використання ОБ не за функціональним призначенням, реконструкцію, технічне переобладнання та поліпшення ОБ. Отже, судом ставиться під сумнів твердження слідчого, щодо наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 197-1 КК України.

Таким чином, судом встановлено, що на даному етапі досудового розслідування в матеріалах провадження відсутні належні докази, які давали б беззаперечні підстави суду прийти до висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, а також про наявність необхідності в накладенні арешту. При цьому слідчим в судовому засіданні не доведені достатні та належні підстави для застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні, зокрема, наявність обставин, передбачених ст. 98, ч. 3 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000544, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: