Справа №485/1870/18
Провадження № 1-в/485/143/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ВК ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка Миколаївської області у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Баловне Новоодеського району Миколаївської області, українця, громадянина України, до засудження проживав за адресою в АДРЕСА_1 ,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
встановив:
26 листопада 2018 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав.
Представник установи виконання покарань проти задоволення клопотання заперечив, пояснив, що засуджений стає на шлях виправлення, характеризується посередньо, одак на даний час свого виправлення не довів.
Прокурор рахував клопотання таким, що не підлягає задоволенню.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд прийшов до наступного.
ОСОБА_5 з 30 жовтня 2018 року відбуває покарання у державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)" за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 18 лютого 2016 року за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України, в строк відбування покарання засудженому зараховано термін попереднього ув`язнення з 28.05.2015 року по 18.02.2016 року та з 28.05.2015 по 27.04.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за доведення виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Таким чином, для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є необхідними дві умови: відбуття певної частини строку покарання та доведеність виправлення засудженого сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Суд враховує поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання.
Відбутий строк покарання засудженим, станом на 14 грудня 2018 року, складає 4 роки 5 місяців 15 днів, що є більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
З характеристики та матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він неодноразово судимий, раніше звільнявся судом умовно-достроково, однак довіри держави не виправдав й знову вчинив умисний тяжкий злочин в період умовно-достроково звільнення, за період відбування покарання загалом характеризується посередньо, має три заохочення, одне у 2016 та у 2017 роках, та після цього допустив стягнення за порушення режиму утримання, яка хоча й погашене, однак свідчить про недостатнє виправлення засудженого.
Крім того, на засіданні комісії розглядалося питання про можливість застосування зміни умов тримання та 12.01.2018 року було відмовлено, другий раз 13.02.2018 року розглядалося питання про заміну не відбутої частини покарання більш м"яким покаранням та було відмовлено, та 17.07.2018 року розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та було відмовлено в усіх випадках як такому, що не довів свого виправлення.
За час відбування покарання в державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)" з 30 жовтня 2018 року зарекомендував себе з посереднього боку; на виробництві не працевлаштований, однак виконує разові доручення в майстернях установи на загальних засадах. Намагається дотримуватись норм, які визначають порядок, умови відбування покарання, розпорядок дня установи, вимог пожежної безпеки. Стягнень та заохочень не має. Начальник відділення в ході судового розгляду характеризував засудженого таким, що свого виправлення не довів.
Відповідно до ст..6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав стверджувати, що ОСОБА_5 за час відбування покарання став на шлях виправлення, зміни у особистості засудженого є достатньо позитивними і він готовий до самокерованої правослухняної поведінки, а тому його клопотання є передчасним й задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.376, 537,539 КПК України суд
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 18 лютого 2016 року за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаїського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя