Номер провадження: 11-сс/813/627/19
Номер справи місцевого суду: 496/4704/18 1-кс/496/2009/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю власника майна ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_6 про поновлення процесуального строку на оскарження ухвали слідчого судді Біляївського райсуду Одеської області від 12.11.2018 р., про арешт майна ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000656 від 09.11.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,
встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та накладено арешт на BMW X-5 реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 та ключі від вказаного автомобілю, які належать ОСОБА_9 та перебувають у користуванні ОСОБА_6 із забороною користування та розпорядження ними.

08.04.2019 р. власником майна ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді від 12.11.2018 р. та постановити нову ухвалу якою скасувати арешт на вищевказаний автомобіль та звільнити його від сплати послуг за розміщення транспортного засобу на спецмайданчику для заарештованих автомобілів, в якій зазначає, що в матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, а також журнал судового засідання.
Окрім того, ОСОБА_6 подане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, мотивуючи яке він посилається на те, що повний текст судового рішення йому вручено не було, а ним була здійснена довготривала поїздка за кордон починаючи з 28.11.2018 р по березень 2019 р., у зв`язку з чим він не мав можливості своєчасно оскаржити ухвалу слідчого судді від 12.11.2018 р..
В судове засідання суду апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_10 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про дату та час судового розгляду був поставлений у відомість належним чином.
Заслухавши доповідача, власника майна ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_11 , які підтримали клопотання та просили поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 12.11.2018 р., перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до ч 4. ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.

Приймаючи до уваги те, що участь прокурора під час розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді є необов`язковою, колегія суддів вважає, що вказане клопотання ОСОБА_6 можливо розглянути за відсутності прокурора.

Частиною 1 ст. 117 КПК України визначено, що поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.
Окрім того, ст. 395 КПК України передбачено, апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд також застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що відповідно до журналу судового засідання від 12.11.2018 р. при розгляді клопотання слідчого в суді 1-ої інстанції були присутніми прокурор ОСОБА_10 та ОСОБА_6 (а.п. 25).
Відповідно до того ж журналу судового засідання, вступна та резолютивна частина ухвали слідчого судді була оголошена 12.11.2018 р. о 17 год. 20 хв. (а.п. 26).
При цьому, ОСОБА_6 був присутнім в судовому засіданні під час проголошення резолютивної частини вказаної ухвали, а отже достеменно знав, яке рішення прийняте слідчим суддею, що також підтверджується наявним в матеріалах провадження звукозаписом судового засідання.
В свою чергу, ОСОБА_6 посилається на те, що ним не отримано повного тексту судового рішення, а в подальшому ним здійснена вимушена поїздка у відрядження за кордон з 28.11.2018 р. по березень 2019 р.
Разом з тим, повний текст рішення був оголошений наступного дня 13.11.2018 р. о 16 год. та відповідно до довідки секретаря судових засідань від 13.11.2018 р. учасники провадження до суду не з`явились, що вже, на думку колегії суддів, викликає сумнів у зацікавленості ОСОБА_6 в дотриманні строків, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, більш того, який був присутнім при оголошенні рішення та мав бажання його оскаржити, а вимушена поїздка була здійснена ним лише через два тижні після проголошення повного тексту рішення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 подав лише 08.04.2018 р., тобто поза межами встановленого законом п`ятиденного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, тому він просить його поновити.
На думку колегії суддів, звертаючись з апеляційною скаргою, а також заявою, в якій порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Біляївського райсуду Одеської області від 12.11.2018 р. ОСОБА_6 не надав переконливих доказів про наявність у нього перешкод у реалізації свого права на оскарження ухвали слідчого суді в установлений законом строк.

В свою чергу, посилання у своїй заяві про поновлення строку на те, що ним не отримано копію повного тексту та він не мав можливості оскаржити вказану ухвалу у найкоротші строки, спростовується тим, що під час проголошення вступної та резолютивної частини ухвали він знав про прийняте слідчим суддею рішення, а також дату проголошення повного тексту рішення, однак на проголошення якого він не прибув у судове засідання.
Тобто, ОСОБА_6 сам ставить під сумнів свої доводи щодо дотримання процесуальних строків на підготовку обґрунтованої апеляційної скарги на захист своїх прав як власника майна.
Докази, які б могли бути підставою для поновлення пропущеного з поважних причин строку, в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до п. 2 постанови Верховного Суду України по справі № 5-103 кс-15 від 1 жовтня 2015 року, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.
Відповідно до припису п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, а суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання власника майна ОСОБА_6 про поновлення процесуального строку задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 117, 370, 395, 399, 405, 419, 422, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_6 про поновлення процесуального строку на оскарження ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 12.11.2018 р., про арешт майна ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000656 від 09.11.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення до Верховного Суду.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4