Справа № 686/3245/19
12 лютого 2019 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої- судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження № 1-кп/686/862/19 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розсоша Хмельницького району Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, одруженого, працюючого ФОП, на утриманні одна малолітня дитина, раніше не судимого,
відданого до суду за ч.1 ст. 383, ч.1 ст. 384 КК України,
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 19 січня 2019 року близько 21 год.
05 хв., діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, по факту прибуття до квартири АДРЕСА_2 слідчо-оперативної групи ЗВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області за здійсненим ОСОБА_7 о 19 год. 33 хв. викликом на лінію служби «102», надав слідчому ЗВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області
ОСОБА_8 завідомо неправдиве повідомлення про вчинення відносно нього злочину, а саме крадіжку в нього 18 січня 2019 року в період часу з 23 год. 30 хв. по 00 год. 00 хв. невстановленою особою в приміщенні Автовокзалу № 1 в м. Хмельницькому по вул. Вінницьке шосе, 23, барсетки чорного кольору, у якій знаходилися два мобільних телефони моделі «SUMSUNG J5», «HUAWEI PSMART» та особисті документи.
У подальшому, в ході досудового розслідування працівниками поліції було з`ясовано, що телефони моделі «SUMSUNG J5», «HUAWEI PSMART» на момент повідомлення про вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим особисто були здані до Хмельницької філії ПТ «Ломбард» Заставно-Кредитний Дім».
Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 20 січня 2019 року, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, по факту отримання у квартирі АДРЕСА_2 від слідчого ЗВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 пам`ятки про права і обов`язки потерпілого, передбачені ст. 56, 57 КПК України, роз`яснення посадовою особою змісту ст. 63 Конституції України, порядку проведення допиту, будучи письмово попередженим слідчим про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України за завідомо неправдиве показання потерпілого під час проведення досудового розслідування, у чому власноручно розписався у відповідній графі протоколу слідчої дії, під час проведеного допиту, як потерпілої особи повідомив про обставини вчиненого відносно нього таємного викрадення майна.
У подальшому, ознайомившись із наданими поясненнями, зі змістом протоколу вцілому із завідомо неправдивою інформацією, вказав «з моїх слів записано вірно, та мною прочитано», завіривши це своїм особистим підписом, достовірно знаючи, що злочину, а саме крадіжки не було взагалі.
Тобто, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення слідчому про вчинення злочину, та у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, як завідомо неправдиве показання потерпілого.
31 січня 2019 року між прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості на таких умовах:
- обвинувачений ОСОБА_6 беззаперечно повністю визнав свою вину у вказаних кримінальних правопорушеннях, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочинів.
- сторони погодили призначити ОСОБА_6 покарання :
за ч. 1 ст. 383 КК України у виді 1 року 4 місяці обмеження волі,
за ч.1 ст. 384 КК України у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити Крафту покарання у виді 1 року 4 місяці обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого від відбування основного покарання у виді обмеження волі звільнити, встановивши іспитовий строк, із покладанням на обвинуваченого передбачених ст. 76 КК України обов`язків.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 383 КК України та ч.1 ст. 384 КК України, які відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочинами невеликої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затвердженні угоди, не встановлено.
Узгоджена прокурором і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 383 КК України та ч.1 ст. 384 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Зокрема, враховано, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, активно сприяв розкриттю злочинів, щиро розкаявся в скоєному, має на утриманні малолітню дитину, що пом`якшує покарання. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про визнання винуватості затвердити, призначити останньому остаточно узгоджене сторонами покарання у виді 1 року 4 місяці обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України засудженого від відбування основного покарання у виді обмеження волі звільнити, встановивши іспитовий строк.
Долю речового доказу вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
Укладену 31 січня 2019 року між прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 383 КК України та ч. 1 ст. 384 КК України та призначити покарання :
за ч. 1 ст. 383 КК України 1 рік 4 місяці обмеження волі,
за ч. 1 ст. 384 КК України 1 рік обмеження волі,
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити 1 рік 4 місяці обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого від відбування основного покарання у виді обмеження волі звільнити, встановивши іспитовий строк 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, пов`язані із звільненням від відбування покарання з випробуванням:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речовий доказ- диск DVD-R Verbatim МАР 638NAO9235931, зберігати в матеріалах справи.
На вирок може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.