Справа № 713/1262/17
Провадження №1-кс/713/177/19
УХВАЛА
іменем України

03.04.2019 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , за участю представника потерпілого ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця заяву ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000452 від 17.08.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ

У провадженні Вижницького районного суду знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000452 від 17.08.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_6 заявив відвід судді ОСОБА_7 від розгляду вказаного кримінального провадження, який обґрунтований тим, що 28.09.2018 року подав клопотання про призначення йому захисника. 02.11.2018 року суддя ОСОБА_7 повідомила, що в задоволенні клопотання відмовлено. 28.02.2019 року заявив клопотання про відкладення розгляду справи, однак суд виніс ухвалу про задоволення клопотання про призначення захисника, яке не ставилось на обговорення. Вважає, що дані обставини є підставою для відводу судді, передбачену п.3 ч.1 ст.75 КПК України.

Просив відвести суддю ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_6 заяву про відвід судді ОСОБА_7 підтримав, посилаючись на викладені у ній обставини, просив заяву про відведення судді задовольнити.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримав позицію ОСОБА_6 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , представник потерпілого ОСОБА_4 вважали, що заява про відвід судді безпідставна та не обґрунтована. Просили в задоволенні заяви про відвід судді відмовити.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_6 , думку захисника, прокурора, представника потерпілого, вивчивши заяву про відвід судді, дійшов до такого висновку.

Вичерпний перелік обставин, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.75 КПК України.

Відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.75 КПК України, на які посилається обвинувачений, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За змістом ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський суд з прав людини підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи. У світлі прецедентної практики Суду об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Суд вважає, що викладені обставини в заяві не можуть свідчити про упередженість та заінтересованість, як судді у розгляді даного кримінального провадження, а тому і не є підставою для відводу судді в розумінні ст.75 КПК України.

При вирішенні цієї заяви, суд керується положеннями кримінального процесуального законодавства України, а також ураховує практику Європейського суду з прав людини.

В КПК України відсутня норма, закріплена у ч. 4 ст. 36 ЦПК України, проте, вона повністю відповідає принципу верховенства права, конвенційним принципам і може бути застосована за аналогією. Так, згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що задоволення відводу з наведених підстав призведе до необґрунтованого усунення головуючого від здійснення правосуддя у кримінальному провадженні та безпідставного затягування судового процесу за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України.

Крім того, суд вважає, що подана заява про відвід фактично є скаргою на дії судді та частково зводиться до незгоди заявника з процесуальними діями судді під час розгляду кримінального провадження.

Зважаючи на вищезазначені положення закону та наведені судом обставини, суд дійшов висновку про помилковість підстав для відводу судді ОСОБА_7 та неспроможність доводів, приведених в їх обґрунтування, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_7 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81, 82 КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000452 від 17.08.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1