В И Р О К
Іменем України

03 січня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000661 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. П`ятка, Чуднівського району, Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, неофіційно працюючого у Чуднівському лісництві, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Двадцять п`ятого липня 2018 року близько 23 години ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у будинку АДРЕСА_3 , розпивали спиртні напої.
Під час розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт у ході якого, 26 липня 2018 року о 00 годин за вказаною вище адресою, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_6 та умисно кулаком лівої руки наніс останньому два удари в обличчя внаслідок чого потерпілий впав.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , лівою ногою у взутті, із значною силою прикладання, умисно наніс ОСОБА_6 декілька ударів в область голови та тулуба, заподіявши йому таким чином умисні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у виді субдуральної гематоми лівої півкулі головного мозку, що призвело до дислокаційного синдрому (синдром зміщення головного мозку), яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя у момент заподіяння.
Крім того, ОСОБА_4 заподіяв потерпілому множинні забої м`яких тканин, садна голови, тулуба та кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював та пояснив про обставини заподіяння 26 липня 2018 року ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, які повністю збігаються з викладеними в обвинувальному акті обставинами.

Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину іншими учасниками судового засідання також не оспорюється.
За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, захисником та потерпілим, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому обвинуваченому та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.
Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні вказаного злочину доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, як заподіяння потерпілому ОСОБА_6 умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, вчиненим проти здоров`я потерпілого, яке за Конституцією України є найвищою соціальною цінністю.
Враховуючи особу обвинуваченого при призначенні йому покарання, суд звертає увагу на те, що у матеріалах кримінального провадження міститься характеристика на обвинуваченого складена 27.07.2018 секретарем Глибочанської сільради, у відповідності до якої останній за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями та не зайнятий суспільно-корисною працею.
Разом з тим, під час судового розгляду захисником було надано суду іншу характеристику, підписану сільським головою Глибочанської сільської ради та датовану 20.11.2018, з якої убачається, що на поведінку ОСОБА_4 скарг та зауважень до сільради не поступало, тобто він характеризується позитивно.
У зв`язку з тим, що надана захисником характеристика за хронологією її складання є більше актуальною на момент розгляду справи судом, ніж характеристика надана стороною обвинувачення, а також у зв`язку з тим, що остання характеристика підписана безпосередньо сільським головою, а не секретарем сільради, то суд враховує саме характеристику захисту.
Окрім цього, суд бере до уваги те, що ОСОБА_4 має молодий вік, проживає із батьками та братом, працює неофіційно у Чуднівському лісництві, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків та зайняття суспільно-корисною працею, завдяки якої він добровільно відшкодував потерпілому 6500 грн. на лікування. При цьому суд звертає увагу, що потерпілий не звертався із позовом про відшкодування йому шкоди заподіяної обвинуваченим.
При визначенні покарання суд враховує правову позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді шести років позбавлення волі та думку потерпілого, який погодився із прокурором стосовно вказаної міри покарання, а також обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому є визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому злочині та добровільне відшкодування потерпілому шкоди завданої злочином.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Суд звертає увагу на те, що за правилами ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
На підставі викладеного, з огляду на всі перераховані пом`якшуючі покарання обставини, які істотно знижують ступінь суспільної небезпечності особи винного і вчиненого ним злочину, суд вважає, що обвинуваченому можливо застосувати ст. 69 КК України та перейти до більш м`якого покарання, не передбаченого санкцією ч. 1 ст. 121 КК України у виді обмеження волі, яке останній має відбути реально та яке, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов прокурора в особі Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації, який обвинувачений визнав повністю, про стягнення з нього 10624 грн. 60 коп. витрат на лікування потерпілого, суд задовольняє у повному обсязі, оскільки дані вимоги повністю підтверджуються довідкою про вартість перебування потерпілого на лікуванні (а.к.п. 45).

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та з врахуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши у цей строк час перебування його під вартою з 27.07.2018 року до 19.10.2018 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України.

Цивільний позов прокурора задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації 10624 (десять тисяч шістсот двадцять чотири) грн. 60 коп. витрат на лікування потерпілого.

Арешт, який ухвалами Богунського районного суду м. Житомира від 27.07.2018 року та 01.08.2018 накладений на виріз із занавіски, кофту біло-блакитного кольору, підодіяльник, джинсові штани, труси, футболку чорного кольору, камуфляжні штани зеленого кольору - скасувати.

Речові докази, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Житомирського районного відділення поліції ГУНП в Житомирській області, а саме:
-виріз від занавіски, підодіяльник знищити;
-кофту біло-блакитного кольору, джинсові штани та труси, які належать ОСОБА_6 передати останньому;
-футболку чорного кольору, камуфляжні штани зеленого кольору, які належить ОСОБА_4 передати останньому.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: