Справа № 572/3741/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

представника потерпілої - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни кримінальне провадження № 1-кп/221/16 0000095) про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, із вищою освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.286, ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

9 червня 2016 року приблизно о 23 год. 00 хв. у темну пору доби водій ОСОБА_5 , в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3, підпункту а) пункту 2.9, пункту 12.3, пункту 31.1 підпункту а) пункту 31.4.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «УАЗ 31514» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Свободи смт.Клесів Сарненського району Рівненської області у напрямку вул.Центральної смт.Клесів Сарненського району Рівненської області, поблизу будинку №5 проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, при виникненні небезпеки для руху у вигляді стоячого на проїзній частині вул..Свободи пішохода ОСОБА_9 , якого він об`єктивно мав можливість виявити, негайно не вжив заходів для своєчасного зменшення швидкості аж до повної зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного для учасників руху об`їзду даної перешкоди, внаслідок чого з необережності здійснив наїзд на останнього, хоча мав технічну можливість його уникнути. Цього ж дня, через невеликий проміжок часу ОСОБА_5 після вчинення вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «УАЗ 31514» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Свободи смт.Клесів Сарненського району Рівненської області зі сторони вул.Шкільної у напрямку вул.Центральної смт.Клесів Сарненського району Рівненської області, поблизу будинку №5 проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, при виникненні небезпеки для руху у вигляді стоячих на проїзній частині вул.Свободи смт.Клесів Сарненського району пішоходів, біля яких на проїзній частині лежав ОСОБА_9 з отриманими внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженнями, маючи об`єктивну можливість виявити вказаних осіб, негайно не вжив заходів для своєчасного зменшення швидкості аж до повної зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного для учасників руху об`їзду даної перешкоди, внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_9 , хоча мав технічну можливість його уникнути.

У результаті дорожньо-транспортної події ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події, а саме у виді : обширного садна лівої половини обличчя , гематоми вушно-завушної ділянки зліва з крововиливами в м`які тканини голови, множинного перелому кісток лицевого скелету «вдавленого» перелому кісток черепа зліва, роздрібненням речовини головного мозку, обширної рвано-скальпованої рани правої лобно-скорнево-тім`яної ділянки, уламкового перелому кісток черепа з крововиливами в м`які тканини голови, роздрібненням речовини головного мозку (мав місце множинний перелом кісток черепа), розриву атланто-окципітального зчленування (з розривом речовини спинного мозку), розриву міжхребцового диску між 5 та 6 шийними хребцями з ушкодженням хребцевих зв`язок, уламковим переломом під`язикової кістки з поширеними крововиливами в м`які тканини шиї по всіх поверхнях, крововиливами в корень язика, в тканину надгортанника, гематоми ключично-надключично-надлопаткової ділянки зліва, «переривчастого» садна надлопаткової ділянки зліва, «спіралеподібних» переломів ключиці, 1, 2, 3 ребер зліва з крововиливами в м`які тканини в місцях кісткових ушкоджень, переривчастого садна передньої поверхні черевної стінки справа, овального садна здухвинної ділянки справа, садна розгинальної поверхні лівого ліктьового суглобу, немобільного крововиливу в жирову та частково в м`язеву тканину верхньої третини лівої гомілки, немобільного крововиливу в жирову клітківку лівої нирки, садна поперекової ділянки справа, зливного садна тильної поверхні лівої кисті з переходом на зовнішню поверхню нижньої третини лівого передпліччя, переривчастих саден передньої та зовнішньої поверхонь правого колінного суглобу.

У прямому і безпосередньому причинному зв`язку із скоєнням ОСОБА_5 дорожньо-транспортної пригоди та настанням вказаних вище суспільно небезпечних наслідків є порушення обвинуваченим вимог підпункту б) пункту 2.3 та пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, які вимагають від водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, а у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового провадження вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав частково, відмовився від дачі показів на підставі ст.63 Конституції України.

Потерпіла ОСОБА_6 в суді підтвердила, що загиблий ОСОБА_9 її чоловік. Про дорожньо-транспортну пригоду потерпіла довідалась від племінника, після чого звернулась до станції швидкої допомоги, де їй повідомили, що чоловік загинув. Потерпіла зазначила, що претензій майнового характеру до обвинуваченого вона не має, оскілки ним добровільно відшкодована завдана шкода, однак, потерпіла вважає, що обвинувачений має понести покарання.

Відповідно до повідомлення КЗ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Рівненської обласної ради №608 від 23 червня 2016 року виклик за №8 з приводу ДТП із потерпілим ОСОБА_9 надійшов на Клесівський пункт постійного базування екстреної (швидкої) медичної допомоги о 23 год. 9 червня 2016 року. За наслідками виїзду бригади констатовано смерть потерпілого (а.к.п.42, 43 т.1).

В ході огляду місця події : ділянки проїзної частини вул.Леніна (вказану вулицю було переіменовано на вул.Свободи рішенням Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області №232 від 18 березня 2016 року а.к.п.193 т.2) в напрямку від вул.Шкільної до вул.Центральної смт.Клесів Сарненського району Рівненської області поблизу будинку №5, встановлено, що вказана ділянка пряма в плані горизонтального профілю, покриття асфальтобетонне місцями мокре по краям. Дорожнє покриття для 2 напрямків шириною 7,3 м., на проїжджій частині дороги розмітка відсутня. Праворуч та ліворуч до проїзної частини примикає тротуар. На момент огляду ділянка освітлюється міським вуличним електроосвітленням. На проїзній частині на відстані 2,85 м. від лівого тротуару наявний відбиток протектора шини бурого забарвлення, довжиною 0,2 м., шириною 0,16 м. Вказаний відбиток розташований паралельно повздовжній вісі дороги. Аналогічний відбиток виявлено на відстані 4,25 м. від кінця попереднього сліду у напрямку вул.Центральної : на відстані 3 м. від лівого тротуару і має довжину 0,14 м., ширину 0,16 м. На вказаній ділянці дороги виявлено дві калюжі рідини бурого кольору, а також головний убір кепку зеленого кольору. Сліди гальмування на вказаній ділянці відсутні. Крім цього, в ході огляду місця події на проїзній частині виявлено осип лакофарбового покриття (а.к.п.8-18 т.1).

Під час проведеної в межах даного кримінального провадження судово-медичної експертизи №380 від 8 липня 2016 року, встановлено, що на представлених на експертизу двох фрагментах марлевого бинту зі змивами речовини бурого кольору, вилученої з ділянки дороги під час огляду місця події, виявлений антиген А (ізогемаглютеніни не виявлені) ізосерологічної системи АВ0, характерний особам з групою крові А з ізогемаглютеніном анти-В, в тому числі і потерпілому ОСОБА_9 (а.к.п.62-63 т.1)

Допитаний судом свідок ОСОБА_10 показав, що у день описуваних подій він біля 21 години повертався додому. Під час руху вулицею Центральною смт.Клесів побачив велику кількість людей та потерпілого. Дізнавшись від присутніх людей про те, що потерпілого переїхав автомобіль марки «УАЗ», що зник з місця події, свідок поїхав наздогнати вказаний автомобіль, який був виявлений орієнтовно за 4 км. від місця події. За кермом вказаного автомобіля «УАЗ» перебував ОСОБА_5 , який знаходився у стані сп`яніння. Крім цього, свідок підтвердив, що потерпілий та інші особи, які перебували на місці події добре проглядались під час його наближення до місця події.

Під час огляду ділянки вулиці Меліораторів смт.Клесів Сарненського району Рівненської області, проведеного 10 червня 2016 року о 01 год. 20 хв., поблизу будинку №1 виявлено автомобіль марки «УАЗ 31514» р.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору, під час огляду якого з`ясовано, що тиск повітря наявний в усіх шинах, при перевірці фар автомобіля права фара належним чином не функціонувала. На автомобілі виявлені пошкодження : відлущення шпаклівки на передній частині кришки капота, пошкоджена рамка номерного знаку, рульові тяги передніх коліс мають затертості (а.к.п.23-29 т.1).

Частинки речовини, вилученої при огляді місця події, мають спільну групову належність з частинками лакофарбового покриття автомобіля марки «УАЗ 31514» р.н.з. НОМЕР_1 , що встановлено судом із висновку судової експертизи лакофарбових матеріалів та лакофарбових покриттів №2.1-351/16 від 22 серпня 2016 року (а.к.п. 28-29, 35-42 т.2).

Свідок ОСОБА_11 в суді показав, що перебував в автомобілі марки «УАЗ» в якості пасажира, в той час як за кермом перебував ОСОБА_5 . Зі слів свідка під час руху транспортного засобу пішохода він особисто помітив орієнтовно за 15 метрів перед авто, а тому вважає, що водій не міг загальмувати, здійснивши наїзд на пішохода. Після цього обвинувачений зупинив транспортний засіб, а свідок вийшов до пішохода. В цей час на вулиці зібрались інші особи. Куди подівся обвинувачений під час цього, свідок сказати не може, обставин, за яких відбувся переїзд автомобіля через ОСОБА_9 свідок не бачив.

Допитана судом свідок ОСОБА_12 показала, що орієнтовно о 22 год. в один із днів червня вона почула удар та вийшла на вулицю і побачила, що ОСОБА_9 , із яким вона раніше була знайома, лежить на проїжджій частині дороги, при чому автомобіля на вказаній ділянці дороги не було. Зі слів свідка звуку гальмування вона не чула. Через деякий час (орієнтовно через хвилин 10) свідок побачила автомобіль, який наближався в бік свідка, потерпілого та інших осіб, які на той час зібрались біля ОСОБА_9 та намагались надати йому допомогу. ОСОБА_13 показала, що автомобіль, що наближався до них був автомобілем марки «УАЗ» сірого кольору. Вказаний автомобіль слідував у натовп та, не зупиняючись проїхав вздовж по вулиці.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що в день описуваних подій перебував на вулиці поблизу будинку та також почув удар. Коли вийшов ОСОБА_9 лежав на дорозі. Одночасно на дорогу вийшла ОСОБА_15 та інші особи, однак, хто саме не пам`ятає. Зі слів свідка присутні почали перекривати дорогу, викликати поліцію та швидку допомогу. Однак, в цей час на дорозі з`явився автомобіль, який, не реагуючи на сигнали, які подавались водію присутніми, не гальмуючи поїхав безпосередньо в бік присутніх людей та, переїхавши через тіло потерпілого, не зупиняючись зник з місця події.

Свідок ОСОБА_16 в суді показав, що у день, вказаний в обвинувальному акті, він зустрів потерпілого ОСОБА_9 , з яким біля 22 год. ішли до сусіда потерпілого. Під час того, як свідок дещо затримався, ОСОБА_9 збило авто, при чому свідок вказував, що він із потерпілим рухались по узбіччю. Потерпілий опинився під колесами автомобіля, яке на той час зупинилось. Свідок пояснив, що він з метою надання допомоги потерпілому витяг останнього з-під коліс, після чого водій автомобіля, яким є обвинувачений у справі, сів за кермо і поїхав з місця події.

В ході проведеного із вказаним свідком слідчого експерименту останній вказав яким чином рухався він та потерпілий вулицею Свободи смт.Клесів Сарненського району, а також зазначив траєкторію руху транспортного засобу, який здійснив наїзд на потерпілого (а.к.п.203-211 т.1).

В судовому засіданні свідок пояснив, що умови слідчого експерименту повністю відповідали умовам, за яких сталась дорожньо-транспортна пригода.

Із пояснень свідка ОСОБА_17 встановлено, що вона ішла вулицею Свободи смт.Клесів, а попереду рухались двоє чоловіків. Через деякий час свідок почула удар і побачила, що один із чоловіків перебуває під колесами авто. Після того, як потерпілого витягли з-під транспортного засобу водій сів за кермо та поїхав з місця події. Однак, пасажир, що перебував у вказаному авто марки «УАЗ» залишився на місці події.

В подальшому через невеликий проміжок часу це ж авто повернулось на місце події і не гальмуючи переїхало потерпілого, при чому у цей раз авто рухалось із значною швидкістю.

Свідок ОСОБА_18 показав, що проживає по вул.Свободи смт.Клесів Сарненського району. Свідок в суді підтвердив, що біля 22 години в один із днів червня відчув удар, після чого вийшов на вулицю та побачив автомобіль марки «УАЗ», під яким знаходився потерпілий, котрому намагались надати допомогу люди, що зібрались. Під час вказаних подій водій автомобіля «УАЗ» зник з місця події на вказаному авто. Крім цього, свідок підтвердив, що невдовзі після цього авто повернулось та здійснило переїзд через тіло потерпілого.

Під час пред`явлення особи для упізнання за фотознімками свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 вказали на ОСОБА_5 , як на особу, що керував автомобілем «УАЗ» та здійснила наїзд на потерпілого (а.к.п.200-202, 217-219, 239-241 т.1).

Допитані судом свідки не заперечують, що на момент вказаних в обвинувальному акті подій були сутінки, однак, видимість була задовільною.

Вказані обставини підтверджуються відомостями, що містяться у довідці №33-01-15/300 від 17 червня 2016 року, виданої за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно із якою - за даними репрезентативної до території Сарненського району (в тому числі смт.Клесів) Рівненської області метеостанції Сарни 9 червня 2016 року близько 23 год. зафіксовано погодні умови : малохмарно, температура повітря близько 12 градусів тепла, без опадів, відмічався серпанок. Сонце зайшло о 21 год. 25 хв., повна темрява настала о 22 год. 10 хв. (а.к.п.40 т.1).

Покази свідків, також, не суперечать висновку проведеної у даному провадженні судової інженерно-транспортної експертизи №3.1-49/16 від 4 серпня 2016 року, відповідно до якої первинне контактування автомобіля «УАЗ 31514» реєстраційний номер НОМЕР_1 із перешкодою (пішоходом) відбулося передньою лівою частиною (передній бампер, ліва частина переднього номерного знаку) на відстані приблизно 45..62 см. від лівого бокового габариту кузова автомобіля. В подальшому відбулося переміщення перешкоди відносно автомобіля в напрямку спереду назад та контактування із передньою та лівою частинами капота. В нижній лівій частині (ліва частина балки переднього моста) вказаного автомобіля наявні сліди, які є характерними для контактування з перешкодою (пішоходом). Наїзд вказаного автомобіля на пішохода відбувся на вул.Леніна смт.Клесів Сарненського району Рівненської області перед першим відносно руху зі сторони вул..Шкільної у напрямку вул..Центральної осипом лакофарбового покриття, зафіксованим у наданій на експертизу копії протоколу огляду місця ДТП від 9 червня 2016 року та схемі до нього (а.к.п.22-27 т.2).

Із наданого стороною обвинувачення висновку експерта проведеної в межах даного кримінального провадження судової інженерно-транспортної експертизи №3.1-48/16 від 2 серпня 2016 року, встановлено, що на момент проведення експертного дослідження робоча гальмівна система автомобіля «УАЗ 31514» реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилась в працездатному стані, однак, через пошкодження бачка головного гальмівного циліндру, в технічно несправному стані, який виник під час даної дорожньо-транспортної пригоди. Система рульового керування даного автомобіля знаходилась в працездатному стані, однак, через збільшене значення величини сумарного люфту рульового колеса, в технічно несправному стані. Фари ближнього-дальнього світла системи зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля через несправність електролампи ближнього-дальнього світла передньої правої фари та електропроводів, що підключаються до електролампи, знаходились в стані часткової відмови. Несправності системи рульового керування та фар ближнього-дальнього світла автомобіля «УАЗ 31514» р.н.з. НОМЕР_1 виникли перед дорожньо-транспортною пригодою, а тому водій міг виявити вказані несправності під час руху, а також при технічному обслуговуванні або ремонті автомобіля (а.к.п.10-16 т.2).

Під час слідчого експерименту, проведеного із обвинуваченим ОСОБА_5 останній продемонстрував на місці яким чином рухався керований ним автомобіль, однак, не зміг вказати точного місця наїзду на потерпілого та боковий інтервал, з яким рухався автомобіль (а.к.п.99-105 т.2).

В ході проведених за участю свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_11 слідчих експериментів свідок ОСОБА_17 вказала на місце розташування автомобіля марки «УАЗ» після наїзду на пішохода ОСОБА_9 та напрямок руху вказаного автомобіля після його повернення на місце ДТП, а із показів свідка ОСОБА_11 встановлена траєкторія руху та боковий інтервал, з яким рухався автомобіль, під керуванням обвинуваченого (а.к.п. 220-227, 178-186 т.1).

Із висновків судових інженерно-транспортних експертиз з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди №3.1-459/16 від 22 липня 2016 року та №3.1-460/16 від 25 липня 2016 року вбачається, що максимально допустима швидкість руху автомобіля марки «УАЗ 31514» р.н.з. НОМЕР_1 за умови видимості елементів дороги в напрямку руху 33 м. становить 62,9-64,3 км/год. У двох запропонованих варіантах дорожньої обстановки, наданих експерту, водій з технічної точки зору повинен був рухатись технічно справним транспортним засобом із швидкістю не більше 60 км/год. Виходячи із комплексу наданих для проведення експертизи №3.1-459/16 вихідних даних водій ОСОБА_5 в момент виникнення перешкоди для руху мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_9 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування із зупинкою свого транспортного засобу до місця наїзду або шляхом своєчасного застосування екстреного маневру об`їзду перешкоди з лівої сторони.

При заданому комплексі вихідних даних в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля марки «УАЗ 31514» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 не відповідають вимогам п.2.3.(б), п.12.3, п.31.1, п.31.4.2(а) Правил дорожнього руху України, при чому невідповідність його дій вимогам п.2.3.(б), п.12.3 цих Правил з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди у першому варіанті дорожньої обстановки, яка наведена у наданих на експертизу вихідних даних; у 2 варіанті наданих експерту вихідних даних дії вказаного водія не відповідають вимогам п.10.1, п.31.1 і п.31.4.2 (а) Правил дорожнього руху України, при чому невідповідність його дій вимогам п.10.1 Правил з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням ДТП. Висновок експерта №3.1-460/16 підтвердив, що саме невідповідність дій водія ОСОБА_5 вимогам підпункту б) пункту 2.3, пункту 12.3, пункту 31.1 підпункту а) пункту 31.4.2 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди(а.к.п.50-56, 64-69 т.2).

Допитаний в суді експерт ОСОБА_19 пояснив, що під час здійснення ним експертного дослідження він керувався тими даними, які надавались йому слідчим, допустима швидкість руху автомобіля визначалась ним згідно із методикою після аналізу дорожньої обстановки, яка зазначена в матеріалах провадження, які також надавались експерту для проведення експертизи.

Крім цього, стороною обвинувачення надано висновок №8033 від 4 листопада 2016 року проведеної у даному провадженні судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП, відповідно до якої при наданому слідством комплексі вихідних даних водій автомобіля марки «УАЗ 31514» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_9 , який перебував у вертикальному положенні стоячи нерухомо на проїзній частині, з моменту виникнення перешкоди для руху, а тому в його діях в даному випадку вбачається невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В той же час за тих же вихідних даних водій ОСОБА_5 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_9 , який перебував у горизонтальному положенні лежачи на проїзній частині, з моменту виникнення перешкоди для руху, як шляхом застосування екстреного гальмування, так і шляхом виконання маневру об`їзду (а.к.п.112-118 т.2).

Допитаний з цього приводу експерт ОСОБА_20 пояснив, що для проведення експертизи ним була отримана виключно постанова про призначення експертизи з вихідними даними, інших даних для проведення експертизи він не мав.

Таким чином, судом не приймається до уваги висновок експерта №8033, оскільки при його здійсненні використовувалась обмежена кількість даних, які були отримані виключно із постанови слідчого.

Під час судового провадження стороною захисту було заявлено клопотання про визнання недопустимими певних доказів, які були надані у даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення, а саме : протоколів проведення слідчих експериментів зі свідками та, відповідно, висновку експерта судової інженерно-транспортної експертизи. В обґрунтування заявленого клопотання стороною захисту зазначено, що протоколи слідчих експериментів викликають сумнів у їх достовірності. Крім цього, сторона захисту зазначає, що слідчі експерименти проводились в умовах, що не є аналогічними погоднім умовам, за яких сталась ДТП, оскільки вказані дії проводились у світлу пору доби, в той час, як дорожньо-транспортна пригода відбулась у темну пору доби.

Так, стороною захисту зазначалось, що дані слідчих експериментів, як доказ у кримінальному провадженні є недопустимим, оскільки отримані із порушеннями вимог КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Стороною захисту ставиться під сумнів достовірність протоколів слідчих експериментів, однак, це є припущення сторони захисту, так як ці обставини не доводяться жодним наданим суду доказом, а тому не приймаються до уваги судом.

Згідно із ч.1 ст.240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

З огляду на вказану норму, слідчий експеримент - це слідча дія, яка виконується з метою перевірки існуючих та одержання нових доказів шляхом цілеспрямованого впливу на окремі (такі, що перевіряються) об`єкти або їх копії під час проведення спеціальних дослідів. Таким чином, слідчий експеримент це пізнавальна дія, суть якої полягає у проведенні досліджень, пов`язаних з перевіркою або встановленням будь-якого факту, явища, речі, завданням якого є перевірка можливості сприймати будь-які явища в певних умовах, перевірка слідчих версій та реального існування конкретних фактів, явищ.

Порядок проведення слідчого експерименту регламентується статтею 240 КПК України.

Із змісту вказаної норми вбачається, що слідчий експеримент має проводитись в умовах, що є найбільш наближеними до умов, за яких сталась подія.

Надані стороною обвинувачення докази, а саме : протоколи слідчих експериментів, доводять, що ці слідчі дії були проведені в умовах, що були наближені до умов, за яких сталась дорожньо-транспортна пригода, про що свідчить вказаний у протоколах час, в який проводились вказані слідчі дії.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає протоколи слідчих дій та висновок експертизи належними та допустимими доказами в даному кримінальному провадженні.

Із протоколу огляду речей потерпілого, оглянутих на підставі письмового дозволу потерпілої ОСОБА_6 , судом встановлено, що належна ОСОБА_9 чоловіча футболка із смужками сірого та блакитного кольору у лівій частині має нашарування рідини бурого кольору, зовні схожої на кров, чоловічі джинси синього кольору у передній частині мають нашарування у виді бруду, чоловіча куртка чорного кольору має пошкодження у виді розривів тканини у правій боковій та задній правій верхній частинах. Також, оглянута пара чоловічих туфель, належних потерпілому, на яких не виявлено пошкоджень (а.к.п.64-68, 70 т.1).

Відповідно до висновку експерта №130-мк від 24 червня 2016 року проведеної в межах даного кримінального провадження медико-криміналістичної експертизи слідів ковзання, характерних для виникнення під час первинного контакту пішохода з транспортним засобом, на ходових поверхнях підошв пари черевиків ОСОБА_9 не виявлено, через що можливості визначити якою частиною тіла був повернутий потерпілий під час первинного контактування із транспортним засобом, встановити немає можливості (а.к.п.74-76 т.1).

Однак, висновок експерта №129-мк від 27 червня 2016 року проведеної в межах даного кримінального провадження медико-криміналістичної експертизи доводить, що на представлених предметах одягу ОСОБА_9 виявлені наступні пошкодження : на куртці розриви швів (правого бокового, повздовжнього шва правого рукава, пояса спереду справа) у верхній третині спинки справа наявні ділянка з поверхневою утертістю та розривами тканини, розриви тканини розташовані два на передньому шарі тканини капюшона спереду справа, один на задній поверхні правого рукава у верхній чверті, три у верхній третині спинки справа; на брюках : один розрив тканини, розташований в верхній третині правої задньої половинки. Дані пошкодження виникли внаслідок перерозтягування тканини та від дій твердих, тупих предметів і є характерними для виникнення під час різних фаз ДТП (а.к.п.80-83 т.1).

Висновок експерта №115 судово-медичної експертизи, проведеної щодо ОСОБА_9 , доводить, що у останнього мали місце тілесні ушкодження у вигляді : 1.1 обширного садна лівої половини обличчя , гематоми вушно-завушної ділянки зліва з крововиливами в м`які тканини голови, множинного перелому кісток лицевого скелету «вдавленого» перелому кісток черепа зліва, роздрібненням речовини головного мозку, 1.2. обширної рвано- скальпованої рани правої лобно-скорнево-тім`яної ділянки, уламкового перелому кісток черепа з крововиливами в м`які тканини голови, роздрібненням речовини головного мозку(мав місце множинний перелом кісток черепа), 1.3 розриву атланто-окципітального зчленування (з розривом речовини спинного мозку), розриву міжхребцового диску між 5 та 6 шийними хребцями з ушкодженням хребцевих зв`язок, уламковим переломом під`язикової кістки з поширеними крововиливами в м`які тканини шиї по всіх поверхнях, крововиливами в корень язика, в тканину надгортанника, 1.4. гематоми ключично-надключично-надлопаткової ділянки зліва, «переривчастого» садна надлопаткової ділянки зліва, «спіралеподібних» переломів ключиці, 1, 2, 3 ребер зліва з крововиливами в м`які тканини в місцях кісткових ушкоджень, 1.5. переривчастого садна передньої поверхні черевної стінки справа, овального садна здухвинної ділянки справа, 1.6. садна розгинальної поверхні лівого ліктьового суглобу, немобільного крововиливу в жирову та частково в м`язеву тканину верхньої третини лівої гомілки, немобільного крововиливу в жирову клітківку лівої нирки, 1.7. садна поперекової ділянки справа, 1.8. зливного садна тильної поверхні лівої кисті з переходом на зовнішню поверхню нижньої третини лівого передпліччя, 1.9. переривчастих саден передньої та зовнішньої поверхонь правого колінного суглобу.

Описані тілесні ушкодження виникли прижиттєво (в короткий проміжок часу попередньо до моменту настання смерті) в швидкій послідовності одне за одним, про що свідчить колір, інтенсивність крововиливів, колір синців, стан поверхонь кірочек саден. В своїй сукупності вищезазначені тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння та знаходяться в прямому причинному зв`язку із фактом настання смерті.

Причиною смерті ОСОБА_9 виявилась важка (несумісна з життям) тупа поєднана травма голови, шиї із грубим множинним переломом кісток склепіння, основи черепа, кісток лицевого скелету з роздрібненням речовини головного мозку, з ушкодженням шийних хребців з розривом речовини спинного мозку та ушкодженням структур шийного органокомплексу.

Враховуючи локалізацію та характер ушкоджень, експерт прийшов до висновку, що описані в п.п.1.5 та 1.9 ушкодження можуть свідчити, що первинне, ймовірніше всього «дотичне» контактування тіла людини з виступаючими частинами рухаю чого механічного транспортного засобу могло відбутися в праву передню поверхню тіла потерпілого, коли той знаходився у вертикальному (близько до такого) положенні тіла, з подальшим переїздом тіла людини (ушкодження в ділянці голови) колесом (колесами) транспортного засобу, при чому голова була стиснута між тупими твердими предметами колесом транспортного засобу та шляховим вкриттям. Характер та локалізація вказаних ушкоджень, в тому числі і з урахуванням ушкоджень, описаних у п.п. 1.3, 1.4, які можуть бути характерні для різкої ротації (волочіння) тіла людини під час переїзду, дозволяють зробити висновок, що в момент переїзду потерпілий знаходився в горизонтальному положенні, а враховуючи характер перелому кісток черепа можна вважати, що напрямок стиснення ділянки голови колесом рухаючого автомобіля міг відбутися «зліва-направо» (а.к.п.51-58 т.1).

Вказані обставини доведені висновком додаткової комісійної судово-медичної експертизи №66/Д-74 від 26 вересня 2016 року, відповідно до якого комплекс тілесних ушкоджень в ділянці голови та шиї потерпілого за критерієм небезпеки для життя в момент їх заподіяння мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, комплекс ушкоджень в ділянці грудей, а саме : закрита тупа травма грудей у вигляді перелому лівої ключиці, 1,2, 3 ребер зліва, поєднаних з масивною гематомою ключично-надключично-надлопаткової ділянки зліва та переривчастим садном надлопаткової ділянки зліва і крововиливами в м`які тканини грудей зліва, має ознаки ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм довготривалого розладу здоров`я, всі інші групи тілесних ушкоджень, а саме : в ділянці живота, спини, верхніх і нижніх кінцівок у ОСОБА_9 , як в сукупності, так і кожне окремо мають ознаки легких тілесних ушкоджень (а.к.п.93-98т.2).

Висновок експерта доводить, що потерпілий ОСОБА_9 отримав зазначені тілесні ушкодження, що стали причиною його смерті, саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження та за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Ознакою об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст.286 КК України є суспільно небезпечні наслідки. Відповідальність за ст..286 КК України диференційована залежно від тяжкості наслідків, які настали. В частині 1 наслідками є середньої тяжкості тілесні ушкодження, в ч.2 тяжкі тілесні ушкодження або загибель потерпілого. У разі, коли порушення правил безпеки руху викликало наслідки, передбачені різними частинами ст..286 КК України скоєне кваліфікується лише за частиною статті, яка передбачає відповідальність за більш тяжкі наслідки, в даному випадку за ч.2 ст.286 КК України. Таким чином, кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.286 КК України є зайвою, оскільки дії обвинуваченого в цій частині за наслідками заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, охоплюються кваліфікацією його дій за ч.2 ст.286 КК України.

Вказані обставини доводяться також висновком комісійної судово-медичної експертизи №66 від 30 серпня 2016 року, відповідно до якої розмежувати тілесні ушкодження, отримані від двох наїздів автомобіля, керованого обвинуваченим, на потерпілого за наслідками, можливості немає, оскільки відповідно до п.8 висновків зазначеної експертизи можливість ОСОБА_9 залишитись живим при умові надання своєчасної кваліфікованої медичної допомоги після першого наїзду автомобіля, враховуючи характер встановлених травм, не виключається, хоча достовірно підтвердити це немає можливості через ймовірність отримання потерпілим в цей період часу певного характеру черепно-мозкової травми і невеликий проміжок часу між травмуваннями (а.к.п.87-92 т.1).

З огляду на наведене, вірною є кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України, а тому за ч.1 ст.286 КК України його слід виправдати.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України при викладених у вироку обставинах, оскільки його вина повністю доводиться доказами, дослідженими в ході судового розгляду, які, відповідно до ст.ст.85,86 КПК України, судом визнаються належними та допустимими.

Стороною захисту заявлено клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч.2 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України в зв`язку із примиренням із потерпілою.

Із змісту ст.46 КК України вбачається, що звільняється від кримінальної відповідальності особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, якщо вона примирилась із потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Під час судового провадження потерпіла підтвердила факт відшкодування їй обвинуваченим завданої шкоди,однак, категорично заперечила факт примирення із ним, наполягаючи на призначенні ОСОБА_5 покарання, через що у суду відсутні правові підстави для закриття даного кримінального провадження з підстав, наведених стороною захисту.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

По місцю проживання ЖПК «Покровське» обвинувачений характеризується як особа, скарг на яку не надходило, участі в громадському житті ЖКП останній не приймає. (а.к.п. 192 т.2).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України є добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, наявність обтяжуючої покарання обвинуваченого обставини, посередню характеристику по місцю проживання, через що суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому міру покарання в межах санкції частини статті, за якою останній визнається судом винним у виді позбавлення волі.

В той же час, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючої покарання обставини, враховуючи дані про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався термін призначеного покарання визначити ближче до нижчої межі санкції частини статті КК України, за якою обвинуваченого притягнуто до відповідальності.

При призначенні покарання судом не враховуються ті обставини, що син обвинуваченого є студентом, а дружина має інвалідність, оскільки доказів того, що вказані особи є утриманцями обвинуваченого суду не надано.

Також, судом враховуються ті обставини, що дорожньо-транспортна пригода сталась через грубе порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху, оскільки останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, через що суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому додаткове покарання, передбачене у санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

На підставі ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які доводяться квитанціями, наданими стороною обвинувачення.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_8 за ч.1 ст.286 КК України виправдати.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, із взяттям під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту затримання обвинуваченого.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_8 термін попереднього ув`язнення з 10 червня 2016 року по 11 серпня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути на підставі ст.124 КПК України з ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 14 088 грн. 40коп.

Речові докази : автомобіль марки «УАЗ 31514» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області повернути законному власнику, речі одягу, належні ОСОБА_9 : чоловіку кепку зеленого кольору, куртку на блискавці чорного кольору, джинси синього кольору, футболку зі смужками синього та сірого кольору, туфлі шкіряні чорного кольору, які знаходяться Сарненському ВП повернути потерпілій ОСОБА_6 , два поліетиленові пакети зі змивами речовини бурого кольору, осип лакофарбового покриття, сліди одорологічного походження у пакетах експертної служби, які зберігаються в Сарненському ВП ГУ НП в Рівненській області знищити, 19 камінців бурштину-сирцю, які знаходяться на зберіганні в Сарненському ВП- передати в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області ОСОБА_21