ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3606/18
Провадження № 1-кп/636/616/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2018 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001376, внесеному 20 липня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сміла, Черкаської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше засудженого 25.12.2012 року вироком Смілянського міськрайсуду Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці, відносно якого 18 липня 2016 року місцевою прокуратурою № 3 Харківської області направлено до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, який знаходиться на стадії розгляду без прийнятого рішення, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
20 липня 2016 року приблизно о 01.00 годині, більш точний час під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 , маючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом незаконного збагачення за рахунок інших осіб, діючи повторно, знаходячись на автомобільній стоянці поруч з будинком АДРЕСА_2 , переконавшись у тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії являються таємними, за допомогою гайкового ключа та домкрата, які заздалегідь приготував та приніс із собою, демонтував з автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , чотири всесезонних шини «Rosava ВС-20» 175/70 R13 82Т, вартість яких, згідно висновку експерта № 499 від 23.09.2016 складає 1768,00 грн., та чотири колісних легкосплавних дисків «Zorat Weels 3208 Z» R 13, вартість яких, згідно висновку експерта №499 від 23.09.2016 складає 4980,00 грн., після чого, обернувши на свою користь викрадене, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення (злочину) зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 6748,00 грн.
На підставі вищевикладеного, зібраними в ході досудового розслідування доказами, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду у розмірі 6748,0 грн., яку відшкодовано частково на суму 4980,00 грн.
Крім того, 20 липня 2016 року приблизно о 02.00 годині ОСОБА_6 , маючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом незаконного збагачення за рахунок інших осіб, діючи повторно, знаходячись на автомобільній стоянці поруч з будинком АДРЕСА_2 , переконавшись у тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії являються таємними, за допомогою гайкового ключа та домкрата, які заздалегідь приготував та приніс із собою, демонтував з автомобіля ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_2 , чотири зимових автомобільних шин «AMTEL NORDMASTER» 175/70 R13 82Q, вартість яких, згідно висновку експерта № 500 від 23.09.2016 складає 2028,00 грн., та чотири колісних легкосплавних дисків «Zorat-WEELS D 550» R 13, вартість яких, згідно висновку експерта № 500 від 23.09.2016 складає 4248,00 грн., після чого, обернувши на свою користь викрадене, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення- злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 6276,00 грн.
На підставі вищевикладеного, зібраними в ході досудового розслідування доказами, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріальну шкоду у розмірі 6276,00 грн., яку відшкодовано частково в розмірі 2028,00 грн.
Крім того, 20 серпня 2016 року приблизно о 09.00 годині, більш точний час під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 , маючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом незаконного збагачення за рахунок інших осіб, діючи повторно, переконавшись у тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії являються таємними, через огорожу проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого являється ОСОБА_9 та, впевнившись, що потерпіла за місцем мешкання відсутня, а також, що за ним ніхто не спостерігає та його дії являються таємними, демонтувавши захисну сітку віконної рами, проник до приміщення будинку, розташованого на території зазначеного домоволодіння, де умисно заволодів телевізором торгової марки «LG» моделі «32 LF 2510», вартість якого, згідно висновку експерта № 4941 від 28.09.2016 складає 2182,00 грн., після чого, обернувши на свою користь викрадене, з місця скоєння кримінального правопорушення-злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальних збитків на вищевказану суму.
На підставі вищевикладеного, зібраними в ході досудового розслідування доказами, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав, погодився дати пояснення суду, пояснивши, що згоден з фактичними обставинами справи. як вони зазначені в обвинувальному акті.

Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За згодою сторін згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та свідка ОСОБА_10 і дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений в своїх поясненнях підтвердив обставини скоєння ним злочинів як вони викладені в обвинувальному акті, вказавши на те, що фактично все викрадене за його допомогою знайдено та повернуто потерпілим.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він влітку 2016 році купував автошини у обвинуваченого, проте що резина крадена йому не було відомо.

- довідки ОСК ГУНП в Харківській області № 56-21082018/63091 від 29.08.2018р. про судимість ОСОБА_6 , згідно якої обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово засуджений, останній раз 25.12.2012 року вироком Смілянського міськрайсуду Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці (т.к.п. 2 а.к.п. 50-52);

- довідки - характеристики ОСОБА_6 , виданої за місцем мешкання, згідно якої ОСОБА_6 характеризується негативно, з сусідами та мешканцями району конфліктує (т.к.п. 2 а.к.п. 60);

- довідки КЗОЗ «Чугуївської ЦРЛ ім. М.І. Кононенка» № 2189 від 17.09.2016 р., згідно яких обвинувачений ОСОБА_6 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т.к.п. 2 а.к.п. 58).

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що вина обвинуваченого у інкримінованих йому злочинах доведена повністю, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій:

- по першому та другому епізоду ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна, крадіжка, вчинена повторно

- по третьому епізоду ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна, крадіжка, поєднана з проникненням до сховища, приміщення та житла, вчинена повторно.
Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі злочину є доведеним (справа Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості (ч. 2 ст. 185 КК України) та тяжких злочинів (ч. 3 ст. 185 КК України), конкретні обставини вчинених злочинів та дані про особу обвинуваченого, а саме: неодноразова судимість, негативно характеризуючі особу дані - за місцем мешкання обвинувачений характеризується негативно, та те, що на обліку у лікарів нарколога і психіатра він не перебуває.
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття. Обставиною, що обтяжують покарання, суд визнає рецидив злочинів.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, його відношення до скоєних злочинів, та вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.
Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 23.08.2018 року стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено в ході судового розгляду.
У зв`язку з призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань (№ 27)» до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Суд, керуючись ст. ст. 124, 368 КПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз, а саме:

- судової автотоварознавчої експертизи № 499 від 23.09.2016 року в сумі 351 грн. 84 коп.;
- судової автотоварознавчої експертизи № 500 від 23.09.2016 року в сумі 351 грн. 84 коп.;
- судової товарознавчої експертизи № 4941 від 28.09.2016 року в сумі 263 грн. 88 коп.;
Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вважає за необхідне визначити відповідно до ст. 100 КПК України, а саме:

- чотири колісних легкосплавних диски Zorat Weels 3208 Z R 13 - вважати повернутими потерпілому;

- чотири зимових автомобільних шини Amtel Nordmaster 175/70 R13 82Q - вважати повернутим потерпілому;

- телевізор торгової марки «LG». Моделі «32 LF 2510» - вважати повернутим потерпілій.

Цивільні позови в даному кримінальному провадженні не заявлені.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;
за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 23 серпня 2018 року.

Міру запобіжного заходу, обраного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту обрання запобіжного заходу 23 серпня 2018 року по день винесення вироку з розрахунку день за день.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз, у сумі 967 (дев`ятсот шістдесят сім) грн. 56 коп.
Речові докази:

- чотири колісних легкосплавних диски Zorat Weels 3208 Z R 13 - вважати повернутими потерпілому;

- чотири зимових автомобільних шини Amtel Nordmaster 175/70 R13 82Q - вважати повернутим потерпілому;

- телевізор торгової марки «LG». Моделі «32 LF 2510» - вважати повернутим потерпілій.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілим, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя