Провадження № 1-кс/520/8577/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0004826 від 21.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, 21.12.2018 приблизно о 07 годині 48 хвилин навпроти будинку №2 по вул. Космонавтова Комарова в м. Одеса, водій а/м марки «Mitsubishi l200» р/н « НОМЕР_1 » ОСОБА_5 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому лівої голені.

21.12.2018 за вказаним фактом дорожньо-транспортної пригоди розпочате досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

21.12.2018 в ході огляду місця події було вилучено автомобіль «Mitsubishi l200» р/н « НОМЕР_1 » .

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням обґрунтовуючи його тим, що метою накладення арешту є збереження речового доказу, який має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, його арешт потрібен для позбавлення власника можливості відчужувати вказане майно, або псування, втрати, знищення, перетворення, передачі, що в свою чергу в подальшому унеможливить прийняття законного, та об`єктивного рішення.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Слідчим суддею встановлено, що подане слідчим за погодженням з прокурором клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України.

Так, до клопотання сторони обвинувачення не було долучено жодних доказів на підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, зокрема до клопотання не було долучено протокол огляду місця дорожньо-транспортної події, на який посилається в клопотанні сторона обвинувачення.

Крім того, в судове засідання не з`явились прокурор та слідчий, що свідчить про фактичне не підтримання поданого ними клопотання.

Також, слідчий суддя зазначає, що попри наявність у клопотанні відомостей щодо найменування власника тимчасово вилученого майна, та адреси його реєстрації, у клопотанні відсутні інші контактні дані такої особи, за наявності яких слідчий суддя мав би можливість повідомити його про дату та час судового засідання, з огляду на чітко встановлені строки розгляду клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, та, таким чином, виконати вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України. В свою чергу не виконання вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, призведе до порушення прав власника тимчасово вилученого майна.

Таким чином, з огляду на викладені обставини, слідчий суддя позбавлений можливості розглянути клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно з дотриманням усіх вимог законодавства, а тому, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання підлягає поверненню прокурору з встановленням відповідного процесуального строку, в цілях подальшого дотримання вимог законодавства при розгляді клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 170-173КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0004826 від 21.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1