Провадження № 1кп/202/222/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000133 від 22.01.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянин України, має середньо-технічну освіту, не працевлаштований, неодружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 18.12.2013 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. 17.11.2014 року звільнений від відбуття покарання умовно-достроково 2 місяці 6 днів на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2014 року;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2019 року, приблизно о 10:30 годині, ОСОБА_5 зайшов до приміщення магазину під назвою «Зоомагазин», що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Бердянська, 1-а, де розглядав товари, що знаходились на полицях. В цей момент він помітив, що на робочому столі продавця на підзарядці знаходиться мобільний телефон марки «Manta», у корпусі срібного кольору. Після чого, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, підійшов до робочого столу продавця, та переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зняв з підзарядки вказаний мобільний телефон та поклав його до правої кишені своєї куртки, тим самим незаконно заволодів вказаним телефоном, що належить ОСОБА_6 .
Після цього, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що у нього при собі в кишені знаходиться мобільний телефон, пришвидшив крок у напрямку виходу з магазину та цей час його злочинні дії були помічені продавцем магазину ОСОБА_6 , яка знаходилась неподалік робочого столу. Після цього ОСОБА_6 побігла за ОСОБА_5 та почала голосно кричати з вимогою припинити злочинне діяння, зупинитись та повернути мобільний телефон, однак не зважаючи на вимогу власника майна зупинитись, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його злочинні дії перестали бути таємними та набули відкритого характеру, прискорив свої кроки та втік з місця вчинення злочину, отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 301/19 від 29.01.2019 року, злочинними діями ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на суму 1500 гривень.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю, суду пояснив, що злочини вчинив у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, 22.01.2019 року намагався таємно викрасти мобільний телефон потерпілої, однак коли остання це помітила та стала кричати, не зупинився та з викраденим майном втік, здав його до ломбарду за 500 грн..
Потерпіла ОСОБА_6 до суду не з`явилась, у письмовій заяві просила слухати справу без її участі, тому суд, з урахуванням того, що за відсутності потерпілої можливо з`ясувати всі обставини, прийняв рішення про проведення судового розгляду у її відсутність.
За таких обставин, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд допитав обвинуваченого, дослідив матеріали, що характеризують обвинуваченого, докази щодо вартості викраденого майна, висновки експертизи, та дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати ч. 2 ст. 186 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття, відшкодування шкоди, заподіяної злочином, стан здоров`я потерпілого, котрий страждає на хронічний гепатит «С».
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
З врахуванням наведених обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі.
Саме таке покарання, на думку суду буде не тільки карою, а буде сприяти виправленню обвинуваченого.
Разом з тим, наявність обставин справи, які не лише характеризують особу винного і вчинений ним злочин, а й дають змогу суду переконатися, що ОСОБА_5 , відповідно до своїх моральних якостей і невтраченого почуття обов`язку перед державою, суспільством та потерпілими заслуговує на довіру й може виправитися без застосування до нього реального покарання.

Такий висновок суду ґрунтується на аналізі вчиненого злочину, який, хоча і відноситься до тяжких, але не потяг за собою будь яких негативних наслідків телефон повернуто потерпілій, встановленої судом можливості досягнення мети покарання без його відбування, з урахуванням того, що з часу звільнення обвинуваченого з міст позбавлення волі минуло чотири роки і за цей час обвинувачений не притягувався до кримінальної відповідальності, його щирого каяття, тому суд призначає покарання з випробуванням, але з максимальним строком іспитового строку.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 300 грн.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
У відповідності до ст.75 КК України від призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо протягом 3 років /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили змінити на особисте зобов`язання. Звільнити обвинуваченого з під варти в залі суду
У разі звернення вироку до виконання в частині реального відбування покарання у вигляді позбавлення волі, зарахувати в строк покарання попереднє ув`язнення з 23.01.2019 року по 06.03.2019 року.
Речові докази: диски з відеозаписами з камер відеоспостережень зберігати при матеріалах кримінального провадження, викрадене майно, що передано на зберігання потерпілій - мобільний телефон марки «Manta», у корпусі срібного кольору - залишити потерпілій.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи в розмірі 300 грн.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідженняяких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1