Провадження №11-кп/801/245/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянула 10 грудня 2018 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці об`єднане кримінальне провадження №0001802 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 07.09.2018, яким

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої а адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 10.04.2017 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання призначеного за даним вироком та покарання, призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2017 року, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 Кримінального кодексу України покладено на ОСОБА_8 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

в с т а н о в и в :

ОСОБА_8 за вироком суду була визнана винною в тому, що вона в ніч з 27.03.2017 на 28.03.2017 (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , помітила планшет марки "SAMSUNG" серії "GALAXУ TAB E" моделі "SM-T561NZNASEK" об`ємом пам`яті 8 Гб, який належить ОСОБА_9 , після чого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 вчинила крадіжку планшета марки "SAMSUNG" серії "GALAXУ TAB E" моделі "SM-T561NZNASEK" об`ємом пам`яті 8 Гб, вартістю 5 106грн 00коп згідно з висновком експерта №3456/17-21 від 23.06.2017. Після чого, ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 5 106грн 00коп.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просив змінити вирок суду вказавши в резолютивній частині вироку про застосування ст.75 КК України до призначеного покарання за ч.2 ст.186 КК України та зазначивши початок строку відбування обвинуваченою покарання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення прокурора в підтримку доводів своєї апеляційної скарги; адвоката, яка не заперечила проти зміни вироку суду не користь обвинуваченої; дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про зміну вироку суду зі наступних підстав.

Обвинувачена ОСОБА_8 на апеляційний розгляд не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги прокурора, що не перешкоджає апеляційному розгляду.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченої, при обставинах, викладених у вироку правильні і ніким не оскаржується.

Однак вирок суду стосовно ОСОБА_8 підлягає зміні через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність на підстав п.3 ч.1, ч.4 ст.409, ст.ст.412, 413 КПК України.

Відповідно до роз`яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до винесення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Як вбачається з матеріалів кримінального. провадження, ОСОБА_8 раніше судима вироком Вінницького міського суду від 10.04.2017 за ч.3 ст.185, ст.70, ст.75, п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України на 3 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки.

Кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_8 засуджено оскаржуваним вироком від 07.09.2018 за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, вчинено нею в ніч з 27.03.2017 на 28.03.2017, тобто до ухвалення попереднього вироку (10.04.2017). При цьому вказаним вироком ОСОБА_8 фактично призначено покарання у виді реального позбавлення волі.

За таких обставин, суд помилково застосував принцип часткового складання призначених покарань, оскільки у такому випадку кожен вирок мав би виконуватись самостійно.

Проте, суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку дійшов ґрунтовного висновку про можливість призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.75 КК України, хоча у резолютивній частині вироку не зазначив про звільнення обвинуваченої від відбування покарання за ч.2 ст.185 КК України з іспитовим строком, тобто не застосував закон, який підлягав застосуванню, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409, ч.1 ст.413 КПК України є підставою для зміни вироку.

Крім цього, відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення, у тому числі вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.

Також у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» та п.29 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» акцентовано увагу судів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко та ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку. Проте, наведені вимоги залишились поза увагою Вінницького міського суду у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 .

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.165 КВК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003, іспитовий строк обчислюється з моменту ухвалення вироку суду незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст.75 КК України.

Разом з тим, вказаних вимог кримінального процесуального закону (ст.370 КПК України), Кримінально-виконавчого кодексу та роз`яснень постанов Пленуму Верховного Суду України Вінницький міський суд при ухваленні оскаржуваного вироку не дотримався, оскільки у його резолютивній частині визначено початок строку відбування покарання ОСОБА_8 з дня приведення вироку до виконання, а не з дня проголошення вироку, як того вимагає закон.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ст.404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора задовільнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 07.09.2018 відносно ОСОБА_8 змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за ч. 2 ст. 185 КК України на 3

роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Вінницького міського суду від 10.04.2017 остаточне покарання їй визначити у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 07.09.2018.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом 3 місяців із дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Згідно з оригіналом:
Суддя: