Справа № 203/590/17
Провадження № 1-кп/0203/59/2019
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001251 від 20.12.2016р. відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, на утриманні має малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19 грудня 2016 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись біля супермаркету «Сільпо», розташованого по пл. Вокзальній (Петровського) в м. Дніпро поблизу будинку №13, де побачив сварку ОСОБА_9 з охоронцями охоронної фірми «Арсенал», не передбачивши, що потерпілий, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння може впасти та отримати ушкодження внаслідок падіння та удару головою об сходовий марш на площадці біля входу в супермаркет «Сільпо», але повинен був та міг це передбачити, діючи необережно, завдав один удар рукою зігнутою в кулак в область обличчя праворуч, від якого ОСОБА_9 втратив рівновагу та впав на цементову підлогу і вдарився об нею головою. Внаслідок необережних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 2-го ступеню, субарахноїдального крововиливу, геморагічного вогнища забиття в лівій лобній долі, лінійного перелому потиличної кістки праворуч з переходом на основу черепу, пневмоцефалії та назальної ліквореї, забійної рани у тім`яній області по центру та дещо праворуч, садна або поверхневої забійної рани на слизовій оболонці верхньої губи практично по центру, забійної рани у основи носу праворуч з переходом на праве крило, синців в обох пара орбітальних областях, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, які могли утворитися і при падінні з висоти власного зросту, після попереднього наданого тілу прискорення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, визнав частково і суду пояснив, що 19.12.2016 року він йшов на зупинку трамваю №1, щоб зустріти свою дівчину. Коли він проходив біля універмагу «Експрес», в якому він працює охоронцем, він побачив свого знайомого ОСОБА_10 , який також працює охоронцем в даному універмазі. ОСОБА_11 повідомив, що на сходах універмагу відбувається бійка. Вони разом направились у вказане місце. Прийшовши до цокольного поверху універмагу він побачив, що двоє чоловіків конфліктують з охоронцями. Охоронці вивели цих чоловіків на вулицю, де до нього підійшов один із вказаними чоловіків, вступив з ним в бесіду, та повідомив, що буде робити що захоче і де захоче. Знаходячись у нетверезому стані, потерпілий почав справляти природні потреби на вітрину універмагу. Він штовхнув потерпілого у праве плече, який від даного поштовху впав. Далі, товариш потерпілого почав приймати участь у бійці та вдарив його у обличчя. Після цього він вирішив покинути дане місце та пішов на зупинку трамвая, де через деякий час до нього підійшла два невідомих йому чоловіка та повідомили, що він вбив чоловіка. Він повернувся на місце пригоди та побачив, що потерпілий сидів, приїхала швидка допомога та поліція. Його запросили до відділку поліції, де він дав пояснення про обставини даної події. Умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому у нього не було. Він також пояснив, що намагався дізнатися в якій лікарні знаходиться потерпілий. У слідчого дізнався номер сина ОСОБА_9 . При першому дзвінку син потерпілого відмовився розмовляти з ним. При наступній телефонній розмові син ОСОБА_9 повідомив йому про розмір суми, а саме 80 тисяч гривень, яку він повинен заплатити, щоб закрити кримінальну справу відносно нього. У нього не було таких грошей, тому він не зміг заплатити. Позов визнає в частині матеріальних витрат на лікування, в частині стягнення моральної шкоди цивільний позов не визнає.
Не дивлячись на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вина підтверджується дослідженими під час судового розгляду наступними доказами.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що він разом з колегою ОСОБА_12 , знаходилися в «Пивбарі», який розташований в магазині «Сільпо» на пл.Вокзальній в м.Дніпро, де вживали пиво. Між ними та охоронцями універмагу відбувся конфлікт, з яких причин, не пам`ятає. Охоронці попросили вийти його та ОСОБА_12 на вулицю. ОСОБА_12 йшов позаду та розмовляв з охоронцями, а він пройшов вперед та вже на вулиці біля сходин, отримав удар кулаком від чоловіка, який йшов попереду. Далі він нічого не пам`ятає, оскільки прийшов у себе вже в лікарні. Від даного удару у нього залишився шрам на носі, тріснула губа, пошкоджено зуби. Крім того, він втратив слух на праве вухо, постійно чує шум в голові, часте запаморочення в голові, нудота, порушення сну, серцева аритмія. Після цієї події він в березні 2017 року отримав другу групу інвалідності. ОСОБА_8 ніяку допомогу йому не пропонував, тільки дзвонив його батько, але гроші не пропонував.
В судовому засіданні допитаний у якості свідка ОСОБА_12 показав, що вони з колегою, ОСОБА_13 , зайшли випити пиво до «Пивбару», який знаходиться на цокольному поверсі магазина «Сільпо», який розташований на території залізничного вокзалу м.Дніпро. Він відлучився до туалету, а коли повернувся його та ОСОБА_14 два чоловіка в формі охоронці, попросили вийти з «Пивбара», також з ними було два чоловіка без форми. При виході з приміщення ОСОБА_15 пройшов вперед з чоловіками, а він йшов позаду розмовляючи з охоронцями. Коли вони всі знаходились на вулиці, ОСОБА_12 боковим зором побачив, що чоловік, який стояв на дві сходинки вище ОСОБА_16 , вдарив його, внаслідок чого ОСОБА_15 впав, та було чутно глухий звук. Чоловіки, які йшли з ОСОБА_13 втекли. Потім, коли приїхала поліції, вони затримали чоловіка, який наніс удар ОСОБА_17 та відвезли його до відділку поліції, а потерпілого забрала швидка допомога до лікарні.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що він, як охоронець, стояв на 5 посту універмагу «Експрес». Біля платного туалету два чоловіки вели себе неадекватно, та потім пішли до «Пивбару», де також порушували там порядок, внаслідок чого дівчина, яка працює в «Пивбарі» натиснула тривожну кнопку, якою викликала групу «СОБР». Вказаних чоловіків вивели на вулицю, де потерпілий ОСОБА_15 почав справляти свої природні потреби на вітрину універмагу. ОСОБА_15 не реагував на зауваження, продовжував вести себе неадекватно, розпочав бійку з охоронцями. ОСОБА_18 та інші охоронці не мали права вступати у бійку з громадянами, тому намагались їх словесно заспокоїти, але ОСОБА_9 зі своїм товаришем провокували бійку. ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_18 по обличчю. Після цього боковим зором він побачив, що ОСОБА_9 вже лежав на землі, він не бачив як і чому той впав. Після чого він пішов до «Пивбару», де йому надали медичну допомогу. Крім того зазначив, що знає ОСОБА_8 , який працює начальником іншої зміни охорони протягом 1,5 року, та може охарактеризувати його з позитивною сторони, як спокійну, врівноважену людину. ОСОБА_8 та всі охоронці тільки намагались заспокоїти чоловіків, які вели себе неадекватно та порушували громадський порядок.
В судовому засіданні допитаний у якості свідка ОСОБА_19 , показав, що він працює охоронцем універмагу «Експрес», 19.12.2016 року знаходився на чергуванні. По рації його напарник повідомив, що на цокольному поверсі універмагу відбувається бійка. Він зустрів ОСОБА_8 , який також працює охоронцем універмагу, але в цей день не був на зміні, з яким вони попрямували до місця бійки. Там вже була мобільна група «СОБР». Один із чоловіків, який вів себе неадекватно, справив свої природні потреби на вітрину універмагу. Охоронці намагались заспокоїти його. ОСОБА_9 накинувся на ОСОБА_20 та вдарив його. В цей час ОСОБА_19 притримував товариша ОСОБА_9 .. ОСОБА_19 стояв спиною до потерпілого та коли повернувся то побачив, що той вже лежить на землі. ОСОБА_19 не бачив хто його вдарив. Люди викликали медичну допомогу.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що він працює інспектором патрульної поліції в м.Дніпрі, 19.12.2016 року приїхав на виклик по факту хуліганства на пл.Вокзальну. Приїхавши на місце було виявлено двох чоловік у нетверезому стані, один з них сидів з травмою голови. ОСОБА_9 забрала швидка допомога до лікарні. Зі слів свідків йому стало відомо, що відбувся конфлікт за участю двох чоловіків та охоронців. Чоловіки були у нетверезому стані, вели себе неадекватно, провокували конфлікт та бійку. Крім того, ОСОБА_8 побив ОСОБА_9 та пішов з місця подія. Свідки привели ОСОБА_8 , та останній пояснив, що штовхнув ОСОБА_9 , внаслідок чого останній впав. Він разом з інспекторами другого екіпажу патрульної поліції доставили ОСОБА_8 та товариша ОСОБА_9 до відділку поліції. Всі дії фіксувались на відеореєстратор.
В судовому засіданні допитана у якості свідка ОСОБА_22 , показала, що вона працює барменом в «ПивБарі» в універмазі «Експрес» в м.Дніпрі. До них у бар зайшли двоє чоловіків, випили по бокалу пива, вели себе некоректно та порушували порядок. Негативно висловлювались з приводу того, що в барі немає туалету. ОСОБА_22 пояснила їм, що на території універмагу є туалети, куди вони і пішли. Повернулись до бару хвилин через 20, купили ще по бокалу пива. Після чого знову почали обурено висловлюватись про відсутність туалету на території бару. Вона викликали охоронця, який попрохав їх вести себе спокійно та пішов. Потім ці чоловіки почали рухати столи в барі та кричали, що будуть справляти свої природні потреби на території бару. Так як з відвідувачів в барі вже нікого не було, вона злякалась та натиснула тривожну кнопку та повідомила чоловікам, що зараз приїде група «СОБР». Вказані чоловіки заспокоїлися, вийшли з приміщення бару не дочекавшись групи «СОБР». Через пару хвилин приїхала група швидкого реагування, але що відбувалось на вулиці, вона вже не бачила. Через хвилин 15 до бару зайшов охоронець ОСОБА_23 , у якого було пошкоджено око. ОСОБА_23 повідомив їй, що на сходинах відбулась бійка, один з цих двох чоловіків, які сиділи в барі, вдарив його, а інший справляв свої природні потреби на вітрину універмагу. Коли ці чоловіки вийшли на вулицю з бару, вони продовжували вести себе некоректно, висловлювались нецензурною лайкою. Охоронці та ОСОБА_8 намагались їх заспокоїти. Вже потім, їй стало відомо, що там хтось когось вдарив та викликали швидку допомогу.
Окрім зазначеного, винність ОСОБА_8 підтверджується письмовими доказами:
?Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (т.1 а.к.п.3)
?Медичною довідкою на ім`я ОСОБА_9 (т.1 а.к.п 4)
?Протоколом огляду місця події від 20 грудня 2016 року (т.1, а.к.п.9-16)
?Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23 грудня 2016 року та додатків до нього у вигляді фото-таблиці за участю свідка ОСОБА_12 , який серед пред`явлених осіб під № 1 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка 19.12.2016 року, близько о 18.00 годині, знаходячись біля центрального входу до універмагу «Експрес», розташованого за адресою: м.Дніпро, пл.Вокзальна, буд.13, спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_9 (т.1, а.к.п.36-38)
?Висновком судово-медичної експертизи № 117е від 13.01.2017 року, за яким у ОСОБА_24 за даними наданої медичної документації та при огляді виявлені тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 2-го ступеню, субарахноїдального крововиливу, геморагічного вогнища забиття в лівій лобній долі, лінійного перелому потиличної кістки праворуч з переходом на основу черепу, пневмоцефалії та назальної ліквореї, забійної рани у тім`яній області по центру та дещо праворуч, садна або поверхневої забійної рани на слизовій оболонці верхньої губи практично по центру, забійної рани у основи носу праворуч з переходом на праве крило, синців в обох параорбітапьних областях. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони спричинені від не менш як 2-х механічних дій: 1-ша механічна дія тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя праворуч, яким могла бути і рука стиснута в кулак або інші предмети з аналогічними властивостями; 2-га механічна дія тупого твердого предмету з необмеженою контактуючою поверхнею в потиличну область голови праворуч, тобто і при падінні з висоти власного зросту, після попередньо наданого тілу прискорення. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного надання медичної допомоги в КОШМД, тобто і в термін на який вказує слідчий у постанові. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Враховуючи характер та локалізацію всіх виявлені у нього тілесних ушкоджень (по різним анатомічним лініям та поверхням), можливо вказати, що всі виявлені тілесні ушкодження є не характерними для спричинення при падінні з висоти власного зросту.(т.1, а.к.п.55-57)
?Висновком судово-медичної експертизи № 200е, за яким локалізація та характер виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму та характеру на який вказує свідок ОСОБА_12 в ході проведення слідчого експерименту за його участі, тобто від механічної дії (удару) рукою в область голови-обличчя ОСОБА_9 , надання тілу прискорення, падіння і удар правою потиличною областю голови об тупий предмет з необмеженою контактуючою поверхнею. (т.1, а.к.п.61-62)
?Протоколом слідчого експерименту та додатку до нього у вигляді фото таблиці від 23 січня 2017 року, за яким свідок ОСОБА_12 в присутності двох понятих, слідчого і за участю експерта, на місці показав, яким чином ОСОБА_8 наносив удар ОСОБА_9 , зокрема, зазначив, що удар був нанесений рукою в область голови потерпілого, після якого ОСОБА_9 впав на асфальт. (т.1, а.к.п.63-67)
?Висновком судово-медичної експертизи № 322е, в якому експерт зазначив, що оцінити дані вказані підозрюваним ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту не представляється можливим, оскільки він не вказує на механізм отримання тілесних ушкоджень на обличчі ОСОБА_9 (садна або поверхневої забійної рани на слизовій оболонці верхньої губи практично по центру, забійної рани у основи носу праворуч з переходом на праве крило), також в ході проведення слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_8 вказує, що під час падіння ОСОБА_9 головою ні об що не бився. (т.1, а.к.п.99-100)
?Протоколом слідчого експерименту та додатку до цього протоколу у вигляді фото-таблиці від 31 січня 2017 року, за яким ОСОБА_8 в присутності двох понятих, слідчого, захисника і за участю експерта та статиста, на місці показав, що знаходячись за адресою: м.Дніпро, пл.Петровського, буд.13, він стояв з лівого боку від потерпілого і розмовляв з ним, потерпілий висловлювався в його бік нецензурною лайкою, на що ОСОБА_8 штовхнув потерпілого рукою в праве плече. Від даного поштовху потерпілий впав та вдарився. При цьому ОСОБА_8 зазначив, що потерпілий при падінні головою не вдарявся. (т.1, а.к.п.101-105)
Суд критично відноситься к поясненням обвинуваченого, щодо того, що він лише штовхнув потерпілого у плече та не наносив йому удар в область голови. Дані пояснення спростовуються висновком судово-медичної експертизи № 117е від 13.01.2017 року, за яким виявлені у потерпілого тілесні ушкодження спричинені від не менш як двох механічних дій, одна з яких це механічна дія тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя праворуч, яким могла бути і рука стиснута в кулак або інші предмети з аналогічними властивостями, а друга - механічна дія тупого твердого предмету з необмеженою контактуючою поверхнею в потиличну область голови праворуч, тобто і при падінні з висоти власного зросту, після попередньо наданого тілу прискорення.
Оцінюючи всі надані по справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_8 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доказана в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дочку, позитивно характеризується як на місцем проживання та і за місцем роботи.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що обвинувачений повинен нести покарання у виді обмеження волі, та знаходить можливим перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що є необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення з нього матеріальної шкоди у розмірі 11199,74 гривень, моральної шкоди у розмірі 200 000 гривень та витрати по наданню правової допомоги у розмірі 13650 гривень. Заявлені вимоги потерпілий обґрунтовує тим, що внаслідок вчинених дій обвинуваченого, він витратив заявлену суму матеріальної шкоди на придбання ліків, під час проходження лікування. Розмір моральної шкоди обґрунтовує, як компенсацію за спричинення йому душевних страждань, пережитих внаслідок отримання тілесних ушкоджень, перебуванням кілька місяців на лікуванні, порушення звичайного способу життя, з погіршенням стану здоров`я, через всі ці події, а також переживаннями пов`язаними з можливістю залишитися калікою на все життя, у зв`язку із втратою слуху. Окрім того, враховуючи стан здоров`я та майбутнє лікування від отриманих тілесних ушкоджень, просив стягнути з обвинуваченого довічну допомогу на його користь у розмірі 0,5 розміру мінімальної заробітної плати щомісячно. Також, просив стягнути з обвинуваченого на його користь суму 13 650 гривень, які були сплачено ним адвокату по наданню правової допомоги.
На підставі аналізу всіх наявних в матеріалах кримінального провадження доказів в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги потерпілого ОСОБА_9 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
За ч.2 ст.1195 ЦК України, у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.
На обґрунтування завданої матеріальної шкоди потерпілим надані касові чеки, якими підтверджуються його витрати на придбання ліків на суму 11199,74 гривень.
Суд вважає, що позовні вимоги потерпілого щодо стягнення з обвинуваченого завданої матеріальної шкоди знайшли своє підтвердження в судовому зсіданні та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розглядаючи позовні вимоги, щодо довічного стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого на майбутнє лікування останнього щомісячної допомоги у розмірі 0,5 розміру мінімальної заробітної плати, суд виходить з наступного.

Належним і допустимим доказом підтвердження ступеня втрати професійної та загальної працездатності (у процентах) для застосування ст.ст. 1195, 1197 ЦК України є відповідний висновок судово-медичної експертизи з визначенням процента втрати працездатності. Позивачем не надано суду такого висновку.
Сам по собі факт встановлення позивачу другої групи інвалідності не свідчить про втрату останнім 100% працездатності. Більш того, з довідки МСЕК від 27.03.2017 р. вбачається, що потерпілий не може виконувати ніякі види роботи у звичайних виробничих умовах на період активного лікування.

Оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів, на підставі яких можна було визначити ступінь втрати потерпілим працездатності (у процентах) для застосування ст.ст. 1195, 1197 ЦК України, позовні вимоги, щодо довічного стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого на майбутнє лікування останнього щомісячної допомоги у розмірі 0,5 розміру мінімальної заробітної плати, задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.1995 року, моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з рахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
З урахуванням вищевказаних обставин суд враховує, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілому була завдана моральна шкода у зв`язку із спричиненням потерпілому моральних та фізичних страждань, які позначили негативні зміни у житті, змінило його звичайний ритм життя та життя його родини, позбавлений можливості вести активний спосіб життя, відчуває глибокі переживання у зв`язку тривалою втратою працездатності внаслідок ушкодження його здоров`я та отримання ним 2-ї групи інвалідності. Все це призвело до порушення його звичайних життєвих зв`язків та звичок, потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Враховуючи всі обставини справи, характер і обсяг фізичних і душевних страждань позивача та виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості, суд визначає моральну шкоду, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого, у розмірі 100000 грн.
Відповідно до ст.118 КПК України до процесуальних витрат відносяться також витрати на правову допомогу.
Відповідно до ч.2 ст.120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно положень ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Розмір витрат на правову допомогу, які поніс потерпілий ОСОБА_9 , згідно наданого додаткового договору між ним та адвокатом ОСОБА_5 від 22.02.2017 та квитанції № 259503 від 22.02.2017, складає 13650 гривень, які, відповідно до вимог ч.1 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь ОСОБА_9 .
Таким чином, з обвинуваченого на користь потерпілого підлягають стягненню витрати на відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 24849, 74 гривень (11199,74 + 13650), а також витрати на відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 100000 гривень. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, і призначити покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_8 не продовжувалася.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 24849(двадцять чотири тисячі вісімсот сорок дев`ять) гривень 74 копійки, та в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 100000(сто тисяч) гривень.
В інший частині позовних вимог відмовити.
На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1