Справа № 404/459/19
Номер провадження 1-кс/404/246/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 при вирішенні питання про прийняття до розгляду скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до слідчого суді з вище вказаною скаргою, відповідно до якої, просив:

- зобов`язати слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області допитати громадянина ОСОБА_4 за його участю.

Вивчивши скаргу, документи та матеріали, яким скаржник обґрунтовує доводи заяви, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за заявою, виходячи з наступного.

Встановлено, що слідчим СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 розглянуто клопотання ОСОБА_2 щодо проведення одночасного допиту між ним та працівником патрульної поліції Караушем задоволено.

Пунктами 1-8 ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які підлягають оскарженню на досудовому розслідуванні.
Так, ОСОБА_2 оскаржує бездіяльність слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, що полягає у невиконанні ним задоволеного клопотання про проведення слідчих дій, а не процесуальних, проте така бездіяльність, не може бути оскаржена під час досудового розслідування.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу на правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яку суд касаційної інстанції висловив у пункті 1.3 Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 17.01.2017 року з приводу того, що бездіяльність слідчого, прокурора, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки:
1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію;
2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк;
3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Отже, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність слідчого, прокурора, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Також, слідчий суддя бере до уваги й правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка висловлена у пункті 6 Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 17.01.2017 року, відповідно до якої, розглядаючи скарги цієї категорії, слід зважати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
Крім того, слідчим суддею не встановлено порушень прав ОСОБА_2 на доступ до правосуддя, виходячи з наступного.
Так, в ухвалі Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).
За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, 304, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами заявнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1