Справа № 464/5957/18
пр.№ 1-кп/464/170/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2019 Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0003058 від 06.10.2018 про обвинувачення:

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львова, українки, громадянки України, неодруженої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, востаннє 07.12.2018 Залізничним районним судом м.Львова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки з покладенням обов"язків, передбачених ст.76 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 06.10.2018 року близько 04.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 , який проживає за вказаною адресою заснув, таємно викрала з тумбочки, яка знаходиться в кімнаті ноутбук марки «НР», моделі «Pavilion», чорного кольору, вартістю 10 000 грн., який належав потерпілому ОСОБА_6 .
У судовому засіданні обвинувачена вину визнала повністю. Вказала, що 06.10.2018, перебуваючи у гостях у свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 викрала ноутбук марки «НР», моделі «Pavilion», який належав потерпілому ОСОБА_6 , щиро кається у вчиненому, просить суворо не карати.
Оскільки обвинувачена повністю визнала вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину.
Суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, так як вона здійснила таємне викрадення чужого майна ( крадіжку).
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який віднесений до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка не одружена, не працює, позитивно характеризується по місцю проживання, не перебуває на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, в скоєному щиро розкаялась, раніше судима.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді, складеної старшим інспектором Франківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській області ОСОБА_7 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.
Виходячи з наведеного, беручи до уваги думку прокурора, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для її виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів, в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення, попередження нових злочинів.
Так як злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_3 вчинила до постановлення вироку Залізничним районним судом м. Львова від 07.12.2018 р., тому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України слід призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів за вироком Залізничного районного суду м. Львова, яким ОСОБА_3 07.12.2018 р. засуджено за ч. 2 ст. 185КК України на 2 роки позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України із встановленням іспитового строку 2 роки, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 2 років позбавленя волі.
Між тим, суд, приймаючи до уваги наведене, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченої до вчиненого, відшкодування шкоди, відсутність претензій з боку потерпілого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст.75 КК України і звільнити її від відбування покарання з випробуванням, оскільки її виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення нею в подальшому інших злочинів із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до вступу вироку у законну силу залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 ( один) рік.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів за вироком Залізничного районного суду м. Львова, яким ОСОБА_3 07.12.2018 р. засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України із встановленням іспитового строку 2 роки, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.
Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ, а саме ноутбук марки «НР», моделі «Pavilion», чорного кольору, який повернутий ОСОБА_6 - залишити в нього.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до вступу вироку у законну силу залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1