Провадження № 1-кп/756/431/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«10» грудня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора: ОСОБА_7 ,

потерпілої: ОСОБА_8 ,

захисника: ОСОБА_9 ,

обвинуваченої: ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, українки, громадянки України, не працюючої, незаміжньої, з неповною вищою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, вчинених за наступних обставин.

У невстановлений досудовим розслідуванням час і місці, у ОСОБА_10 , виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з проникненням у інше приміщення. Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час і місці, ОСОБА_10 , розробила злочинний план своїх дій і заздалегідь підготувала знаряддя та засоби для реалізації свого злочинного умислу кухонний ніж, медичну пов`язку блакитного кольору, тканеві перчатки сірого кольору, сонцезахисні окуляри чорного кольору, скотч стрічку та 2 поліетиленові пакети. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з проникненням у інше приміщення, 11.09.2017 року о 15 годині 03 хвилин, ОСОБА_10 , перебувала біля входу до приміщення «Обмін Валют» ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ІНВЕСТ ГРУП», що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, 46-А, де мала при собі заздалегідь підготовлені знаряддя та засоби для реалізації свого злочинного умислу, а саме кухонний ніж та речі, які перед входом всередину приміщення одягнула на себе, а саме на обличчя одягнула медичну маску блакитного кольору, сонцезахисні окуляри чорного кольору і на руки одягнула тканеві перчатки сірого кольору та мала при собі 2 поліетиленові пакети білого та чорного кольору і скотч стрічку. Цього ж дня, о 15 годині 04 хвилин, ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи у зазначеному вище зовнішньому вигляді, проникла до коридору приміщення вказаного відділення, тримаючи в лівій руці поліетиленовий пакет чорного кольору, а в правій руці кухонний ніж, підійшла до касира Київського відділення ТОВ «ФК «АЛЬФА-ІНВЕСТ ГРУП» ОСОБА_8 , погрожуючи застосувати кухонний ніж до останньої, направила його до живота. Оскільки ОСОБА_8 сприйняла вказану погрозу застосування ножа як реальну, потерпіла почала захищатись і виштовхувати ОСОБА_10 з приміщення. Однак в цей час ОСОБА_10 завдала ОСОБА_8 кухонним ножем, який тримала у правій руці два удари в область лівої частини грудної клітки, а саме два непроникаючих колото-різаних поранення грудної клітки та одне поранення у кисть лівої руки, а саме колото-різане поранення лівої кисті, тим самим спричинила останній ЛЕГКІ тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, щоб припинити опір останньої та проникнути всередину приміщення, де знаходяться грошові кошти та заволодіти ними. В цей же час, ОСОБА_8 від отриманих ударів відчула сильну біль в області грудної клітки та не могла чинити опір злочинним діям ОСОБА_10 , тому почала звати на допомогу. Так, ОСОБА_10 , розуміючи, що її злочині дії можуть бути викриті іншими особами, намагалась покинути місце вчинення кримінального правопорушення, однак в подальшому була затримана працівниками поліції.
Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням день і час, у ОСОБА_10 , яка перебувала на території Центрального вокзалу станції Київ-Пасажирський, що за адресою: м. Київ, площа Вокзальна, 1, виник злочинний умисел, спрямований на пособництво в підробленні іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується установою і який надає права, а саме паспорта громадянина України, з метою його використання для уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво в підробленні іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується установою і який надає права, в той же час ОСОБА_10 , маючи при собі планшет, з якого зайшла в мережу Інтернет та через одну із пошукових систем зайшла на невстановлений інтернет сайт, а саме на форум, на якому почала вести переписку із невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) щодо придбання підробленого паспорту громадянина України, на що невстановлена особа під час спілкування в інтренеті повідомила, що за грошові кошти у розмірі 2 000 гривень вона зможе придбати підробний паспорт та надіслала номер банківської картки, на яку ОСОБА_10 повинна перерахувати вказані грошові кошти та через деякий час її буде повідомлено де саме вона зможе забрати підробний паспорт громадянина України. Так, ОСОБА_10 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, в той же час та в тому ж місці, надіслала на невстановлену електронну почту, яку надіслала їй невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження)фотокартку зі своїм зображенням, як засіб вчинення злочину, для виготовлення та отримання підробного паспорту громадянина України. В той же день, за допомогою терміналу перерахувала грошові кошти в розмірі 2 000 гривень на невстановлений номер банківської картки. Цього ж дня через декілька годин ОСОБА_10 на невстановленому інтернет сайті, а саме на форумі, де раніше вела переписку щодо придбання підробного паспорту, отримала повідомлення від невстановленої досудовим розслідуванням особи (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) про те, що підробний паспорт громадянина України з фотокарткою з її зображенням вона може забрати в одній із комірок камери схову на вокзалі станції Київ-Пасажирський. В подальшому, цього ж дня в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_10 підійшла до однієї із комірки камери схову на вокзалі станції Київ-Пасажирський, що за адресою: м. Київ, площа Вокзальна, 1, номер якої не пам`ятає, звідки забрала паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 , виданий Чуднівським РВ УМВС України в Житомирській області 09.11.2010, в якому вклеєна фотокартка з обличчям ОСОБА_10 , для подальшого його використання, тим самим реалізувала свій злочинний умисел.
Крім того, 21.06.2017 року приблизно 10.00 год., у ОСОБА_10 , яка перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, а саме паспорта на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_2 під час укладання договору оренди житлового приміщення. Так, в цей час, ОСОБА_10 мала при собі підробний паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 , виданий Чуднівським РВ УМВС України в Житомирській області 09.11.2010, в якому попередньо в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, невстановлена особа (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) внесла зміни в його зміст шляхом повної заміни первинної фотокартки на фотокартку ОСОБА_10 шляхом переклеювання, який остання придбала для подальшого використання. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підроблено документу, ОСОБА_12 , в цей же час, перебуваючи за вказаною адресою під час укладання договору оренди житлового приміщення від 21.06.2017 квартири АДРЕСА_3 з ОСОБА_13 , яка діяла на підставі довіреності НМЕ 476824 від 20.06.2017, використала завідомо підробний документ, а саме паспорт на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_2 , в якому мала місце переклейка фотокартки на сторінці № 1, тим самим використала завідомо підроблений документ.
Крім того, 21.06.2017 року приблизно 15.45 год., у ОСОБА_10 , яка перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, а саме паспорта на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_2 під час укладання договору про надання послуг підключення та доступу до мережі Internetта додаткової угоди № 1 до вказаного договору. Так, в цей час, ОСОБА_10 мала при собі підробний паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 , виданий Чуднівським РВ УМВС України в Житомирській області 09.11.2010, в якому попередньо в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, невстановлена особа (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) внесла зміни в його зміст шляхом повної заміни первинної фотокартки на фотокартку ОСОБА_10 шляхом переклеювання, який остання придбала для подальшого використання. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підроблено документу, ОСОБА_10 , 22.06.2017 в невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за вказаною адресою, під час укладання договору про надання послуг підключення та доступу до мережі Internet№ 196083353 від 21.06.2017 та додаткової угоди № 1 до Договору про надання послуг підключення та доступу до мережі Internet№196083353 від 21.06.2017, які надав ОСОБА_10 для укладання технік-монтажник зв`язку ПрАТ «Індастріал Медіа Нетворк» ОСОБА_14 , використала завідомо підробний документ, а саме паспорт на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_2 , в якому мала місце переклейка фотокартки на сторінці № 1, тим самим використала завідомо підроблений документ.
Крім того, 21.06.2017 року приблизно 15.45 год., у ОСОБА_10 , яка перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, а саме паспорта на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_2 під час укладання договору оренди №196083353/STB MAG 250 micro. Так, в цей час, ОСОБА_10 мала при собі підробний паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 , виданий Чуднівським РВ УМВС України в Житомирській області 09.11.2010, в якому попередньо в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, невстановлена особа (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) внесла зміни в його зміст шляхом повної заміни первинної фотокартки на фотокартку ОСОБА_10 шляхом переклеювання, який остання придбала для подальшого використання. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підроблено документу, ОСОБА_10 , 22.06.2017 в невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за вказаною адресою, під час укладання договору оренди № 196083353/STB MAG 250 micro, а саме телевізійної IPTV приставки STB MAG 250 micro, який надав ОСОБА_10 для укладання технік-монтажник зв`язку ПрАТ «Індастріал Медіа Нетворк» ОСОБА_14 , використала завідомо підробний документ, а саме паспорт на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_2 , в якому мала місце переклейка фотокартки на сторінці № 1, тим самим використала завідомо підроблений документ.

Обвинувачена ОСОБА_10 в судовому засіданні фактично визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй діянь, та пояснила суду, що дізнавшись про крипто валюту почала займатися нею. Згодом, майже всі свої заощадження вкладала в крипто валюту, програвала кошти, тому вимушена була брати кредити, в подальшому почала брати гроші у своїх батьків без їхнього відома, в зв`язку з чим стосунки з ними погіршилися. Продовжуючи займатися крипто валютами, в неї почали зростати борги. Коли батьки дізналися чим вона займається і в неї є борги, вони допомогли їй трохи розрахуватися, але деякі кредити все ще були не погашені. В подальшому вона через свою подругу влаштувалася працювати касиром в «Обмін валют», пропрацювавши місяць касиром вона взяла з каси грошові кошти, погасила кредити та поїхала до м.Києва. В м.Києві вона за крипто валюту купила собі паспорт, оскільки її документи в неї забрали батьки, а в м.Києві без документів вона не могла винайняти собі житло. Отримавши підроблений паспорт зі вклеєною своєю фотокарткою на ім`я ОСОБА_11 , вона винайняла житло в АДРЕСА_2 та уклала договір з інтернет провайдером. В подальшому, викрадені раніше гроші вона знову вклала в крипто валюту та почала брати мікро-кредити. Через деякий час до неї почали телефонувати з приводу погашення кредитів, оскільки всі кошти програла, то виконати вимоги колекторів не могла, на ґрунті цього в неї виникла депресія. Прогулюючись по місту Києву по пр. Героїв Сталінграду, вона побачила кіоск «Обмін валют», і тоді їй спало на думку пограбувати даний кіоск. Далі обвинувачена суду пояснила, що оскільки вона до цього працювала в схожому кіоску «Обміну валют», то знала як в ньому все облаштовано. Прийшовши додому, вона почала обдумувати, як їй погасити свої кредити, і вирішила пограбувати кіоск з обміну валют. Так, 11.09.2017 року вона взяла ножа, одягнула на обличчя медичну маску, яку придбала в аптеці, також одягнула на себе кофту з капюшоном, та з метою пограбування пішла до кіоску, який бачила напередодні. Підходячи до кіоску вона побачила, що до нього заходить касир жінка, нічого не говорячи зайшла за останньою, тримаючи в руці ножа замотаного в поліетиленовий пакет. Обвинувачена ОСОБА_10 пояснила суду, що не мала на меті заходити до приміщення самої каси, а перебуваючи перед віконцем, погрожуючи ножем, хотіла щоб касир передала їй кошти. Далі обвинувачена зазначила, що перебуваючи в "придбанніку" касир побачила, що в неї в руці ніж, тому почала кричати та виштовхувати її з приміщення кіоску, як так сталося, що вона поранила касира не розуміє, так як не мала на меті використовувати ножа, вона хотіла тільки налякати касира, і думала, що налякавши касира, та віддасть їй грошові кошти. Після чого, касир вибігла на двір з приміщення кіоску, а вона, в свою чергу, викинула ножа та теж побігла. Коли побачила, що за нею біжить чоловік, вона сама зупинилась, після чого він її затримав. Оскільки в неї не було при собі документів, коли приїхали працівники поліції, вони поїхали до неї додому, що в АДРЕСА_2 , де знайшли її підроблений паспорт, після чого поїхали до райвідділу, де під видом добровільної видачі, провели протокольно вилучення даних документів, у скоєному щиро кається. Крім того, в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 підтвердила, що підчас штовханини в кіоску «Обміну валют» вона завдала касиру, як в подальшому було встановлено, потерпілій ОСОБА_8 два удари ножем в область грудей, а також поранила руку останньої.

Не дивлячись на повне визнання обвинуваченою ОСОБА_10 фактичних обставин вчинення інкримінованих їй діянь, з урахуванням думки учасників судового провадження, а також з огляду на те, що остання обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, колегія суддів, відповідно до ст. 349 КПК України, дійшла висновку, щодо доцільності дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні.

Під час судового розгляду, колегією суддів були дослідженні та перевірені наступні докази по справі, а саме:

- показання, допитаної в судовому засіданні, потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що працює касиром в «Обмін Валют» ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ІНВЕСТ ГРУП», 11.09.2017 року приблизно о 15 год. 00 хв. повернулася до себе на роботу в приміщення кіоску «Обмін Валют», що за адресою: м.Київ, вул.Г.Сталінграда, 46-А, спочатку відчинила та зайшла у перші двері там де "придбаннік", в цей же час позаду неї зайшла дівчина, як було встановлено пізніше, це була обвинувачена ОСОБА_10 , яка була в капюшоні, на обличчі була медична маска, коли остання прижалася до неї, то вона побачила в її руці ножа, після чого відштовхнула обвинувачену, і в цей момент ОСОБА_10 вдарила її ножем по руці, потім намагалася виштовхнути обвинувачену на вулицю і отримала другий удар ножем в грудну клітину, ОСОБА_10 намагалася знов зайти до кіоску, вона почала кричати після чого ОСОБА_10 нанесла знову їй удар ножем в грудну клітину, і коли вона кричала, то ОСОБА_10 кинула ножа на підлогу і почала тікати.Перед нападом бачила дівчину, яка вчинила на неї напад, поруч із приміщенням біля автомата поновлення рахунку, вона була одягнена у сіру кофту з капюшоном, капюшон був одягнений на голову та сині джинси. У ОСОБА_10 при нападі були на руках одягнені рукавиці, ніж був в правій руці, ніж був відкритий. Під час нападу двері в приміщенні були відчинені, двері до каси вона відкрила тільки замок ключем, а самі двері не відчиняла. Приміщенні де відбувся напад це приміщення загального користування, туди можуть заходити всі бажаючі. Вона вибігла перша з коридорчику, а ОСОБА_10 залишилася там, двері до каси були відчинені і у обвинуваченої була можливість зайти до каси;

- показання, допитаного в судовому засіданні, свідка ОСОБА_15 , який, зокрема, пояснив, що восени 2017 року десь в середині дня він перебував біля ринку за адресою: м.Київ, пр.Г.Сталінграда, побачив, як ОСОБА_16 лежить на обвинуваченій ОСОБА_10 , він запитав чи потрібна допомога, думав, що дівчині погано, але ОСОБА_16 сказав, що він викликав поліцію так, як ця дівчина підрізала касира, після чого він почав викликати поліцію;

- показання, допитаного в судовому засіданні, свідка ОСОБА_17 , який, зокрема, пояснив, що він був понятим на слідчому експерименті біля відділення «Обмін Валют» за адресою: м.Київ, пр. Г.Сталінграда, 46, де було вчинено злочин, там потерпіла показувала та розповідала, які дії вчинялися по відношенню до неї, яким чином здійснювався злочин. По слідчому експерименту було відомо, що це був напад з метою пограбування. Потерпіла описувала нападницю та описувала в чому вона була одягнена. Приміщення «Обмін Валют» де було вчинено злочин складається з "придбанніка" та кабінки з віконцем де сидить касир, в "придбаннік" можуть заходити вільно всі бажаючі. Коли працює обмінний пункт, то перші двері до "придбанніка" завжди відкриті, а двері у саму касу зачинені. Потерпіла на слідчому експерименті казала, що обвинувачена дочекалася її поки та відчинить двері каси і потім коли виходила з каси обвинувачена здійснила напад на неї;

- показання, допитаного в судовому засіданні, свідка ОСОБА_14 , який, зокрема, пояснив, що 21.06.2017 року зранку він приїхав на замовлення за адресою: АДРЕСА_2 , підключив там абонента до Інтернету і попросив паспорт для оформлення документів, щоб переписати паспортні дані, він все підключив, оформив документи і все. Він уклав договір з абонентом, в особі обвинуваченої ОСОБА_10 впізнав особу з якою він укладав договір;

- показання, допитаної в судовому засіданні, свідка ОСОБА_13 , яка зокрема пояснила, що вона знає обвинувачену не як ОСОБА_10 , а як ОСОБА_11 . Обвинувачена винаймала в неї помешкання, вони оформляли письмовий договір оренди квартири за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувачена надавала їй свій паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_11 , який вона сфотографувала. Крім того, свідок зазначила, що на і`мя ОСОБА_11 оформлявся договір з інтернет провайдером;

-дані, які містяться в протоколі слідчого експерименту від 30.10.2017 року та фототаблиці до нього, за участю потерпілої ОСОБА_8 , згідно якого потерпіла у присутності понятих на місці події, а саме за адресою: м. Київ, пр. Г.Сталінграда, 46, вказувала на обставини події, яка мала місце 11.09.2017 року приблизно о 15 год. 00 хв. за вказаною адресою між нею та обвинуваченою ОСОБА_10 .. Під час вказаної слідчої дії потерпіла ОСОБА_8 детально та послідовно вказала на механізм спричинення їй ножових поранень обвинуваченою ОСОБА_10 (том 1 а.с.127-136);

-дані, які містяться в протоколі пред`явлення речей для впізнання від 20.10.2017 року та фототаблиці до нього, згідно якого потерпіла ОСОБА_8 в присутності понятих заявила, що впізнає за зовнішнім виглядом, за формою та розміром ніж під №1, як ніж, яким обвинувачена ОСОБА_10 нанесла їй поранення під час події, яка мала місце 11.09.2017 року приблизно о 15:00 год., за адресою: м.Київ, пр..Г.Сталінграда, 46 (том 1 а.с.137-139);

-дані, які містяться в протоколі пред`явлення речей для впізнання від 20.10.2017 року та фототаблиці до нього, згідно якого потерпіла ОСОБА_8 в присутності понятих заявила, що впізнає за зовнішнім виглядом, за формою та розміром кофту під №4, в яку була одягнена обвинувачена ОСОБА_10 під час події, яка мала місце 11.09.2017 року приблизно о 15:00 год., за адресою: м.Київ, пр..Г.Сталінграда, 46 (том 1 а.с.140-142);

-дані, протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.09.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_8 , згідно якого остання, у присутності понятих, серед наданих їй для впізнання фотознімків на фото №3 впізнала особу ОСОБА_10 , як таку, що 11.09.2017 року приблизно 15:00 год. за адресою: м.Київ, пр.Г.Сталінграду, 46, здійснила на неї напад з предметом схожим на ніж, в результаті чого вона отримала поранення (том 1 а.с. 143-145);

-дані, протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2017 року за участю свідка ОСОБА_18 , згідно якого остання, у присутності понятих, серед наданих їй для впізнання фотознімків на фото №4 впізнала особу ОСОБА_10 , як таку, що 11.09.2017 року приблизно 15:00 год. за адресою: м.Київ, пр.Г.Сталінграду, 46, здійснила кримінальне правопорушення (том 1 а.с. 146-148);

-дані, протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2017 року за участю свідка ОСОБА_19 , згідно якого останній, у присутності понятих, серед наданих йому для впізнання фотознімків на фото №1 впізнав особу ОСОБА_10 , як таку, що 11.09.2017 року приблизно 15:00 год. за адресою: м.Київ, пр.Г.Сталінграду, 46, він затримав після здійснення нею кримінальне правопорушення (том 1 а.с. 150-152);

-дані, протоколу огляду відеозапису від 25.10.2017 року, згідно якого під час перегляду відеозапису з місця події, яка відбулася 11.09.2017 року приблизно о 15:00 год. за адресою: м.Київ, пр.Г.Сталінграда, 46, вбачається, як обвинувачена ОСОБА_10 наносить удари предметом схожим на ніж потерпілій ОСОБА_8 (том 1 а.с. 155-158);

-відеозапис з місця події, яка мала місце 11.09.2017 року приблизно о 15:00 год. за адресою: м.Київ, пр.Г.С,талінграда, 46, який міститься на DVD-R диску з написом «Arena» сіро-блакитного кольору, під час перегляду відеозапису колегія суддів, та сторони кримінального провадження побачили, як потерпіла ОСОБА_8 о 15 год. 04 хв. 42 секунди заходить в приміщення, відкриває двері, які попереду неї, в цей час позаду з`являється обвинувачена ОСОБА_10 , яка тримає в руці предмет схожий на ніж, в якої на голові одягнуто капюшон, на обличчі медична маска та окуляри чорного кольору, між останніми відбувається штовханина, в результаті якої обвинувачена направляє ніж в сторону потерпілої, після чого потерпіла починає руками відштовхувати обвинувачену, обвинувачена наносить удар ножем потерпілій в лівий бік, потерпіла починає чинити опір обвинуваченій, в цю мить обвинувачена наносить ОСОБА_8 знову удар ножем в область лівої кісті руки, виштовхує обвинувачену з приміщенні і та знову наносить їй удар ножем в лівий бік, потім потерпіла вибігає з приміщення кіоску, а обвинувачена кидає ніж на підлогу та тікає в праву сторону від виходу з приміщення кіоску (том 1 а.с.159),

-дані, які містяться в протоколі огляду місця події від 11.09.2017 року та фототаблицею до нього, згідно якого об`єктом огляду був кіоск за адресою: АДРЕСА_4 , де у присутності понятих, було виявлено на дверях та на підлозі плями бурого кольору схожі на кров, та виявлено предмет схожий на ніж на якому також були плями бурого кольору (том 1 а.с.162-167),

-дані, які містяться в протоколі огляду місця події від 11.09.2017 року та фототаблицею до нього, згідно якого у присутності понятих, було проведено огляд асфальтної ділянки, що за адресою: м.Київ, пр.Г.Сталінграда, 46, де знаходилася гр. ОСОБА_10 , яка була одягнена в сіру кофту із плямами бурого кольору схожих на кров, сині джинси та взуття, в руках останньої була медична пов`язка голубого кольору, рукавички, окуляри чорного кольору, моток клейкої стрічки з речовиною бурого кольору та два пакети чорного і білого кольору, вказані предмети було вилучено (том 1 а.с.168-171),

-дані, які містяться у висновку експерта №1545/е від 30.10.2017 року, згідно якого:

під час первинно відомого звернення 11.09.2017 о 15 год. 55 хв. по медичну допомогу, з урахуванням даних його подальшого динамічного нагляду (під час стаціонарного лікування), у ОСОБА_8 були виявлені такі тілесні ушкодження:
а) непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки: рана (визначена клінічними лікарями як колото-різана, 0,5х1,5(см)) у 7 міжребір`ї зліва по задній пахвинній лінії (від якої спрямований рановий канал, який проходить зліва- направо, ззовні у середину, ззаду наперед, довжиною 5(см), дном рани міжреберні м`язи, де сліпо закінчується));
б) непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки: рана (визначена клінічними лікарями як колото-різана, 0,5х1,5(см)) в 6 міжребір`ї по середнє- ключичній лінії зліва (від якої спрямовано рановий канал, який проходить у напрямку ззовні у середину, зліва-направо, спереду-дозаду, довжиною 6(см), дном рани є міжреберні м`язи));
в) колото-різане поранення лівої кисті: рана визначена клінічними лікарями як колото-різана, 0,2х1(см)) на медіальній поверхні лівої кисті (від якої спрямовано рановий канал у напрямку ззовні у середину, довжиною до 2(см)).
Під час звернення ОСОБА_8 по медичну допомогу 11.09.2017 у неї не було зафіксовано небезпечних/загрозливих для життя явищ.
Характер та відома морфологія виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказані тілесні ушкодження утворилися за рахунок трикратної ударної дії предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості (більш повна інформація щодо характеристик такого предмету може бути надана під час експертизи одягу, у якому ОСОБА_8 була вдягнута на момент спричинення їй вищевказаних тілесних ушкоджень) у строк 11.09.2017.
Відома морфологія виявлених тілесних ушкоджень, часові дані, відеозаписи камер відеоспостереження, дають підстави стверджувати, що виявлені тілесні ушкодження були спричинені 11.09.2017 приблизно о 15:04- 15:05 (як це відображено на індикаторі пристрою обробки записів з відеоспостереження) (том 1 а.с.198-202),
-дані, які містяться в протоколі огляду місця події від 11.09.2017 року, згідно якого в присутності понятих, предметом огляду являється приміщення службового кабінету №302 розташованого на 3 поверсі Оболонського УП ГУ НП у м.Києві в якому знаходилася жінка, яка назвалася ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якої було виявлено та вилучено: паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_11 серії НОМЕР_2 , картку фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_11 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 від 13.12.2010р., договір №196083353 від 21.06.2017 року про надання підключення та доступу до мережі Інтернет, додаткову угоду №1 до договору №196083353, договір оренди житлового приміщення, акт приймання передачі товару за договором оренди №196083353 від 24.06.2017р. (том 1 а.с.227-229),

-дані, які містяться у висновку експерта №8-4/2222 від 31.10.2017 року, згідно якого в паспорті на громадянки України на ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_2 мала місце переклейка фотокартки на сторінці №1 (том 1а.с. 241а-243а),

-дані, протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.11.2017 року за участю свідка ОСОБА_13 , згідно якого остання, у присутності понятих, серед наданих їй для впізнання фотознімків на фото №1 впізнала особу, що укладала з нею договір оренди квартири, остання представлялася, як ОСОБА_11 та надавала паспорт на ім`я ОСОБА_11 (том 1 а.с. 246-246а);

-дані, протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.11.2017 року за участю свідка ОСОБА_14 , згідно якого останній, у присутності понятих, серед наданих йому для впізнання фотознімків на фото №1 впізнав особу, якій за адресою: АДРЕСА_2 , він налаштовував інтернет, і вона показувала паспорт на ім`я ОСОБА_11 (том 1 а.с. 246б-247).

Органом досудового слідства дії ОСОБА_10 кваліфіковані за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із проникненням у інше приміщення.

З огляду на наведене, оцінюючи в комплексі зібрані по справі докази, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 10 під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти «незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища».

Такий підхід, на думку колегії суддів, є виправданим, оскільки вживання слова «проникнення» указує не просто на перебування винної особи в житлі, іншому приміщенні або сховищі під час вчинення злочину, але й на те, що ця особа «проникнула» туди, де за звичайних обставин вона не може перебувати. Натомість будь-яка особа може вільно заходити в магазин у робочий час, і для цього не потрібно отримувати окремого дозволу власника. Для того, щоб потрапити в таке приміщення, відкрите для відвідування будь-якою особою в робочий час, немає потреби «проникати» ні шляхом усунення перешкод, ні шляхом застосування насильства (саме для потрапляння всередину приміщення), ні шляхом обману чи зловживання довірою, ні шляхом застосування технічних засобів тощо.

Саме це може мати вирішальне значення для формування умислу особи, чи необхідно «проникати» до місця вчинення злочину або вхід туди для нього є вільним.

Щодо, неправильного застосування кваліфікуючої ознаки - «проникнення», у житло чи інше приміщення звернуто увагу колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду України у справі № 569/1111/16-к , у ухвалі якого вказано «Суд вважає за необхідне відійти від правового висновку, зробленого Верховним Судом України у постанові від 15 листопада 2012 року№5-15кс12, де об`єктивну ознаку «проникнення» в приміщення було підмінено суб`єктивною ознакою «потрапляння» до нього «з метою вчинення розбою», не зважаючи на те, що вхід до такого приміщення був вільним для будь-якої особи в робочий час.

Оскільки були різні правові позиції щодо застосування чи незастосування кваліфікуючої ознаки проникнення, 18.04.2018 року Велика Палата Верховного судуУкраїни у справі №569/1111/16-к своєю Постановою визначила нову остаточну правову позицію з даного питання.

Зокрема,пункт 28 Постанови роз`яснює, що вирішальним при визначенні законності/незаконності входження (потрапляння) особи у відповідне приміщення або перебування в ньому під час вчинення розбою, є режим доступу до об`єкта (вільний/обмежений).

Згідно Пункт 29 Постанови наявність режиму вільного доступу до приміщення свідчить про законність входження (потрапляння) особи у відповідне приміщення та правомірне її перебування там, а отже, виключається інкримінування кваліфікуючої ознаки «проникнення», навіть якщо особа потрапила в приміщення з умислом заволодіти чужим майном.

Крім того, відповідно до пункту 35 Постанови - при інкримінуванні «проникнення» важливим є також факт усвідомлення особою незаконності входження (потрапляння) у відповідне приміщення або перебування в ньому під час вчинення розбою. Вчиняючи розбій, поєднаний з проникненням, особа повинна усвідомлювати протиправність входження (потрапляння) у приміщення або перебування в ньому під час вчинення розбою, передбачати суспільно небезпечні наслідки такого протиправного входження (потрапляння) у приміщення й бажати їх настання або ж хоча і не бажати, але свідомо припускати їх настання.

Відповідно до пункту 38 Постанови, суду під час розгляду справи необхідно встановлювати та розмежовувати умисел особи на незаконне заволодіння чужим майном та умисел на проникнення, який у сукупності, з дослідженими іншими ознаками дає можливість встановити як об`єктивну, так і суб`єктивну сторони вчиненого кримінального правопорушення.

Також, відповідно до пункту 39 Постанови, вирішуючи питання про наявність чи відсутність ознаки «проникнення» у складі розбою, суд після встановлення фактичних ознак складу вчиненого кримінального правопорушення повинен перевірити, як ці ознаки співвідносяться з ознаками складу злочину кримінально-правової норми, передбаченої у ч.3 ст.187 КК України.

Згідно встановлених судом фактичних обставин кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченою ОСОБА_10 , та кваліфікованого органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 187 КК України, які були перевірені колегією суддів доказами, зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_8 , показаннями обвинуваченої ОСОБА_10 , письмовими доказами та доказами, які містяться на DVD-Rдискуз написом «Arena» сіро-блакитного кольору, на переконання колегії суддів є встановленим та очевидним, що ОСОБА_10 безперешкодно в робочий час, а саме о 15 год. 04 хвилини 42 секунди 11.09.2017 року зайшла в загальне приміщення-коридор обмінного пункту «Обмін Валют» ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ІНВЕСТ ГРУП», що за адресою: м.Київ, вул.Г.Сталінграда, 46-А яке було відкрите для відвідування будь-якою особою. Потерпіла ОСОБА_8 в цей час знаходилась саме в загальному приміщенні (коридорі) вказаного кіоску «Обмін валют», куди відкритий вільний доступ.
Крім того, допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 показала, що у неї був відсутній умисел, щодо незаконного проникнення в саму касу обмінного пункту, вона була переконана що касир побоюючись за своє життя, візьме з каси гроші та від дасть їй. Такі показання обвинуваченої ОСОБА_10 , на думку колегії суддів, є правдивими, послідовними, та такими, що узгоджуються з іншими доказами, дослідженими у кримінальному провадженні.

Виходячи з наведеного вище роз`яснення та встановлених судом обставин, в діях обвинуваченої відсутня ознака незаконного проникнення у інше приміщення, оскільки обвинувачена ОСОБА_10 зайшла туди безперешкодно, відтак кваліфікуючу ознаку «проникнення у інше приміщення» з інкримінованого їй діяння слід виключити.

Тому, колегія суддів, приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_10 слід кваліфікувати за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій).

Крім того, органом досудового слідства дії ОСОБА_10 кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, як дії, які виразились у пособництві, тобто наданні засобів для підроблення іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується установою і який надає права, з метою його використання, та за ч.4 ст.358 КК України, як дії, які виразились у використанні завідомо підробленого документа.

Оцінюючи наведені та досліджені в судовому засіданні докази сторони обвинувачення, та сторони захисту, щодо, обвинувачення ОСОБА_10 ч. 5 ст.27 ч. 1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України, як пособництво у підробці та використання завідомо підробленого паспорту громадянки України, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Основними доказом вини ОСОБА_10 по епізодам підроблення та використання підробленого паспорту є протокол огляду місця події від 11.09.2017 року, під час якого у службовому кабінеті №302 розташованого на 3 поверсі Оболонського УП ГУ НП у м.Києві було виявлено та вилучено паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_11 серії НОМЕР_2 , картку фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_11 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 від 13.12.2010р., договір №196083353 від 21.06.2017 року про надання підключення та доступу до мережі Інтернет, додаткову угоду №1 до договору №196083353, договір оренди житлового приміщення, акт приймання передачі товару за договором оренди №196083353 від 24.06.2017р. (том 1 а.с.227-229).

Згідно ст. 86 Кримінального процесуального кодексу України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до вимог ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Колегія суддів, вважає, що наданий стороною обвинувачення вищевказаний протокол огляду місця події є недопустимим доказом та його потрібно виключити з числа доказів, оскільки огляд був проведений з суттєвими порушеннями вимог КПК України та Конституції України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_10 11.09.2017 року, о 15 годині 04 хв. перебуваючи біля входу до приміщення «Обмін валют» ТОВ «ФК «Альфа-Інвест Груп» , по пр-кту Героїв Сталінграда, 46-А в м. Києві вчинила напад на касира ОСОБА_8 , намагалась покинути місце вчинення злочину, однак була затримана випадковими прохожими та відразу передана працівникам поліції.
Згідно протоколу про затримання ОСОБА_10 у порядку ст. 208 КПК України вказано, що фактичний час затримання ОСОБА_10 є 15 година 10 хв. 11.09.2017 року, і з вказаного часу вона набула статус підозрюваної.
При цьому,незважаючи на процесуальний статус затриманої ОСОБА_10 , яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, слідчий без участі адвоката, не роз`яснюючи права підозрюваній провів фактично обшук та вилучення документів, що свідчить про істотне порушення прав та свобод підозрюваної ОСОБА_10 , а саме порушення права на захист.

На місці затримання ОСОБА_10 в АДРЕСА_4 , 11.09.2017 року в період часу з 16.50 до 17.30 годин був складений протокол огляду місця пригоди, згідно якого у ОСОБА_10 було вилучено окуляри, рукавички, моток клейкої стрічки, два поліетиленові пакети чорного та білого кольору, більше ніяких речей протоколом огляду місця події та протоколом особистого обшуку не вилучалось.

Як, пояснила ОСОБА_10 після її затримання працівники поліції разом з нею поїхали в квартиру, де остання проживала що в АДРЕСА_2 . Провели фактичний обшук, в ході якого виявили та вилучили документи, після чого приїхали в управління поліції, де під видом добровільної видачі, провели протокольно вилучення даних документів.
Стаття 30 Конституції України гарантує кожному недоторканність житла чи іншого володіння особи. Так, згідно із цією статтею не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якої метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судці, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Відповідно П.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 28.03.2008 року «Про деякі питання застосування судами України законодавства при дачі дозволів на тимчасове обмеження окремих конституційних прав і свобод людини і громадянина під час здійснення оперативно-розшукової діяльності, дізнання і досудового слідства» Як «інше володіння» слід розуміти такі об`єкти (природного походження та штучно створені), які за своїми властивостями дають змогу туди проникнути і зберегти або приховати певні предмети (речі, цінності).
Частиною 3 ст. 233 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
Відповідно до ч. 1 ст. 52 КПК участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою процесуального статусу підозрюваного.
Проте, в порушення вимог ст. 52 КПК України, дана вимога була проігнорована слідчим, що свідчить про істотне порушення прав людини на захист та тягне недопустимість даного доказу.

Згідно ч. 1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, а в разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.1997 року «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина», п. 4, ст.. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом.
У зв`язку з цим суд при розгляді кожної справи повинен перевіряти, чи були докази, якими органи досудового розслідування обґрунтовують висновки про винність особи, одержані відповідно до норм КПК України.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що надані стороною обвинувачення протокол огляду місця події від 11.09.2017 року, та документи, які були вилучені у ході даної слідчої дії, а також висновок експерта є недопустимими доказами, а тому не можуть бути використані при прийнятті процесуального рішення по даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК Україниобвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбаченнях цією статтею.

У відповідності до ч. 3 даної статті з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Відповідно ч.1 ст. 368 КПК України постановляючи вирок, суд повинен вирішити: чи має інкриміноване діяння склад злочину і якою саме статтею кримінального закону він передбачений, чи винен обвинувачений у вчиненні цього злочину.

Відповідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Тільки дотримання вимог про законність та справедливість роблять його справедливим, яким є правильним по суті та по формі вирішення справи і відповідає як правовим, так і моральним принципам ставлення до підсудного і вчиненого ним діяння.
Отже, колегія суддів, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримався принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості, принципу диспозитивності, тобто діючи у межах своїх повноважень та компетенції, вирішив лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберіг об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно з ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Доказами у кримінальному провадженні згідно зі ст. 84 КПК є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
Згідно ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Пленум Верховного Суду України судам роз`яснив, що визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст.62 Конституції обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. (пункт 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»).
Допустимість доказів визначається положеннями кримінального процесуального закону та виділяє основну ознаку допустимих доказів - отримання доказу в порядку, встановленому КПК.
Суд зобов`язаний перевірити докази сторони обвинувачення на предмет їх належності, допустимості та достатності з ціллю надання їм правової придатності для використання у кримінальному провадженні як аргументів у доказуванні.
У п. 25 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Капо проти Бельгії» від 13 січня 2005 року значиться, що в кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом в світлі пункту 2 статті 6, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.
Статтею 17 КПК України закріплено презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Міжнародні стандарти у галузі судочинства передбачають неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд.
Статтею 62 Конституції України та пунктом 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип презумпції невинуватості, як один із основних засадничих принципів кримінального судочинства, передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини (далі-Суд) в своєму рішенні «Мінеллі проти Швейцарії» від 25 березня 1983 року зробив висновок, що принцип невинуватості є одним із елементів справедливого судового процесу у кримінальних справах у розумінні пункту 1 ст. 6 Конвенції.
На думку Суду, пункт 2 статті 6 Конвенції «вимагає …, interallia, аби судді, виконуючи свої завдання, не ставились до них із переконанням, що підсудний учинив інкримінований йому злочин. Тягар доказування лежить на обвинуваченні, а кожний сумнів має тлумачитись на користь підсудного» (рішення у справі Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії від 06 грудня 1988 року).
ЄСПЛ роз`яснив, що на думку Суду, крім того, що про нього є конкретне згадування у пункті 2 статті 6, право особи на презумпцію невинуватості у кримінальній справі та вимогу до обвинувачення нести тягар доведення тверджень, висунутих проти нього, становить частину загального уявлення про справедливий судовий розгляд (п.40 рішення у справі Філліпс проти Об`єднаного Королівства).
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постановлення вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного, обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливі збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Таким чином, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду за наслідками всебічного повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий як стороною обвинувачення так і стороною захисту з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, колегія суддів приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_10 обвинувачення за ч.5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, не знайшло свого підтвердження, відповідно до ст. 373 КПК України.
За наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що вина ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України повністю доведена.

ОСОБА_10 своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаними із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.187 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст. 65 КК України, колегія суддів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, колегія суддів визнає, що обвинувачена покаялася та сприяла розкриттю злочину.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізується принципи законності, справедливості, обґрунтованості, та індивідуалізації покарання.

При обранні ОСОБА_10 виду та міри покарання, колегія суддів, враховує дні, що характеризують особу обвинуваченої, її відношення до вчиненого, що обвинувачена раніше не судима, характеризується посередньо, офіційно не працевлаштована, не заміжня, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також враховуючи характер, спосіб та обставини вчиненого діяння, колегія суддів вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки на погляд колегії суддів менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення її та попередження вчинення нею нових злочинів.

На думку колегії суддів, судові витрати пов`язані з проведенням експертизи в сумі 1484 гривень 40 копійок не слід стягувати з обвинуваченої ОСОБА_10 на користь держави, оскільки висунуте обвинувачення за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України не знайшло свого підтвердження підчас розгляду кримінального провадження.

Речовими доказами слід розпорядитись на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 17, 22, 52, 84, 89, 92, 94, 100, 122, 124, ч.2 ст.127, 128, 129, 233, 337, 368, 369, 370, 373, 374, 376, 380, 392, 393КПК України, ст. 62 Конституції України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
ОСОБА_10 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України виправдати, на підставі ст. 373 КПК України.

ОСОБА_10 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_10 ,до набрання вироком законної сили, залишити без зміни у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту затримання, а саме з 11.09.2017 року.
Речові докази по справі: DVD диск із відеозаписом, оригінал договору про надання оренди жилого приміщення, оригінал договору №196083353 між ОСОБА_11 та ПрАт «Індастріал Медіа Нетворк» щодо надання інтернет послуг, оригінал договору оренди №196083353між ОСОБА_11 та ПрАт «Індастріал Медіа Нетворк» щодо надання у користування телевізійної ІРТV приставки SB MAG 250 micro серійний номер №012013j033948, паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 із фотокарткою ОСОБА_10 , зберігати в матеріалах кримінального провадження. Мобільний телефон марки «Sumsungj5» в корпусі золотого кольору із сім картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_4 передати за належністю ОСОБА_10 . Окуляри чорного кольору, медичну пов`язку, рукавиці, два пакети чорного та білого кольору, кофту сірого кольору з слідами буро кольору, джинси синього кольору та кухонний ніж зберігати в камері речових доказів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженій та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженою - з моменту отримання його копії.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2