____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 1-кп/520/1005/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2018 року м.Одеса

Колегія суддів Київського районного суду м.Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0000579 від 14.02.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника адвоката ОСОБА_9 , запрошеного на окрему процесуальну дію,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки строк дії попередньої ухвали суду закінчується.
Прокурор вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки ризики, які були враховані судом при обранні і продовженні найсуворішого запобіжного заходу на сьогодення не відпали, залишаються актуальними. Так, ОСОБА_5 може вчинити дії спрямовані на переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на неповнолітню потерпілу на свідків. Наведені ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, обвинувачується у скоєні злочину відносно неповнолітньої потерпілої, не має постійного місця проживання в Одесі, проживає в різних місцях в орендованому житлі, не має стійких соціальних зв`язків, тому, що офіційно не працевлаштований, не одружений, а на прожиття заробляє випадковими заробітками.
Сторона захисту заперечила проти продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу, оскільки ризики не доведені, і обвинувачений заявив клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт за місцем мешкання його дружини, а саме: АДРЕСА_1 .
Захисник підтримав клопотання обвинуваченого.

Представник потерпілої підтримала позицію прокурора.

Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що необхідно продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого, виходячи з наступного.
Так відповідно до ст.132 КПК України прокурором доведено і з обвинувального акту та доданих до нього матеріалів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.
Відповідно до ст.177 КПК України прокурором доведена наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини, відсутності в нього офіційного джерела прибутку, вчинення злочину щодо неповнолітньої особи, може незаконно впливати на потерпілу та свідків, ухилятися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Доронін проти України».
Тому у задоволенні клопотання обвинуваченого слід відмовити.
Застава, відповідно до ст. 183 КПК України не обирається, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_5 на строк до двох місяців, тобто до 20.02.2019 року.
Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу н6а домашній арешт.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копію ухвали відправити до КУ «Одеський ізолятор Управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області» для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3