Cправа № 700/403/18
Провадження № 1-кп/700/12/19
"14" травня 2019 р. Лисянський районний суд Черкаської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
представника цивільного позивача ОСОБА_6 ,
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.
Своє клопотання захисник мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст..291 КПК України, у звязку із чим, судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту не може бути призначено.
Посилаючись на відповідні норми кримінально-процесуального законодавства, вважає, що обвинувальний акт не містить посилання на фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими і які відносяться до предмету доказування у даному кримінальному провадженні.
Крім цього ч.3 ст.191 КК України передбачає відповідальність за привласнення, розтрату, або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб. Проте, в обвинуваченні за цією статтею не вказано, що ОСОБА_5 є службовою особою.
Водночас, прокурором не зазначено в обвинувальному акті, що обвинувачена ОСОБА_5 є службовою особою саме Лисянського районного будинку дитячої та юнацької творчості.
В той же час сторона захисту в судовому засіданні, обґрунтовуючи заявлене клопотання про повернення обвинувального акту вказувала також і на інші неточності та невідповідності у формулюванні обвинувачення, що на думку захисту перешкоджає розгляду даного кримінального провадження.
Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала заявлене клопотання про повернення обвинувального акту прокурору та вказала на те, що нею під час досудового розслідування було заявлено письмове клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та прохання виготовити та надати їй копії усіх матеріалів кримінального провадження, оскільки її було обмежено в часі на ознайомлення, що забезпечило б реалізацію її права на захист. Проте, відповіді на це клопотання вона не отримала, копії матеріалів також не отримала.
Наведені недоліки, на думку захисника ОСОБА_7 дають підстави для повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків.
Прокурор ОСОБА_3 та представник цивільного позивача ОСОБА_6 просили відмовити у задоволенні заявленого клопотання. На їх думку, обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст.291 КПК України та відсутні підстави для його повернення. Обвинувачена ОСОБА_5 цілком реалізувала своє право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, оскільки її захисники ознайомлені з цими матеріалами. Вона ж сама на ознайомлення з матеріалами справи у визначений час не з`явилася. Щодо клопотання про видачу їй копій матеріалів справи, то з цього приводу у справі є постанова слідчого про часткову відмову в задоволенні клопотання з мотивів відсутності у слідчого обов`язку виготовляти копії матеріалів.
Заслухавши думку сторін з приводу заявленого захисником обвинуваченої клопотання про повернення обвинувального акта прокурор, суд дійшов наступного висновку:
Згідно з ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 291 КПК, обвинувальний акт має містити відомості про:
-найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
-анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
-анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
-прізвище, імя, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
-виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
-обставини, які обтяжують чи помякшують покарання;
-розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
-підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
-розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
-дату та місце його складення та затвердження.
Отже, слід зробити висновок що обвинувальний акт є спеціальним процесуальним рішенням, в якому відображаються підсумки досудового розслідування, зроблені слідчим та прокурором, що в свою чергу обґрунтовуються належними та допустимими доказами, визначенням юридичної кваліфікації діянь підозрюваного та формулюється в остаточному вигляді обвинувачення.
Саме тому він повинен бути складений із суворим дотриманням закону.
Відповідно до положень ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне із таких рішень: 1) затвердити угоду або відмовити в її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст. 284 КПК України; 3)повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам діючого Кодексу; 4) направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Крім того, згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вправі з підготовчого судового засіданні повернути обвинувальний акт прокурору у випадку якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Частиною 4 ст. 291 КПК України передбачено, що до обвинувального акту додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту.
У розписці про отримання обвинувального акту підозрювана ОСОБА_5 вказала, що з матеріалами не ознайомлена, оскільки їй не були вручені копії на її клопотання.
Як встановлено в судовому засіданні з приводу клопотання підозрюваної про отримання копій матеріалів справи слідчим ухвалено постанову про часткову відмову в задоволенні цього клопотання. Проте, в матеріалах справи відсутні докази вручення чи направлення цієї постанови підозрюваній ОСОБА_5 , що є порушенням кримінального процесуального закону та права на захист.
Відповідно до п.15 ч.3 ст.42 підозрюваний має право одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення. Проте, всупереч цій нормі постанова про часткову відмову в задоволенні клопотання підозрюваного від 08.06.2018 підозрюваній ОСОБА_5 вручена чи направлена не була.
Таким чином суд вважає, що прокурором не дотримано вимог кримінально-процесуального законодавства при врученні обвинуваченій ОСОБА_5 матеріалів обвинувального акту.
Щодо недоліків обвинувального акту, які відображені у клопотанні захисника ОСОБА_7 , то суд вважає що вони можуть стати предметом судового розгляду лише при безпосередньому дослідженні всіх доказів у справі.
На думку суду, зазначене порушення (невручення підозрюваній прийнятого процесуального рішення (постанови слідчого від 08.06.2018р.)) не може бути усунуте у ході судового розгляду, порушує право обвинуваченої на захист, а також може привести у подальшому до прийняття необґрунтованого рішення у справі.
Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення порушень вказаних в описовій та мотивувальній частині ухвали, а саме для вручення обвинуваченій ОСОБА_5 вказаного вище процесуального рішення у справі.
Керуючись ст.ст.7,42,95,109, 111,291,314 КПК України, суд, -
Клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору, задовольнити.
Ухвала про повернення обвинувального акта прокурору може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд Черкаської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя - ОСОБА_1