Справа № 522/7388/17
Провадження 1-кп/522/238/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м.Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005489 від 19.07.2016 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченного ч.2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

За кримінальним провадженням №0005489 від 19.07.2016 року, обвинуваченому ОСОБА_3 обирався захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, судом на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки 60-денний строк перебування його під вартою закінчується.

Прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, залишились, а саме: що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, просили змінити запобіжний захід ОСОБА_3 на домашній арешт у нічний час, оскільки обвинувачений вже тривалий час перебуває під вартою, його мати тяжко хворіє, потребує догляду, а також дві неповнолітіні сестри, які також потребують догляду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає за необхідне клопотання адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну раніше обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою на більш м`який - задовольнити та змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, за наступних підстав.
Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, який карається позбавленням волі на строк до 6 років, не одружений, не має місця роботи та навчання, адже має постійне місце проживання, за яким проживає разом із матірю, яка хворієна тяжке захворювання та потребує постійного догляду, дві неповнолітні сестри, а докази в даному кримінальному провадженні вже досліджені судом в повному обсязі.

Щодо ризику здійснення незаконного впливу на потерпілого, свідків у цьому провадженні, то вказаний потерпілий та свідки судом вже допитані, а то суд вважає що вказаний ризик відпав.

Доводи прокурора щодо існування ризику вчинення іншого злочину не підтверджуються матеріалами справи, жодних відомостей щодо притягнення ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності, прокурор не надав.

Як встановлено в судовому засіданні, в якості доказу щодо наявності ризиків, сторона обвинувачення посилається лише на те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин.

Так, сама лише тяжкість інкримінованого злочину, не є підставою для подальшого застосування до особи запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Так, сама лише тяжкість інкримінованого злочину, не є підставою для застосування до особи найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що зважаючи на наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме, з метою запобігання ризику переховування від суду, а також забезпечення належної поведінки та виконання покладених процесуальних обов`язків, обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у нічний час з 22:00 години до 06:00 гоидин, а тому суд вважає, що саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 та належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331-380 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід задовольнити.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 22:00 до 06:00 години, за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. до 06:00 години, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Строк дії запобіжного заходу становить два місяці і обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 05.03.2019 року.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 04.05.2019 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1
05.03.2019