Ухвала
Іменем України
11 березня 2019 року

м. Київ
справа № 233/6427/18
провадження № 51-1103 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 , яку він називає скаргою, на судові рішення постановлені в провадженні № 233/6427/18слідчими суддями Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області та суду апеляційної інстанції,

встановив:

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перевірку рішень слідчих суддів Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області та рішень Апеляційного суду Донецької області у касаційному порядку та просить поновити строк на оскарження цих рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу засудженого на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до вимог частин 2, 3 статті 427 КПК у касаційній скарзі, крім іншого, зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Згідно з вимогами частин 1, 4 і 5 статті 427 КПК касаційна скарга подається в письмовій формі та підписується особою, яка її подає. До касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються.

Проте вказаних вимог кримінального процесуального закону скаржник не дотримався.
Відповідно до частини 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Зокрема, всупереч вищезазначеним вимогам закону ОСОБА_4 надіслав касаційну скаргу шляхом електронної пошти, при цьому світлокопія підпису не є підтвердженням у повній мірі волевиявлення особи.

Крім того, у касаційній скарзі ОСОБА_4 не наводить обґрунтованих доводів щодо незаконності оскаржуваних ним рішень відповідно до положень статті 438 КПК, не зазначає дати постановлення цих рішень та не додає їх до касаційної скарги.

До того ж, ОСОБА_4 зазначає, що оскаржувані ним рішення постановлені в провадженнях № 233/6270/18 та № 233/6427/18.
Натомість відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень у провадженні 233/6270/18 міститься дві ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 листопада 2018 року, які постановлені в цивільному провадженні, що не є предметом розгляду Касаційного кримінального суду.
Також відповідно до даних цього реєстру в провадженні № 233/6427/18 міститься значна кількість рішень, постановлені як слідчими суддями, так і судом.
Однак з касаційної скарги ОСОБА_4 не вбачається, які саме рішення ним оскаржуються.
Отже, така позиція ОСОБА_4 позбавляє суд касаційної інстанції визначитись з предметом оскарження за його касаційною скаргою, як і перевірити строк на касаційне оскарження, який останній просить поновити.
До того ж, у касаційній скарзі ОСОБА_4 не погоджуючись з ухвалами слідчих судді, не звернув уваги, що відповідно до частини 2 статті 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Крім того, згідно із частиною 4 статті 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Отже, у касаційній скарзі ОСОБА_4 має вказати на конкретні судові рішення з якими він не погоджується, вказавши на підстави для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущено судом при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

До того ж, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.

Водночас ОСОБА_4 у касаційній скарзі просить касаційний суд:
- витребувати всі матеріали в електронному вигляді;
- встановити, що всі матеріли щодо провадження № 233/6427/18 мають юридичну силу та відносять до матеріалів провадження № 233/6470/18;
- визнати дії слідчих суддів незаконними;
- зобов`язати суддів Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області та Апеляційного суду Донецької області передати провадження № 233/6470/18 в суди інших областей;
- зобов`язати суди розглядати справи за допомогою електронного суду;
- зобов`язати Центральне Національне антикорупційне бюро України відкрити кримінальні провадження щодо всіх службових осіб, які вказані в його заяві від 26 лютого 2019 року, надати всі матеріали та звіт щодо виконаних дій, а також всі слідчі дії в цьому провадженні вирішувати в судах інших областей.

Однак такі вимоги викладені не у відповідності до положень статті 436 КПК і не є компетенцією суду касаційної інстанції.
Також, касаційна скарга ОСОБА_4 адресована до Верховного Суду України, тоді як у відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК (в редакції Закону України № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року), судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Крім того, ОСОБА_4 слід звернути увагу, що касаційна скарга подана ним у формі позову, про що свідчить зазначення ним у касаційній скарзі учасників судового провадження заявник, відповідач та третя особа.
Таким чином, недодержання ОСОБА_4 вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 , яку він називає скаргою, на судові рішення постановлені в провадженні № 233/6427/18слідчими суддями Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області та суду апеляційної інстанціїзалишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3