Справа № 362/7493/18
Провадження № 1-кп/362/200/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Васильківського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження, внесене 11.11.2018 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0002010 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тарасівка Первомайського району Миколаївської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працевлаштованого, без місця реєстрації, без постійного місця проживання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурорм було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, оскільки 14.04.2019 року закінчується термін перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою згідно ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.02.2019 року.

Потерпіла в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора про про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений та захисник заперечували щодо продовження строків тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта ,чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк , що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити злочину діяльність. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, має бути враховано тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого та розмір заподіяної ним майнової шкоди.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинуваченому ОСОБА_6 під вартою, оскільки обвинувачення йому пред`явлено у вчиненні тяжкого злочину, ризики переховування обвинувачених від суду та вчинення ними нових злочинів залишилися, тому застосування більш м`ягкого запобіжного заходу не забезпечить їх належної процесуальної поведінки.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обгрунтоване, оскільки на даний час ризики та обставини, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, не змінилися та продовжують існувати.

Крім того, на даній стадії процесу судом не допитані всі свідки, не досліджені матеріали провадження.

Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, сторонами кримінального провадження суду не надавалися.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.

Тому, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , продовжити на 6о днів, до 03.06.2019 року включно, утримуючи його в Державній установі Київський слідчий ізолятор Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1