Справа № 577/5788/18
Провадження № 1-кп/577/163/19

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
- 20 квітня 2015 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 121, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців. Згідно ухвали Ковпаківського районного суду Сумської області від 29 квітня 2016 року звільнений від відбування покарання 10 травня 2016 року умовно-достроково на 4 місяці 20 днів (судимість не знята і не погашена),
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
27 листопада 2018 року в обідній час ОСОБА_3 прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 з родиною.
Побачивши, що господарі будинку відсутні та достовірно знаючи, що у вказаному будинку знаходиться ноутбук марки «НР раvіlіоn G6» 2226sr із зарядним пристроєм до нього та оптична лазерна мишка марки «Саnyon СNR МSOPT7A», у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий намір, направлений на таємне викрадення вказаного майна.
Реалізуючи вказаний злочинний корисливий намір, розуміючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, ОСОБА_3 виставив фанеру з віконної шибки у веранді будинку та з метою таємного викрадення чужого майна проник до будинку ОСОБА_5 , звідки викрав ноутбук марки «НР раvіlіоn G6» 2226sr із зарядним пристроєм до нього вартістю 3 183 грн 00 коп та оптичну лазерну мишку марки «Саnyon СNR МSOPT7A» вартістю 164 грн 00 коп, всього викрав майно на загальну суму 3 347 грн 00 коп.
З викраденим майном ОСОБА_3 залишив місце вчинення злочину та у подальшому викрадене у ОСОБА_5 майно 27 листопада 2018 року о 14 год 46 хв здав під заставу до ломбарду ПТ «Чесний ломбард» ТОВ «Маст і Компанія», за що отримав грошові кошти в сумі 1 400 грн 00 коп, які витратив на власні потреби.
Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/3585е від 10 грудня 2018 року, станом на 27 листопада 2018 року ринкова вартість викраденого ноутбуку марки «НР рауіlіоn G6» 2226sr могла становити 3 183 грн 00 коп та оптичної лазерної мишки марки «Саnyon СNR МSOPT7A» - 164 грн 00 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та надав показання, що у будинку АДРЕСА_3 проживає його брат - ОСОБА_6 зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 27 листопада 2018 року в обідній час він йшов додому та вирішив зайти до свого брата. Через хвіртку, яка була незачиненою, він зайшов на подвір`я господарства та постукав у двері будинку. Йому ніхто не відчинив і тоді він зрозумів, що вдома нікого не має. В цей час він пригадав, що у будинку знаходиться ноутбук та, оскільки йому потрібні були гроші, вирішив викрасти ноутбук, здати до ломбарду, щоб за вказаний товар отримати гроші. З цією метою він витягнув з вікна веранди будинку фанеру та проник всередину будинку. У будинку він взяв ноутбук марки «НР раvіlіоn G6» 2226sr із зарядним пристроєм до нього та оптичну лазерну мишку, які поклав до пакету. З вказаними речами він залишив будинок, в якому проживає брат, та викрадені речі здав до ломбарду за 1 400 грн 00 коп. Отримані кошти він витратив на власні потреби, зокрема, на придбання ліків. Наступного дня до нього приїхали працівники поліції та він зізнався у скоєнні злочину. Він за власні кошти викупив у ломбарді ноутбук із зарядним пристроєм та мишку і повернув викрадені речі ОСОБА_5 . Щиро розкаюється у вчиненому, неодноразово прохав пробачення у потерпілої та прохає не призначати йому покарання, пов`язане з позбавленням чи обмеження волі, оскільки він має намір офіційно працевлаштуватися та повністю змінити своє життя.
Потерпіла ОСОБА_5 надала показання, що за адресою: АДРЕСА_2 вона проживає разом із братом обвинуваченого ОСОБА_6 та неповнолітньою дитиною близько 5 років. У вересні 2018 року вона придбала ноутбук марки «НР раvіlіоn G6» 2226sr із зарядним пристроєм до нього та оптичну лазерну мишку, які знаходилися у будинку за місцем її проживання. 27 листопада 2018 року близько 19 години вона повернулася додому та виявила відсутність вказаного ноутбука із зарядним пристроєм та лазерною мишкою. Вона побачила, що до її будинку проникли шляхом виставлення фанери, яка була замість шибки у вікні веранди. З приводу викрадення майна вона звернулася із заявою до поліції. У подальшому вона дізналася, що крадіжку вказаного ноутбуку скоїв брат її співмешканця ОСОБА_3 . Викрадене майно було їй повернуте. ОСОБА_3 неодноразово просив у неї пробачення. Вона не має до нього будь-яких претензій матеріального та морального характеру та прохає не призначати йому покарання, пов`язане з позбавленням або обмеженням волі, а також не призначати суворе покарання.
Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена та своїми діями, які виразилися у таємному викраденні з проникненням до будинку ОСОБА_5 належного їй майна, ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить: обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, позитивно характеризується за місцем проживання.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить рецидив злочинів.
Виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності заходів примусу, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, є особою молодого віку, що тяжких наслідків від скоєного ОСОБА_3 злочину не настало, враховуючи думку потерпілої, яка не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, прохає не призначати йому суворе покарання, пов`язане з позбавленням або обмеженням волі, суд вважає, що вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, а тому при призначенні ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України слід застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч. 3 ст. 185 КК України, а саме до покарання у виді громадських робіт.
Передбачених законом перешкод для призначення ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт судом встановлено не було.
При цьому, суд не погоджується з досудовою доповіддю, складеною Конотопським МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Сумській області, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк у громаді неможливе і може становити високу небезпеку для суспільства (а. 23-26), оскільки у своїй доповіді орган пробації зазначив, що обвинувачений не спілкується з особами з антисоціальною поведінкою, є спокійним, неконфлікним, не схильним до проявів агресії, не вживає наркотичні речовини, не зловживає алкоголем, має намір у майбутньому офіційно працевлаштуватися, вмотивований до позитивних змін, але при цьому дійшов висновку, що ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки особи ОСОБА_3 для суспільства, в тому числі для окремих осіб, є високим, тобто встановлені органом пробації відомості щодо соціально-психологічної характеристики обвинуваченого не узгоджуються із зробленим вказаним органом висновком щодо міри покарання, яка має бути призначена ОСОБА_3 з метою його виправлення та запобігання вчиненню ним повторних кримінальних правопорушень.
Крім того, суд враховує, що, відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У п. 33 рішення Європейського Суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Європейський Суд з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» (п. 38 рішення від 6 листопада 2008 року), вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип законності і воно не було свавільним».
Покарання у виді громадських робіт, яке полягає у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження скоєння ним нових злочинів.
Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведеної судової товарознавчої експертизи в розмірі 429 грн 00 коп (а.с. 42), відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України: ноутбук марки «НР раvіlіоn G6» 2226sr із зарядним пристроєм до нього та оптичну лазерну мишку марки «Саnyon СNR МSOPT7A», які 30 листопада 2018 року повернуті на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 (а.с. 43, 44) слід залишити останній.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України слід також скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 6 грудня 2018 року на ноутбук марки «НР раvіlіоn G6» 2226sr із зарядним пристроєм до нього та оптичну лазерну мишку марки «Саnyon СNR МSOPT7A (а.с. 45).
Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 368, 370, 371 КПК України , -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 240 (двісті сорока) годин громадських робіт.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_3 не застосовувати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 429 грн 00 коп (чотириста двадцять дев`ять грн 00 коп).
Речові докази у справі: ноутбук марки «НР раvіlіоn G6» 2226sr із зарядним пристроєм до нього та оптичну лазерну мишку марки «Саnyon СNR МSOPT7A», які повернуті під розписку потерпілій ОСОБА_5 - залишити останній.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 6 грудня 2018 року на ноутбук марки «НР раvіlіоn G6» 2226sr із зарядним пристроєм до нього та оптичну лазерну мишку марки «Саnyon СNR МSOPT7A.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1