Справа № 524/6318/16-к
Провадження №1-в/524/84/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з уч. прокурора ОСОБА_3
представника органу пробації ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці подання Автозаводського районного відділу Філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
засудженого 14.02.2017 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст. 186, ст. ст.75,76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,
про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання,

В С Т А Н О В И В:

До Автозаводського районного суду надійшло подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_5 . Подання обґрунтовується тим, що засуджений не виконує покладені на нього судом обов`язки: допускав неявка на реєстрацію.
Крім того, в період іспитового строку засуджений притягувався до адміністративної відповідальності: 19.08.2017 року за ч.1 ст. 178 КУпАП, 20.01.2018 року за ч.1 ст. 127 КУпАП та 08.06.2018 року за ч.1 ст. 127 КУпАП.
Інформації про внесення до ЄРДР нових кримінальних проваджень відносно засудженого не надходило.
Суд, заслухавши думку представника органу пробації, яка подання підтримала, вислухавши думку прокурора, який покладався на розсуд суду, вивчивши матеріали подання, оцінивши докази, приходить до наступного.
Пунктом 8 ч.1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
ОСОБА_5 був засуджений 14.02.2017 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст. 186, ст. ст.75,76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.
Засуджений не виконував покладені на нього судом обов`язки: допускав неявка на реєстрацію. Крім того, в період іспитового строку засуджений притягувався до адміністративної відповідальності: 19.08.2017 року за ч.1 ст. 178 КУпАП, 20.01.2018 року за ч.1 ст. 127 КУпАП та 08.06.2018 року за ч.1 ст. 127 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладених на нього обов`язків або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративне покарання та свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбуття призначеного покарання.
Виходячи із положень даного Закону правовими передумовами для скасування іспитового строку є поведінка засудженого протягом іспитового строку.
Згідно з положеннями ст. 166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Відповідно до п. 5.3. Розділу IV інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказ Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України 19.12.2003 N 270/1560 якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, або засуджена жінка не займається доглядом, вихованням дитини, то інспекція вносить до суду подання (додаток 44 до цієї Інструкції) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.
Згідно п 5.4. Розділу IV зазначеної інструкції Невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин). Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням надсилається до суду протягом місяця після встановлення таких фактів (частина 3 статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України .
Згідно п 5.6 розділу IV зазначеної інструкції У разі відмови суду в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням таке подання надсилається до суду повторно, якщо засуджена особа знову притягувалась до адміністративної відповідальності або і далі не виконує покладені на нею судом обов`язки.
Суд вважає, що підстави для задоволення подання відсутні, оскільки як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_5 періодично з`являвся на реєстрацію до органів пробації у встановлені дні, вчинення засудженим адміністративних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 127 КУпАП не є підтвердженням суспільно-небезпечної поведінки засудженого та того, що засуджений не бажає стати на шлях виправлення, оскільки дані адміністративні правопорушення є порушеннями на транспорті, стосуються сфери безпеки дорожнього руху. Згідно матеріалів особової поведінка засудженого є задовільною, скарг від мешканців на нього не надходило.
Таким чином, суд вважає, що висновок інспектора Автозаводського районного відділу Філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Державної установи «Центр пробації» про ухилення засудженого, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом є передчасним, що не позбавляє можливості направити подання до суду повторно, у разі якщо засуджена особа і далі не виконуватиме покладені на нею судом обов`язки.
За таких обставин суд вважає, що підстави для направлення засудженого в місця позбавлення волі та скасування іспитового терміну встановленого судом на данний час відсутні.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання Автозаводського районного відділу Філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Державної установи «Центр пробації» відносно ОСОБА_5 про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського Апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення через Полтавський районний суд Полтавської області.

Суддя: ОСОБА_1