В И Р О К
іменем України

20 лютого 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження №0000949 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, працюючого, одруженого, судимого вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29.11.2017 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробуванням строком на 2 роки,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2018, у період часу з 07 год 30 хв до 09 год 00 хв, у ОСОБА_4 , який перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де допомагав по господарству ОСОБА_5 , виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою.

З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_4 , знаходячись на території вказаного домоволодіння, повторно, з корисливх мотивів, з метою наживи, скориставшись довірливим відношенням ОСОБА_5 , попрохав у останньої велосипед, обіцяючи його повернути через півгодини, чого насправді робити не збирався. Будучи введена в оману, ОСОБА_5 передала належний їй велосипед ТМ "Україна", після чого ОСОБА_4 поїхав на ньому у невідомому напрямку.

Заволодівши велосипедом, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, не повернувши його власнику, та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3942 від 23.10.2018, у розмірі 825,00 грн.

Сторони кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставинам справи, які ними не оспорюються. З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обгрунтовано обвинувачення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, пояснив, що кримінальне правопорушення вчинене ним при вищевикладених обставинах.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається: щире каяття, сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд, досліджуючи дані про особу винного, враховує, що він вчинив злочин у період іспитового строку, працює, одружений, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі в межах санкції сатті.

Крім того, за змістом ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити за сукупністю вироків, на підставі ст. 71 КК України, так як обвинувачений ОСОБА_4 вчинив новий злочин в період іспитового строку, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29.11.2017 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Зважаючи на те, що обвинуваченого ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29.11.2017, то невідбута частина покарання за попереднім вироком становить три роки, а отже остаточне покарання має бути більшим за вказаний строк.

Відповідно до положення ст. 174 КПК України, вирішити питання про скасування арешту майна.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Судові витрати стягути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29.11.2017, призначене за ч. 3 ст. 185 КК України, визначивши остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (олин) місяць.

Початком відбування покарання вважати фактичне затримання обвинуваченого ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили та доставлення його до Державної установи "Харківський слідчий ізолятор".

Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_6 судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 3924 від 23.10.2018, у розмірі 170 (сто сімдесят) грн.

Скасувати арешт на тимчасово вилучене майно - велосипед "Україна", зеленого кольору, бувший у використанні, без механічних пошкоджень, накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської обалсті від 23.10.2018.

Речові докази у кримінальному провадженні: 0000949, а саме, велосипед "Україна", зеленого кольору, бувший у використанні, без механічних пошкоджень, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - вважати їй повернутим.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: