Справа № 372/1087/19
Провадження 1-кс-897/19
ухвала
Іменем України

22 травня 2019 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання заступника начальника СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про надання тимчасового доступу до речей і документів,

В С Т А Н О В И В:
Заступник начальника СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000188 від 16.03.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України. На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 15.03.2019 року до Обухівського ВП ГУНП в Київській області надійшла заява від адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 , про те, що приватний виконавець ОСОБА_6 незаконно розпочав виконавче провадження щодо стягнення грошових коштів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 , вніс належне останній нерухоме майно до системи електронних торгів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на підставі чого 11.03.2019 року було проведено електронні торги та продано будинок та земельну ділянку, що знаходяться в АДРЕСА_1 , після чого склав Акт про проведені електронні торги, на підставі якого, 13.03.2019 року приватний нотаріус ОСОБА_8 , нотаріально посвідчила завідомо незаконну угоду, відповідно до якої садовий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 протиправно переоформлений на ОСОБА_9 . Будучи допитаною як потерпіла, ОСОБА_5 показала, що 26 грудня 2013 року о 10 годині 30 хв. ОСОБА_5 отримала в дар дачний будинок АДРЕСА_1 від громадянина ОСОБА_7 і вказана угода була нотаріально посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_10 , а ОСОБА_11 отримав від Позивачки 40 (сорок) тисяч доларів США. Згідно з діючим державним законодавством, вказана цивільно-правова угода є безоплатною. В подальшому нотаріус ОСОБА_10 , після підписання «дарчої», нотаріально посвідчив укладений між ОСОБА_7 і ОСОБА_5 , договір позики, який фактично забезпечував передачу дачного будинку в її власність, тобто фактично ОСОБА_5 купила вказаний будинок. Зрозуміло, що в процесі укладання договору дарування, а потім укладання договору позики, ОСОБА_5 ніяких коштів від ОСОБА_12 не отримувала. В Договорі Позики вказано, що ОСОБА_5 позичила у ОСОБА_7 246 тисяч гривень, та згідно з умовами вказаного договору, повинна була повернути кошти в національній валюті не пізніше 26.06.2014 року. Після укладання вказаної угоди, вона приблизно через 4-ри години виконала свої боргові зобов`язання перед ОСОБА_7 , шляхом повернення йому 40 (сорок) тисяч доларів США, про що останній в кабінеті нотаріуса власноруч написав розписку, якою підтвердив отримання валютних коштів. Тобто, ОСОБА_5 спочатку віддала Іжко 40 (сорок) тисяч доларів США, а потім ще таку ж саму суму валютних коштів, а усього 80 (вісімдесят) тис. доларів США. 10 квітня 2016 року, вона разом зі своїм чоловіком намагалась змінити статус вказаного подарованого будинку, та в процесі виконання обов`язкових дії цивільно-правового характеру, отримала інформацію про наявність та необхідність виконання нотаріального напису №316, який був надісланий приватним нотаріусом ОСОБА_10 , а також про факт накладення арешту на всі майнові права, та майно яке належить їй на праві особистої приватної власності. Відповідно укладеного належним чином договору дарування від 23 грудня 2013 року, ОСОБА_5 отримала в особисту приватну власність будинок АДРЕСА_1 і згідно ст. 319 ЦК України, має право володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, чи обмежений у його здійсненні. Також, згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Через деякий час, їй стало відомо, що відносно неї відкрито нове виконавче провадження приватним виконавцем ОСОБА_6 . Після цього до будинку ОСОБА_5 почали приїжджати невідомі люди, які вимагали впустити їх в будинок для його огляду, але вона їм не дозволила. В подальшому ОСОБА_13 продовжував свої дії, отримав виконавчі документи, які раніше були направлені до державної виконавчої служби. В подальшому, приватний виконавець ОСОБА_6 , ігноруючи Постанову Верховного Суду від 30.01. 2019 року, самостійно призначив експертне дослідження подарованого будинку АДРЕСА_1 та отримав висновок про його вартість, яка за оцінкою експерта становить 554750,00 гривень, хоча згідно з отриманими розписками ОСОБА_5 виплатила ОСОБА_12 за будинок АДРЕСА_1 80 (вісімдесят) тис. доларів США, що становить більше двох мільйонів гривень. Трофименко виніс постанову про накладення арешту на земельну ділянку, на якій знаходиться будинок АДРЕСА_1 та звернувся до суду з вимогою про можливість здійснення опису речей, які знаходяться в будинку, але його позовні вимоги були відхилені. Не погоджуючись з рішенням суду, він звернувся з апеляційною скаргою до Київського Апеляційного суду. В лютому 2019 року була отримана Постанова Верховного Суду від 30.01.2019 року, якою скасовані рішення Обухівського районного суду та Постанова Апеляційного суду Київської області, тобто згідно з вказаним Рішенням Верховного Суду приватний виконавець був позбавлений права примусово діяти відносно позивачки ОСОБА_5 та її майнових прав. 26.12.2013 року ОСОБА_7 уклав з ОСОБА_5 договір дарування будинку АДРЕСА_1 за № 153270, та земельної ділянки, що знаходиться за цією ж адресою за № 153271, які посвідчені приватним нотаріусом ОСОБА_10 . Цього ж дня, між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було укладено договір позики, за яким ОСОБА_5 взяла у ОСОБА_7 грошові кошти у розміні 246000,00 грн. у борг, які зі слів останнього повернула в установлений термін ОСОБА_7 . Однак, 22.10.2015 року приватний нотаріус ОСОБА_10 видав виконавчий напис за № 316 від 22.10.2015 року, щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 грошових коштів у сумі 398372 грн., який ОСОБА_7 надав до Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби. ОСОБА_7 звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_6 про примусове виконання виконавчого напису №316 від 22.10.2015 року, виданого приватним виконавцем ОСОБА_6 . В ході виконання виконавчого напису, ОСОБА_6 звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою отримання дозволу на примусове проникнення до житла ОСОБА_14 , однак 11.06.2018 року ІНФОРМАЦІЯ_3 винесено ухвалу №372/1595/18 провадження 6-56/18, відповідно до якого ОСОБА_6 відмовлено у примусовому проникненні до житла ОСОБА_5 , оскільки приватним виконавцем ОСОБА_6 не надано жодного документу про підтвердження факту отримання ОСОБА_5 повідомлень про відкриття виконавчого провадження та добровільного виконання виконавчого напису. Окрім цього, ОСОБА_6 звернувся до Київського апеляційного суду, та Верховного суду України, який 30.01.2019 року виніс постанову, якою скасував рішення Обухівського районного суду Київської області та рішення Київського апеляційного суду, а справу повернув на новий розгляд. Після цього, у невстановлений досудовим розслідуванням день та спосіб, приватний виконавець ОСОБА_6 подав до «Сетам» документи (інформацію) про проведення продажу арештованого майна на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у вигляді електронних торгів. Однак, у вказаному порядку можлива примусова реалізація лише арештованого майна, та відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 157147452 від 21.02.2019 року, арешт накладено лише на земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0183 (обтяжувач ОСОБА_6 ), а відомості про арешт будинку АДРЕСА_1 , відсутні. Після цього, 11.03.2019 року під час проведення електронних торгів, лот №333560, який виставив приватний виконавець ОСОБА_6 , під яким була виставлена на продаж земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0183 та будинок, які знаходились за адресою АДРЕСА_1 , придбав ОСОБА_9 за 574 750,00 грн. 12.03.2019 року на рахунок приватного виконавця ОСОБА_6 , який було зазначено у сформованому протоколі електронних торгів № 392121 від 11.03.2019, а саме на рахунок НОМЕР_1 , що відкритий в ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », МФО НОМЕР_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 , та належить ОСОБА_6 , ОСОБА_9 з власного розрахункового рахунку « ІНФОРМАЦІЯ_5 », а саме з електронного кабінету, перерахував грошові кошти у сумі 546012,50 грн. (код квитанції Приватбанк 1531-5106-4185-4897). Після цього, ОСОБА_9 звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_8 , яка 12.03.2019 року оформила на ОСОБА_9 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0183, реєстраційний номер 31, площею 0,0555 га з призначенням для індивідуального садівництва, про що видала свідоцтво (бланк ННО 896281), та зробила запис в реєстрі за №375. Окрім цього, 12.03.2019 року ОСОБА_8 оформила на ОСОБА_9 право власності на будинок, реєстраційний номер 31, що знаходиться в Київській області, Обухівському районі, Халеп`янська сільська рада, ГО « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (раніше «Струмок»), будинок під номером АДРЕСА_1 , про що видала свідоцтво (бланк ННО 896280), та зробила запис в реєстрі за №375. Отримавши свідоцтво про право власності на земельну ділянку та будинку, що знаходяться в АДРЕСА_1 , 14.03.2019 року у вечірній час, ОСОБА_9 самостійно в`їхав у вказаний будинок, при цьому не повідомивши попереднього власника ОСОБА_5 та не давши останній змоги зібрати свої особисті речі. Наразі, ОСОБА_5 стверджує, що ОСОБА_9 отримав право власності на будинок та земельну ділянку незаконно, а всі зобов`язання перед ОСОБА_7 , ОСОБА_5 виконала у встановлений термін. 18.03.2019 року до Обухівського ВП ГУНП в Київській області надійшло клопотання представника потерпілої ОСОБА_4 про накладення арешту на земельну ділянку та будинок АДРЕСА_1 . Відповідно до Інформаційної довідки №159510712 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка та будинок, що знаходяться в АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належать ОСОБА_9 . 21.03.2019 року складено та подано до Обухівського районного суду Київської області клопотання про арешт будинку та земельної ділянки № НОМЕР_4 в Київській області, Обухівському районі, Халеп`янська сільська рада, С/Т « ІНФОРМАЦІЯ_6 », однак під час розгляду клопотання в суді вказаний будинок та земельну ділянку було перепродано, про що між ОСОБА_9 та ОСОБА_15 укладено договори купівлі-продажу №№ 703 та 705 від 21.03.2019, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_16 . Так, відповідно до Інформаційних довідок №№160631976 та 167461525 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка та будинок, що знаходяться в АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належать ОСОБА_15 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 . Тому, в ході досудового розслідування кримінального провадження у органа досудового розслідування виникла необхідність у проведенні тимчасового доступу до речей та документів, а саме до виконавчого провадження, що розпочато відносно ОСОБА_5 на підставі виконавчого напису №316 від 22.10.2015, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_10 з можливістю вилучення оригіналу зазначеного виконавчого провадження, що знаходиться в приватного виконавця ОСОБА_6 , що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явився, подали до суду клопотання, в якому просив проводити судове засідання за їх відсутності, клопотання підтримали в повному обсязі, та просили не здійснювати фіксацію судового процесу технічними засобами.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання виходячи з наступного.

Судом встановлено, що СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000188 від 16.03.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

Як вбачається з ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речи або документи, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Частиною 5 статті 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Зі змісту ч. 1 ст. 160 КПК України вбачається, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Як вбачається з п. 3 ч. 2 ст. 160 КПК України, в клопотанні, окрім іншого, зазначаються речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 164 КПК України, в ухвалі слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено, окрім іншого, назву, опис, інші відомості, які дають можливість визначити речі і документи, до яких повинен бути наданий тимчасовий доступ.

Слідчий в поданому клопотанні просить надати йому тимчасовий доступ до виконавчого провадження, що розпочато відносно ОСОБА_5 на підставі виконавчого напису №316 від 22.10.2015, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_10 з можливістю вилучення оригіналу зазначеного виконавчого провадження, що знаходиться в приватного виконавця ОСОБА_6 , що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Однак, в клопотанні слідчим не зазначено яким чином оригінал виконавчого провадження може бути використаний як доказ у даному кримінальному провадженні, а тому на думку слідчого судді, слідчим не доведено, що дані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні. Крім того, клопотання не містить доказів необхідності вилучення саме оригіналу вказаного вище виконавчого провадження, адже слідчий в поданому клопотанні не ставить питання про необхідність призначення експертиз.

Таким чином, у судовому засіданні не встановлено усіх передбачених ст.132, ч.ч.5-7 ст.163 КПК України, підстав для задоволення внесеного слідчим клопотання, тому в його задоволенні слід відмовити.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 160, 162, 163-166, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання заступника начальника СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про надання тимчасового доступу до речей і документів, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1