печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000074, -

ВСТАНОВИВ:
15.03.2019 в провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на грошові кошти, які обліковуються в безготівковому вигляді, на платіжній картці НОМЕР_1 , та розрахункових рахунках №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , відкритих в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ).

Обґрунтовуючи клопотання сторона кримінального провадження вказує, що Генеральна прокуратура України здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000074 від 13.02.2017 за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 212, ч.2 ст. 367, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205, ч.2 ст. 366, ч. 3 ст. 212 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на встановлені в ході досудового розслідування обставини, дані про які вбачаються з наданих суду матеріалів, про те, що кошти, які знаходяться на платіжній картці НОМЕР_1 , та розрахункових рахунках №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , відкритих в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), є предметом конфіскації, яка передбачена ч. 3 ст. 212 КПК України, а тому є необхідність накласти арешт на ці кошти з метою подальшої конфіскації майна.

З метою відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, забезпечення можливої конфіскації, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на вище зазначенікошти.

В заяві поданій до суду прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, судове засідання просив проводити без його участі.

Зважаючи на позицію органу досудового розслідування, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Враховуючи, що вказані грошові кошти є предметом конфіскації, розумність та співмірність обмеження права власності ОСОБА_4 ,з метою забезпечення його можливого застосування, слідчий суддя вважає наявними передбачені ч.ч. 1, 2, 5, ст. 170 КПК України підстави для арешту вказаних у клопотанні коштів.

Також слідчим на підставі наданих матеріалів доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення цього майна.

Крім того, слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

Відтак клопотання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000074 задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000074 на грошові кошти, які обліковуються в безготівковому вигляді, на платіжній картці НОМЕР_1 , та розрахункових рахунках №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , відкритих в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів із дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1