УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2019 року
м. Київ
справа №592/5174/18

провадження № 51-2425 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 липня 2018 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 11 березня 2019 року.
Сумський апеляційний суд ухвалою від 11 березня 2019 року залишив без змін ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 липня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про перерахунок йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання за частиною п`ятою статті 72 Кримінального кодексу України (у редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»), призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 березня 2015 року.
Не погоджуючись із судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції, засуджений звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою. При цьому, прохання у касаційній скарзі засудженого не узгоджується з положеннями статті 436 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки оскаржувані судові рішення не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 428 КПК, суд касаційної інстанції вправі відмовити у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам статті 427 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статті 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Право на оскарження судових рішень в касаційному порядку не є абсолютним. Так, згідно пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний розгляд справи, і лише у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною шостою статті 539 КПК, за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
За змістом статей 424 та 539 КПК, судове рішення суду апеляційної інстанції, прийняте за результатами розгляду скарги на ухвалу, якою вирішуються питання, пов`язані з виконанням вироку, касаційному оскарженню не підлягає.
Таким чином, оскаржуване судове рішення не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись пунктом 1 частини другої статті 428 КПК, Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 липня 2018 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 11 березня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3