Справа № 351/49/19
Провадження № 1-кп/351/52/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження №0000304 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 24.12.2018р. близько 12:30 год., перебуваючи в житловій квартирі ОСОБА_6 , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , під час словесної суперечки з останньою, переслідуючи корисливий мотив, відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних ним дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, відкрито заволодів її мобільним телефоном марки «Huawei Y5» вартістю 2 233 грн. в силіконовому чохлі вартістю 91 грн, в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 25 грн., який, ігноруючи волю потерпілої ОСОБА_6 , вихопивши його з її рук, чим спричинив ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 2 349 грн.

Після вчинення злочину ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав. Зазначив, що 24.12.2019р. близько 12:30 год., перебуваючи вдома у своєї дівчини ОСОБА_6 , почав виясняти взаємовідносини між ними, в ході яких вихопив телефон з її рук та покинув квартиру. Зазначив, що телефон повернув та щиро кається у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала, що претензій до обвинуваченого не має, оскільки вони з ОСОБА_4 помирились та останній викрадене майно їй повернув і вибачився перед нею.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, пересвідчився у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм про позбавлення права оскарження обставини, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку. Таким чином, суд визнав недоцільним дослідження доказів кримінального провадження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечували учасники судового провадження.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому повністю доведена, а його діяння слід кваліфікувати за ст.186 ч.1 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, а також враховує роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №7від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ст. 186 ч.1 КК України, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості.
До пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого суд відносить щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, тимчасово не працює, за місцем проживання характеризується позитивно.

В досудовій доповіді орган пробації зазначив, що вивченням особи обвинуваченого встановлено середню ймовірність вчинення ОСОБА_4 повторного злочину, ризик його небезпеки для суспільства оцінюється як середній, а тому виправлення його можливе без позбавлення чи обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.
Суд вважає, що наведені пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, думка потерпілої про обрання покарання обвинуваченому, з врахуванням особи обвинуваченого, дають підстави призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції статті 186 ч.1 КК України у виді штрафу.

На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного та відповідатиме меті визначеній у ст. 50 КК України.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати у зв`язку із проведенням експертизи, які слід стягнути із обвинуваченого.
Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Суд, керуючись ст.ст. 371, 373-374 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 ( одна тисяча триста шістдесять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта, у зв`язку із проведенням товарознавчої експертизи № 4.3-675/18 від 27.12.2018р. в розмірі 715,00 грн.
Речові докази: мобільний телефон марки «Huawei Y5», упаковку від телефону, силіконовий чохол та сім -карту оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити ОСОБА_6 , як власниці майна.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду ОСОБА_1