Постанова

Іменем України
13 грудня 2018 р.

м. Київ
справа № 381/1291/16-к
провадження № 51-5110км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги прокурорів, які брали участь у розгляді справи судом першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2018 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він 02 січня 2016 року о 01.00 год, у будинку АДРЕСА_3 , під час спільного вживання спиртних напоїв із ОСОБА_8 , через неприязні стосунки, які виникли на ґрунті ревнощів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, переслідуючи прямий умисел направлений на позбавлення життя останнього, під час обоюдної бійки завдав лежачому на підлозі ОСОБА_8 не менше п`яти ударів ногами в життєво - важливий орган грудну клітину, а також схопив обома руками за горло й стиснув його. Смерть ОСОБА_8 настала від механічної асфіксії. Після цього ОСОБА_7 виніс труп ОСОБА_8 на подвір`я та, дочекавшись нічного часу, переніс на льодяний покров річки «Унава» в м. Фастові й приховав у заростях очерету.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2018 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційних скаргах прокурори, доводи яких є аналогічними, порушують питання про скасування ухвали апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість. На обґрунтування своїх доводів указують, що апеляційний суд докладних та переконливих мотивів на спростування наведених в апеляції прокурора доводів щодо необґрунтованості призначеного покарання, що призвело до м`якості, всупереч вимог ст. 419 КПК України, у своїй ухвалі не навів. Окрім того, посилаються на те, що призначене засудженому покарання, у наближеному до мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 115 КК України у виді 8 років позбавлення волі, є м`яким.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 просив касаційні скарги прокурорів задовольнити. Ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Захисник ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення поданих касаційних скарг.

Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 115 КК України, в касаційних скаргах не оспорюється.
Доводи касаційних скарг прокурорів про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого через м`якість, не заслуговують на увагу.
Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Апеляційний суд, за апеляцією прокурора оцінюючи правильність та справедливість призначеного ОСОБА_7 покарання, дійшов обґрунтованого висновку, що місцевий суд не порушив загальних засад при призначенні покарання, передбачених ст. 65 КК України та врахував, що ОСОБА_7 уперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, має статус учасника бойових дій, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Суд апеляційної інстанції із урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та даних про особу винного, погодився із рішенням місцевого суду щодо виду й міри призначеного ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, яке є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, мотивувавши своє рішення. Із даним висновком погоджується і колегія судів.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону у справі не встановлено.
За таких обставин касаційні скарги прокурорів не підлягають до задоволення.
Керуючись ст. ст. 434, 436, 441 КПК України, Верховний Суд
у х в а л и в:

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційні скарги прокурорів, які брали участь у розгляді справи судом першої та апеляційної інстанцій - без задоволення.

Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_9 ОСОБА_2 ОСОБА_3