ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/835/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соснівка Зубово-Полянського району Республіки Мордовія Російської Федерації, росіянина, громадянина Російської Федерації, має посвідку на постійне місце проживання в Україні, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_5 , 2009 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , в березні 2018 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Чавдар, 2, помітив припаркований вантажний автомобіль «ГАЗ 52», 1978 року випуску, зеленого кольору, номер кузову НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію на вказаний транспортний засіб серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , та перебував в користуванні у ОСОБА_7 .
В подальшому, ОСОБА_4 , почав розпитуючи осіб, які працюють поруч з місцем парковки вказаного автомобіля щодо того, чи відомий їм власник даного автомобіля.
Після чого, ОСОБА_4 , не з`ясувавши питання щодо власника вказаного автомобіля «ГАЗ 52», 1978 року випуску, зеленого кольору, номер кузову НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , вирішив умисно незаконно заволодіти вказаним транспортним засобом.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння автомобілем «ГАЗ 52», 1978 року випуску, зеленого кольору, номер кузову НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 04.04.2018 року зателефонував до служби евакуаторів та замовив послуги автомобіля евакуатора на 15:30 годину цього ж дня за адресою м. Київ, вул. Чавдар, 2.
В подальшому, ОСОБА_4 на автомобілі «Мазда 3» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_4 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 та перебуває у користуванні ОСОБА_9 відповідно до генеральної довіреності, разом зі своїм знайомим ОСОБА_10 , який не знав про дійсні наміри ОСОБА_4 щодо незаконного заволодіння автомобілем «ГАЗ 52», 04.04.2018 року близько 20 години 00 хвилин під`їхали за адресою м. Київ, вул. Чавдар, 2.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вищевказаним вантажним автомобілем «ГАЗ 52», ОСОБА_4 надав для огляду водієві евакуатора ОСОБА_11 , невстановлене досудовим слідством свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на аналогічний автомобіль «ГАЗ», увівши в оману останнього з приводу права власності на вказаний автомобіль.
Після чого, ОСОБА_4 , прибігши до допомоги сторонніх невстановлених досудовим розслідуванням осіб, завантажив вищевказаний автомобіль «ГАЗ 52», 1978 року випуску, зеленого кольору, номер кузову НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 на евакуатор під керуванням ОСОБА_11 , який будучи введеним в оману ОСОБА_4 транспортував його до пункту прийому металолому, за адресою: Визволителів, 5 в м. Києві.
Після чого ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме залишив автомобіль «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 на пункті прийому металобрухту, тим самим, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 завдав матеріального збитку власнику майна ОСОБА_6 на суму 13 781 грн. 40 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, та пояснив, що в квітні місяці 2018 року він побачив на вул. Чавдар, автомобіль «ГАЗ», який стояв біля СТО. Спочатку він мав намір придбати автомобіль, але не знайшов господаря автомобіля. ОСОБА_4 розпитував працівників СТО, де господар, які йому сказали, що господаря не має. Після цього, ОСОБА_12 викликав евакуатор, за допомогою якого транспортував автомобіль до пункту прийому металолому.
Також обвинувачений підтвердив, що всі обставини, викладені у обвинувальному акті, вартість майна, відповідають дійсним обставинам, обвинувачений у вчиненому щиро кається, просить суворо його не карати.
Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Згідно ст. 66 КК України обставина, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.
Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів .
При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, особу обвинуваченого - раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та реєстрації характеризується позитивно, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_13 , 2009 року народження.
Враховуючи зазначені обставини, позитивну посткримінальну поведінку ОСОБА_4 обставини вчинення злочину, суд вважає, що досягнення мети покарання можливе без ізоляції від суспільства та звільняє ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавленні волі з встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати стягнути з засудженого.

На підставі наведеного, керуючись, ст. 373-374 КПК України,

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: 2 DVD диски залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 715 грн. 00 коп. на рахунок проведення експертизи.
На вирок може бути подана апеляція до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченому , який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя: