ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/998/18 Справа № 191/3376/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою прокурора Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2018 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 і невідбута частина покарання у виді позбавлення волі, замінена більш м`яким покаранням у виді обмеження волі,
За участю сторін:
прокурора ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2018 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну відносно нього невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України. ОСОБА_7 , засудженому вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.07.2016 року, яким останнього засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі та за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.10.2016 року, яким останнього засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст.70 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі, початок відбування покарання з 13.06.2016 року по 03.05.2021 рік замінено невідбуту частину покарання більш м`якою обмеженням волі.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що в матеріалах справи знаходиться довідка за особовою справою № 375-Д-16 відносно ОСОБА_7 , видана начальником ВКВСР СВК-94 ОСОБА_9 , в якій зазначено, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у Синельниківській виправній колонії № 94 за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.07.2016 року, яким останнього засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі та за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.10.2016 року, яким останнього засуджено за ч.3 ст. 185, ч. 4 ст.70 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі. Залік з 13.06.2016 року до вступу вироку в законну силу. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.09.2017 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України відмовлено.
Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_7 , останній прибув до Синельниківської ВК № 94 07.12.2016 року. На теперішній час працевлаштований на дільниці «Квіти». За час відбування покарання характеризується позитивно, має 2 заохочення, стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. У відносинах з адміністрацією дотримується правомірних та ввічливих стосунків
Судом першої інстанції встановлено, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в СВК №94, станом на 03.09.2018 року відбув 1/2 частину строку призначеного судом покарання, має 2 заохочення, працевлаштований, соціально корисні зв`язки задовільні, виходячи з чого суд прийшов до висновку про те, що засуджений на шлях виправлення став.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та винести нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні до засудженого ОСОБА_7 ст. 82 КК України.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що засуджений ОСОБА_7 на шлях виправлення не став. Відповідно до записів (результатів оцінювання) у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_10 від 05.06.2017 року, 05.12.2017 року - засуджений стає на шлях виправлення, 28.08.2018 засуджений став не шлях виправлення. Зазначає, що згідно протоколу засідання комісії № 19 від 26.10.2018 року засудженому ОСОБА_7 було відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, за його заявою.
Також зазначає, що суд першої інстанції не врахував особу засудженого ОСОБА_7 , який неодноразово раніше судимий за тяжкі злочини, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знову вчинив тяжкий злочин проти власності.
Крім того, зазначає, що судом не надано оцінку матеріалам справи, оскільки засуджений ОСОБА_7 відповідно до характеристики не приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу, передбачених ст. 123 КВК України, а відповідно до ч. 2 цієї статті, участь засуджених у виховних заходах, які проводяться в колоніях, враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення, а також при застосуванні заходів заохочення і стягнення. Висновок про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснення засудженого, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Суду під час розгляду зазначених клопотань слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, навчання, додержання ним вимог режиму, участь у організаціях, а також наміри засудженого щодо залучення до суспільно корисної праці.
Так, з матеріалів справи вбачається, що засуджений відбуває покарання у Синельниківській виправній колонії № 94 за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.07.2016 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі та за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.10.2016 року, яким останнього засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.09.2017 року в зарахуванні ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, відповідно до ч. 5 ст.72 КК України було відмовлено.
Як убачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_7 станом на 03.09.2018 року відбув 1/2 частину строку призначеного покарання, та відповідно до вимог ст. 82 КК України має право на заміну невідбутої частини покарання на менш тяжке.
Що стосується доводів прокурора про те, що засуджений не став на шлях виправлення, то колегія суддів зазначає, що в матеріалах міститься характеристика начальника відділення СПС № 12 від 25.10.2018 року, де зазначено, що ОСОБА_7 відбуває покарання у зазначеній установі з 07.12.2016 року. На теперішній час засуджений працевлаштований на дільниці КВІТИ. За час відбування покарання має два заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці. Характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Відносини в колективі засуджених відділення будує з різною категорією засуджених, авторитетом серед них не користується, адекватно реагує на критику своєї поведінки. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. У дотриманні санітарно-гігієнічних норм та ставленні до свого зовнішнього вигляду засуджений намагається утримувати у чистоті та порядку своє спальне місце та при ліжкову тумбочку, завжди має охайний вигляд. Відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи виконання покарання ставиться задовільно. Систематично відвідує заходи виховного характеру.
Наведена характеристика та об`єктивні дані, а саме наявність двох заохочень, відсутність стягнень, узгоджуються з рішенням суду про те, що засуджений твердо став на шлях виправлення.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 дійсно став на шлях виправлення, а тому заслуговує на заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким покаранням, - у виді обмеження волі.
В зв`язку з цим, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2018 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 і невідбута частина покарання у виді позбавлення волі, замінена більш м`яким покаранням у виді обмеження волі залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4