Справа № 317/3851/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 розглянувши за участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_2 , захисника адвоката ОСОБА_3 в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» Міністерства юстиції України в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області подання установи виконання покарань про застосування заходу стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу до засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, засудженого вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 03.03.2014 року за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України до позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 місяців, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2018 року о 08 годині 55 хвилин до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» Міністерства юстиції України про застосування заходу стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу до засудженого ОСОБА_4 .

Подання обґрунтоване наступним.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» Міністерства юстиції України з 07 червня 2014 року.

За період відбування покарання ОСОБА_4 допустив 10 порушень встановленого порядку відбування покарання, за які, окрім застосування інших дисциплінарних стягнень, два рази був поміщений до дисциплінарного ізолятора установи.

На даний час засуджений ОСОБА_4 має чотири непогашених та не знятих в установленому законом порядку стягнення.

Засуджений ОСОБА_4 має одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, однак на даний час не виявляє бажання працювати та не працевлаштований на виробництві установи.

18 листопада 2018 року о 06 годині 00 хвилин під час поміщення в ДІЗО черговою зміною установи, засуджений ОСОБА_4 на пропозицію зняти взуття для проведення огляду почав поводити себе грубо та нетактовно по відношенню до працівників установи, перешкоджаючи проведенню ними огляду. Крім того, ОСОБА_4 , використовуючи жаргонні слова та нецензурну лексику, почав висловлювати своє невдоволення діями працівників установи.

На подальші зауваження ОСОБА_4 не реагував та вів себе агресивно, зламавши стіл, на якому проводиться огляд речей засуджених.

В судовому засіданні представник адміністрації установи ОСОБА_5 підтримав подання та просив суд його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні відмовився давати будь-які пояснення по справі, однак визнав обставини, викладені в поданні, та зазначив про повне розкаяння у скоєному. Просив суд не застосовувати до нього стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу.

Захисник засудженого повністю підтримав свого підзахисного та просив суд відмовити в задоволенні подання, оскільки засуджений ОСОБА_4 раніше не відбував стягнення в приміщенні камерного типу, розкаявся, та пообіцяв зробити висновки на подальше. Зазначив, що стягнення у вигляді максимально можливого строку переведення засудженого до приміщення камерного типу не відповідає тяжкості його проступку.

Суд, вислухавши представника установи, самого засудженого та його захисника, дослідивши матеріали подання та враховуючи думку прокурора, який зазначив про наявність підстав для задоволення подання БВК-99, прийшов до наступних висновків.

У відповідності до п. 132 ч. 1 ст. 537 та п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночні камери) вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Частиною 4 статті 539 КПК України встановлено, що подання про застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) розглядаються протягом 24 годин з моменту надходження відповідного клопотання (подання) до суду суддею одноособово.

До матеріалів подання долучено характеристику на засудженого ОСОБА_4 , відповідно до якої засуджений характеризується негативно, має 10 порушень режиму відбування покарання, перебуває на профілактичному обліку як схильний до злісної непокори вимогам адміністрації установи та дій, що дезорганізують роботу установи та схильний до втечі.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 134 листопада 2016 року відносно засудженого ОСОБА_4 , засуджений під час відбування покарання один раз був заохочений правами начальника установи; має 10 (десять) стягнень за порушення режиму відбування покарання, з яких 4 (чотири) не погашені та не зняті у встановленому законом порядку.

Факти, викладені в поданні, підтверджуються також рапортами співробітників колонії, що долучені до матеріалів справи та протоколом засідання дисциплінарної комісії установи від 19 листопада 2018 року. Актом від 18 листопада 2018 року встановлено, що ОСОБА_4 відмовився від надання пояснень щодо обставин, викладених в поданні.

Факти, викладені в поданні засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував.

У відповідності до п. 2 розділу ІІІ ПВР засуджені, з-поміж іншого, зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконання покарань.

При цьому, засудженим забороняється: чинити опір законним діям персоналу колонії, перешкоджати виконанню ним своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших засуджених та вживати нецензурні та жаргонні слова, давати і присвоювати прізвиська.

Відповідні обов`язки та заборони для засуджених встановлені також частинами 3 та 4 статті 107 КВК України.

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши в сукупності пояснення представника установи виконання покарань, засудженого та письмові документи, долучені до подання, суд вважає обґрунтованим твердження адміністрації БВК-99 щодо порушення засудженим ОСОБА_4 правил внутрішнього розпорядку.

У відповідності до ч. 1 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, слід дійти висновку, що до засудженого ОСОБА_4 обґрунтовано застосування переведення до приміщення камерного типу.

Частиною першою статті 132 КВК України встановлено, що такий захід стягнення, як переведення засуджених до приміщення камерного типу може застосовуватись на строк до трьох місяців.

Суд погоджується з думкою захисника щодо неспівмірності стягнення, зазначеного в поданні у вигляді переведення до приміщення камерного типу на три місяці, обставинам справи та вважає необхідним застосувати до засудженого ОСОБА_4 це стягнення на менший строк.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 134 КВК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання накладеного стягнення.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» Міністерства юстиції України про застосування заходу стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу до засудженого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 захід стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу установи строком на 1 (один) місяць.

Ухвала в частині виконання накладеного стягнення виконується негайно, але може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення. Оскарження даної ухвали прокурором зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1