ДНІПРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКА
Справа № 187/856/16-к
Провадження № 1-кп/209/28/18
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7

представника потерпілих ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника обвинуваченого (адвоката ) ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ,

В С Т А Н О В И В:
Згідно матеріалів кримінального провадження, до обвинуваченого ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 05 грудня 2018 року.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою на 60 діб, та обґрунтував тим, що відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Вирішуючи питання про наявність підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно врахувати,що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років.

Вказав на існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: перехзовування від суду, оскільки обвинувачений розхуміє тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, існує вірогідність того, що обвинувачений перебуваючи на волі зможе впливати на потерпілих, також треба запобігти можливості вчинення обвинуваченим інших злочинів. Вважає, що застосування більш м"яких запобіжних заходів не може забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Щодо клопотання обвинуваченого про зміну йому запобіжного заходу вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки відсутні підстави для зміни йому запобіжного заходу.Крім того, відповідно до вимог ч.5 ст. 201 КПК України обвинувачений не вказав нових обставин, що дають підстави змінити йому запобіжний захід.

Потерпілі та представник потерпілих не заперечують проти продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, заперечують проти клопотання обвинуваченого щодо зміни йому запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_9 заперечує проти клопотання прокурора про продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ним не наведені підстави для продовження тримання під вартою, не доведені ризики і взагалі їх існування. Прокурором не надано в порушення вимог ч.2 ст.184, ч.4 ст.199 КПК України копії письмового клопотання та матеріалів, якими він обґрунтовує необхідність застосування(продовження) запобіжного заходу в передбачений строк , тобто за три години до початку розгляду клопотання. Заявлення усного клопотання прокурором не передбачено законодавством. Прокурор не довів існування жодного ризику. Посилання на вплив на потерпілих немає жодного сенсу, оскільки потерпілі вже надали свої пояснення, тяжкість інкримінуємого злочину , відсутність міцних зв`язків, проживання його в іншій області- це лише обставини , які підвищують дію такої обставини, як переховування від суду. Із заявленого клопотання прокурором незрозуміло наявність яких обставин (факторів ризику) дають йому підстави вважати, що саме він може переховуватися від суду. Зазначив, що прокурор вказав, що він вчинив даний злочин, але ж обвинувальний вирок відносно нього судом не ухвалений. В своїх письмових запереченнях щодо клопотання прокурора послався на порушення прокурором вимог ст.ст. 177,183,184,194 КПК України.Просить постановити ухвалу про відмову у задоволенні проголошених в усній заяві вимог прокурора, оскільки він не навів наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 заявив клопотання про зміну обраного йому запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний із триманням під вартою, дозволивши йому надалі знаходитися за адресою його реєстрації: АДРЕСА_1 і працювати.

В обґрунтування свого клопотання вказав, що на цей час судом отримано і розглянуто докази того, що причиною дорожньо- транспортної пригоди 09.05.2016 року стали порушення правил, норм і стандартів, що стосуються убезпечення дорожнього руху, з боку дорожніх служб, і перевищення особою, яка керувала автомобілем ВАЗ- 21043 дозволеної швидкості руху на аварійно-небезпечній ділянці.Послався на доведеність вказаних фактів поданими висновками трьох судових експертиз та поясненнями шести судових експертів, допитаних в судовому засіданні.

Незважаючи на це, він протягом тридцяти місяців знаходиться під вартою, в жахливих умовах. За цей час жодним із дев`яти прокурорів, що приймали участь у кримінальному провадженні, не був доведений жодний ризик, який міг би виправдати позбавлення його свободи. Кожного разу прокурори не надавали суду доказів, а просто вказували на існування ризиків, які нікуди не ділися. Вказав на необґрунтоване посилання прокурора на багату кількість трагічних ДТП в Україні. В письмовому клопотанні обвинувачений ОСОБА_9 послався на рішення Європейського Суду з прав людини. Звернув увагу, що суд багато разів ставав на сторону обвинувачення, порушуючи принципи незалежності і безсторонності судової влади ініціював самостійно питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою. Послався на те, що квазіавтоматичне продовження ув`язнення суперечить гарантіям, які закріплені у пункті 3 Статті 5 Конвенції (п.40 рішення у справі «Тейс проти Румунії» від 10.06.2008). В своєму клопотанні обґрунтував поняття підозри як підстави тримання під вартою визначеного Європейський судом з прав людини, зазначення тяжкості обвинувачення, щодо наявності ризиків переховування обвинуваченого, суспільного інтересу. Просить зважити на вимоги законодавства України, на практику Європейського суду з прав людини, на рішення Конституційного Суду України, перевірити наведені ним факти, проаналізувати його особисте становище, його характер, мораль, побут, професію, майно, сімейні зв`язки та всі зв`язки з Україною, йогодоводи, недоведеність прокурором жодного ризику, про який він згадував, врахувати проведений ним за ґратами час, який вже перевищив половину максимального можливого строку ув`язнення, заново оцінити підстави , і змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний із триманням під вартою, дозволивши йому надалі знаходитись за адресою його реєстрації: АДРЕСА_1 , і працювати.

Захисник обвинуваченого- адвокат ОСОБА_10 підтримав клопотання свого підзахисного та просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки воно належним чином обґрунтоване. Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то вважає що його підзахисним заперечення щодо клопотання прокурора викладені обґрунтовано. Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 тривалий час перебуває під вартою. Посилання прокурора, що обвинувачений буде переховуватися від суду не є обґрунтованим, оскільки обвинувачений відбув майже мінімальний строк, передбачений КК України за даний злочин, прокурор заявив усне клопотання, що є порушенням. Сама тяжкість обвинувачення не є підставою для тримання обвинуваченого під вартою. Посилання прокурора, що обвинувачений буде впливати на потерпілих безпідставне, оскільки потерпілі вже допитані. Він ознайомився з матеріалами експертиз, що дійсно свідчасть про відсутність вини обвинуваченого. Крім того, обвинувачений є громадянином України, мешкає в Україні, не на окупованій території, має постійне місце мешкання.

Заслухавши учасників судового розгляду, вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження відносно обвинувачного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, оцінивши всі обставини відповідно до вимог ст.178 КПК України відносно обвинуваченого, приймаючи до уваги, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на волі обвинувачений може зникнути від суду з метою уникнення покарання, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить його належної процесуальної поведінки та попередження ризиків, передбачених ст.177 ч.1 п.1 КПК України, не вбачає будь-яких підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший більш м`який.

На підставі викладеного, керуючись ст. 201 ч.1, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний із триманням під вартою, дозволивши йому надалі знаходитися за адресою його реєстрації: АДРЕСА_1 - відмовити.

Раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, продовжити до 26 січня 2019 року .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1