УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 ,

розглянув скаргу вих. № 2695/31 від 01.11.2018р. ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга.

Скарга обґрунтована тим, що 25.10.2018р. ОСОБА_3 через приймальню ГПД НАБ України подав на ім`я керівника ГПД НАБУ ОСОБА_4 заяву про кримінальні правопорушення (вих. № 2679/25 від 25.10.2018р.), вчиненні слідчим суддею Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_5 за ст. 170, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 375, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27 КК України (вх. № В-9566 від 25.10.2018р.). Проте відомості про вчиненні кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Просив зобов`язати керівника ГПД НАБ України ОСОБА_4 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань вказані ним відомості, а також зобов`язати керівника ГПД НАБ України ОСОБА_4 надати заявнику належним чином завірені витяги з ЄРДР та пам`ятку про процесуальні права і обов`язки потерпілого у кримінальних провадженнях, та повідомити суд про виконання ухвали суду, у відповідності до ст. 129-1 Конституції України.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Представник НАБ України в судове засідання не з`явився, проте надіслав свої письмові пояснення з приводу поданої заявником скарги. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України його неявка не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд у його відсутності.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно ч.ч. 1-2 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг є Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Судом встановлено, що 25.10.2018р. ОСОБА_3 через приймальню ГПД НАБ України подав на ім`я керівника ГПД НАБУ ОСОБА_4 заяву про кримінальні правопорушення (вих. № 2679/25 від 25.10.2018р.), вчиненні слідчим суддею Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_5 за ст. 170, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 375, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27 КК України (вх. № В-9566 від 25.10.2018р.), в якій вказував, зокрема, на те, що слідчим суддею ОСОБА_5 було постановлено завідомо неправосудне судове рішення.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають буми критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Суб`єктивна впевненість у неправомірних діях, незгода із рішенням, дією чи бездіяльністю судді самі по собі, за результатами розгляду звернення, не можуть бути підставами для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 214 КПК України.
Крім того, згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влада» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.
Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Разом з тим, ч. 1 ст. 106, ст. 107 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено підстави дисциплінарної відповідальності суддів та визначено порядок звернення до компетентного органу зі скаргою у разі порушення суддею вимог законодавства під час розгляду справи.
Враховуючи викладене, а також ту обставину, що заявник у своїй заяві про злочин, викладаючи обставини, фактично висловлює свою незгоду з прийнятим слідчим суддею Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_5 рішенням, незгода з яким не може слугувати підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а може бути підставою для оскарження до апеляційного чи касаційного суду, який компетентний у вирішенні питання щодо перегляду прийнятого суддею першої інстанції рішення.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених ч. 5 ст. 214 КПК України для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 , тому вважає необхідним відмовити в задоволенні поданої скарги.
Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги вих. № 2695/31 від 01.11.2018р. ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1