ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/1678/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/72/19 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

18 лютого 2019 р. м. Тернопіль

Суддя судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на вирок Бережанського районного суду Тернопільської області від 04 січня 2019 року у кримінальному провадженні №0000217 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,-

ВCТАНОВИЛА:

Вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 04 січня 2019 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 20 грудня 2018 року між прокурором Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000217, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначено узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1(один) рік та покладенням обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України.

30 січня 2019 року прокурор Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду першої інстанції скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання із врахуванням вимог ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку терміном на 1 рік.

В обґрунтування вказаних вимог апелянт посилається на призначення судом обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.1 ст.263 КК України, без належного мотивування та застосування ст. 69 КК України.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю, що у відкритті провадження за поданою прокурором апеляційною скаргою слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені вироки, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, потерпілих від злочину немає, шкода заподіяна лише суспільним інтересам.

Крім цього, судом першої інстанції обвинуваченому призначено узгоджене сторонами угоди покарання.

Тобто, суд першої інстанції вироком від 04 січня 2019 року затвердив угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, яка згідно з ч.4 ст.469 КПК України, може бути укладена в даному кримінальному провадженні, а також призначив покарання, узгоджене сторонами угоди, тому прокурором цей вирок відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 399 КПК України суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку або судове рішення оскаржене з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Керуючись ч. 4 ст. 394, ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на вирок Бережанського районного суду Тернопільської області від 04 січня 2019 року у кримінальному провадженні №0000217 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Суддя - підпис.