Справа № 298/1052/18
Номер провадження 1-кп/298/27/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю сторін кримінального провадження:
обвинувача прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000177 від 24 травня 2018 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 129 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2018 року близько 08.00 год., ОСОБА_5 , знаходячись по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , в кімнаті кухні даного будинку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, затіяв сварку із своєю матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою цієї ж адреси, в ході якої, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс серію ударів металевою лопаткою для сміття по голові потерпілої ОСОБА_4 , від чого остання впала на підлогу, а ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії почав викручувати її ліву руку та наносити удари руками та ногами по тулубі і голові останньої. Далі, ОСОБА_5 , витягнув потерпілу ОСОБА_4 на вулицю, де знову наніс їй декілька ударів ногами та руками по тулубі, після чого знову затягнув потерпілу до кімнати кухні, де наніс їй ще декілька ударів ногами та руками по тулубі та голові, чим спричинив їй тілесні ушкодження. Згідно висновку експерта №243 від 14 червня 2018 року на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_4 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді «Синців та саден на шкірних покривах обличчя, волосистої частини голови та тулуба». Згідно даних медичної документації, у потерпілої виявлено: «Забій лівого плечового суглобу. ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій м`яких тканин обличчя голови». Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на час більше шести, але менше двадцять одного дня і по цій ознаці, згідно п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Після цього ОСОБА_5 почав погрожувати ОСОБА_4 вбивством і сказав, що йде за сокирою щоб відрубати їй голову, при цьому він пішов за сокирою показуючи реальну можливість здійснити погрозу. За сукупністю вищевказаних обставин, а саме нанесення ОСОБА_5 численних ударів ОСОБА_4 , остання сприйняла погрозу вбивством як реальну загрозу своєму життю. Скориставшись тим, що ОСОБА_5 пішов шукати сокиру, ОСОБА_4 вибігла з будинку та пішла до сусідки ОСОБА_6 за допомогою, яка в подальшому викликала швидку медичну допомогу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та показав, що в день події він дійсно наніс декілька ударів своїй матері ОСОБА_4 по тулубі та голові. Однак, через те, що він перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, не розуміє чому це зробив. Про вчинений злочин щиро жалкує, а тому просив суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що зранку в день події, син попросив її піти за горілкою, однак, коли вона відмовилася, він пішов сам. Повернувшись додому син почав її ображати та наносити тілесні ушкодження по різних частинах тіла і погрожував її вбити. Скориставшись тим, що син пішов шукати сокиру, вона вибігла з будинку і побігла до сусідки, яка й викликала швидку медичну допомогу. Лікар швидкої допомоги повідомив в поліцію про дану подію.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, на підставі та в порядку, встановленому ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які підлягають доказуванню, оскільки жодна із обставин не оспорюється сторонами кримінального провадження, а обвинувачений переконав суд, що правильно розуміє зміст цих обставин, розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має. Тому суд, допитавши обвинуваченого, дійшов до переконання, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 мали місце.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та за ч. 1 ст. 129 КК України як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про його особу.

Згідно ст. 12 КК України вчинені обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальні правопорушення відносяться до злочинів невеликої тяжкості.
Як особа ОСОБА_5 по місцю проживання характеризується посередньо.
Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, винному ОСОБА_5 необхідно для його виправлення і попередження нових злочинів призначити покарання в межах санкцій, передбачених ч. 2 ст. 125 КК України, ч. 1 ст. 129 КК України у вигляді арешту.
При призначенні покарання ОСОБА_5 за сукупністю злочинів згідно ч. 1 ст. 70 КК України суд вважає за доцільне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Питання речових доказів у даному кримінальному провадженні вирішуватимуться в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 129 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 125 КК України - 2 (два) місяці арешту;

-за ч. 1 ст. 129 КК України - 4 (чотири) місяці арешту.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

Речові докази по справі, а саме: металеву лопатку для сміття, сіру майку зі слідами бурого кольору схожими на кров, які перебувають у кімнаті зберігання речових доказів Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Великоберезнянський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому підлягає врученню негайно після проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1