Справа № 572/111/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2019 року Сарненський районний суд Рівненської області
в складі : головуючого cудді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю :
прокурора - ОСОБА_3
представника ВК-46 - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
засудженого - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2014 року - за ч.2 ст.121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку покарання 22.01.2014 року, кінець строку покарання 18.05.2021 року.
ВСТАНОВИВ :
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про умовно дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання.
В судовому засіданні засуджений подане клопотання підтримав, пояснив, що має хронічне захворювання, яке потребує тривалого лікування, що є неможливим в умовах установи, а тому може бути звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання. Засуджений зазначає, що він не є працевлаштованим через стан здоров`я.
Представник адміністрації ДУ «ВК-46 у Рівненській області» пояснив, що засуджений за час перебування в установі характеризується посередньо, останнім часом порушень вимог режиму утримання не припускав.
Із матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2014 року - за ч.2 ст.121 КК України, тобто, за вчинення тяжкого злочину.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
На момент подання засудженим клопотання ним дійсно відбуто 2/3 строку призначеного покарання (невідбута частина покарання на момент розгляду справи становить 2 роки 3 місяці 26 днів).
Однак, обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення засудженого є, відповідно до ч.2 ст.81 КК України, сумлінна поведінка та ставлення до праці. Таким чином, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Висновок про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у відповідній установі.
Так, відповідно до наявних в матеріалах особової справи засудженого матеріалів засуджений характеризується ДУ «Катеринівська ВК№46» як особа, яка не дотримується правомірних взаємовідносин із персоналом установи, уникає виконання робіт із самообслуговування та робіт по благоустрою установи, на заходи виховного характеру не реагує, що встановлено судом із характеристик щодо засудженого від 31 серпня 2017 року, 30 жовтня 2018 року, наявних в матеріалах особової справи.
Як вбачається із довідки про наявність стягнень та заохочень, наявної в матеріалах особової справи засудженого останній заохочень не мав, в той же час до засудженого було застосовано чотири дисциплінарних стягнення.
Крім цього, судом встановлено, що ОСОБА_6 на виробництві установи не працевлаштований, при чому в матеріалах особової справи відсутня будь-яка інформація щодо стану здоров`я засудженого, з огляду на який останньому була протипоказана фізична праця.
Крім цього, слід врахувати, що згідно із дослідженими судом опитувальними листами керівників служб установи та відповідно до витягів із протоколів засідань адміністративної комісії установи №16 від 29 липня 2016 року, №16 від 31 серпня 2017 року та №23 від 30 листопада 2018 року засуджений вважається таким, що не заслуговує на застосування відносно нього пільги, відповідно, у виді переведення до дільниці соціальної реабілітації, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким та у виді умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання, оскільки не є таким, що довів своє виправлення.
При вирішенні питання можливості застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення суд має з`ясувати чи досягнуто одну з цілей покарання виправлення засудженого, про що має свідчити активна поведінка останнього.
В обґрунтування поданої заяви засуджений посилався на ті обставини, що він має незадовільний стан здоров`я, який не дозволяє йому перебувати в установі виконання покарань.
Із наданої суду довідки за підписом лікаря-терапевта медичної частини №46 судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 дійсно має хронічні захворювання, однак, є працездатним із працевлаштуванням.
Крім цього, статтею 81 КК України не передбачено такої підстави для умовно-дострокового звільнення, як стан здоров`я.
З огляду на сукупність досліджених доказів, суд вважає, що підстав для визнання ОСОБА_6 , таким, що довів своє виправлення, а відтак, і таким, що може бути звільнений від подальшого відбування покарання умовно-достроково, немає, а тому у задоволенні заяви останнього про умовно-дострокове звільнення слід відмовити.
На підставі ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.
Cуддя підпис
Копія вірно
Суддя Сарненського районного суду
Рівненської області ОСОБА_8