18.12.2018 Провадження № 1-кс/331/5467/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2018 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
В С Т А Н О В И В:
03 грудня 2018 року за визначеною ухвалою колегії суддів з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду від 20.11.2018 року підсудністю в провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування вимог, викладених в скарзі, зазначено, що 29.10.2018 року до прокуратури Запорізької області заявником було подано повідомлення про вчинення суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 375, ч. 2 ст. 397 КК України. Зазначену заява було отримано 01.11.2018 року. Після цього жодних дій, спрямованих на внесення наданих відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства уповноваженими особами прокуратури Запорізької області не вчинялося. Вважає, що посадовими особами прокуратури Запорізької області не виконані вимоги, передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України, у зв`язку із чим просить зобов`язати посадових прокуратури Запорізької області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за поданою ним заявою від 29.10.2018 року.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в скарзі.
Представник прокуратури Запорізької області у судове засідання не з"явився, про час та місц е судового розгляду справи був повідомлений належним чином.
Слідчий суддя, дослідивши доводи скарги та долучені до неї матеріали, дійшов наступного висновку.
29.10.2018 року заявник звернувся до прокуратури Запорізької області із заявою про вчинення суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 375, ч. 2 ст. 397 КК України, відомості про яке до теперішнього часу не внесені до ЄРДР.
Статтею 303 КПК України визначено порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати, зокрема, в бездіяльності прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, являє собою невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Тобто в цих статях КПК України йдеться про внесення до ЄРДР саме таких відомостей, які містять дані про кримінальне правопорушення.
Частина п`ята ст. 214 КПК України конкретизує зміст таких відомостей, вказуючи, що вони обов`язково повинні містити, зокрема: короткий зміст обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником, виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, тощо.
За змістом рішення Конституційного суду України від 30.06.2009 року № 16-рп/2009, постанов Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року № 8, від 12.06.2009 р. № 6, від 04.06.2010 р. № 6, положень КПК України тощо, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної або касаційної інстанції, і не може даватися будь якими іншими органами.
Крім того, наведені в заяві дані про скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 375, ч. 2 ст. 397 КК України, не містять фактичних відомостей чи посилання на обставини, які б свідчили про вчинення вказаного кримінального правопорушення. Ці дані ґрунтуються лише на припущеннях щодо протиправних дій, а обставини, викладені у заяві, не охоплюються поняттям злочину, визначеному у ст. 11 КК України, і тому не може вважатися такими, що підлягають внесенню до ЄРДР.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що скарга ОСОБА_3 за своїм змістом не може бути визнана такою, що містить дані про кримінальне правопорушення, вчинене суддею, тому у прокурора при розгляді заяви від 29.10.2018 року про вчинення кримінальне правопорушення не було підстав для реєстрації відомостей про злочин у ЄРДР згідно вимог ст. 214 КПК України.
Вказана правова позиція узгоджується, зокрема, з Висновком Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України, щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013 року, зокрема, про те, що: «Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги ст. 214 КПК України, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Визначення приводів і підстав, для початку досудового розслідування також наведено і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року № 6 «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи».
Положеннями статей 6, 48 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 року визначені гарантії незалежності судів та суддів. Так, суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
При цьому, Рішенням XIV Позачергового з`їзду суддів України від 15 березня 2017 року «Про стан здійснення правосуддя та незалежності суддів у 2016 році», зокрема, визнано такими, що призводять до порушення гарантій незалежності судової влади, ставлять під сумнів утвердження принципу верховенства права в Україні та підривають основи правопорядку в державі, випадки впливу, тиску, втручання будь-кого у будь-якій формі у здійснення правосуддя судами та суддями.
Вказане рішення кореспондується з Рішенням № 45 Ради суддів України від 13 серпня 2018 року «Щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення дотримання учасниками судових процесів конституційного принципу рівності перед судом і законом» в якому зазначається, що ст. 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість судді гарантується Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 вказаного Закону суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.
Стаття 106 цього ж Закону визначає, що суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження. Дисциплінарне провадження щодо судді, відповідно до положень ст. 108 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», здійснюють дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя у порядку, визначеному Законом України «Про Вищу раду правосуддя», з урахуванням вимог цього Закону.
Аналізуючи наведене, слідчий суддя доходить висновку щодо відсутності підстав для задоволення скарги, оскільки фактично позиція заявника зводиться до незгоди із процесуальними діями та прийнятими рішеннями судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 під час розгляду клорпотаняь слідчого, порядок оскарження яких визначений у діючому законодавстві, в тому числі, і надана можливість сторонам ініціювати питання притягнення судді до дисциплінарної відповідальності у випадку порушення суддею своїх посадових обов`язків, тому висновок прокурора про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР щодо судді ОСОБА_4 відповідає нормам діючого законодавства.
Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1