Провадження № 1-кп/243/834/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«10» грудня 2018 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий - суддя ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 в місті Слов`янську кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000103 від 06 серпня 2018 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло зі Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області 22 жовтня 2018 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КК України при наступних обставинах:
Відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.08.2013 року та на підставі виконавчого листа № 2/243/2851/2013 від 19.08.2013 року, ОСОБА_5 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 29.07.2013 року, на утримання свого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Знаючи про необхідність сплати аліментів, ОСОБА_5 , маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, не сплачував аліменти, порушуючи ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України, відповідно до положень яких, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, та не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, офіційно ніде не працевлаштувався, заходів до працевлаштування не вживав, в центр зайнятості не звертався, однак отримує певний дохід від тимчасових заробітків, які жодним чином не легалізував, в повному обсязі гроші на утримання дитини (аліменти) не сплачував, будь-якої іншої допомоги своєму сину ОСОБА_6 не надавав, та не дивлячись на те, що ОСОБА_5 неодноразово попереджався Слов`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби головного територіального управлінням юстиції в Донецькій області про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів за ст. 164 КК України, рішення суду не виконував і таким чином умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей, що призвело до виникнення заборгованості за період часу з липня 2013 року по 4 жовтня 2018 в сумі 28 713,00 грн., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч. 1 ст.164 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиросердно розкаявся, суду пояснив, що дійсно, скоїв правопорушення у час, місці та обставинах, викладених у описовій частині вироку, а саме: у період з липня 2013 року по 04.10.2018 року частково сплачував встановлені рішенням суду аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання свого сина ОСОБА_6 . Часткову сплату аліментів пояснив неможливістю офіційного працевлаштування з 2013 року. Розмір заборгованості не оспорює.
Окрім повного визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, його вина також підтверджується наступними доказами дослідженими у судовому засіданні, в їх сукупності, які суд приймає до уваги, а саме:
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що обвинувачений вкрай невеликими частками по 300 грн., іноді 500 грн., декілька разів здійснював сплату аліментів. Останній раз сплатив аліменти в березні 2018 року, у сумі 700 гривень. Розмір заборгованості по аліментам підтвердила, покарання просила призначити не суворе.
Крім того, провина обвинуваченого підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:
Виконавчим листом № 2/243/2851/2013 від 09.09.2013 року, з якого вбачається, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.08.2013 року стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_7 , у розмірі 500 грн. щомісячно, на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до його повноліття;
Розрахунком розміру заборгованості наданим Слов`янським ВДВС по аліментам ОСОБА_5 від 04.10.2018 року № АСВП - 42693599, відповідно до якого вбачається, що заборгованість останнього по сплаті аліментів на користь ОСОБА_4 за період з 29.07.2013 року по 04.10.2018 року, включно, становить 28 713,00 грн.;
Попередженнями державного виконавця, довідками з центра зайнятості, з лікарень м. Слов`янська, з ПФУ м. Слов`янська, які свідчать, що ОСОБА_5 пенсію за інвалідністю не отримує, не намагається працевлаштовуватися та виконувати судове рішення про стягнення аліментів;
Свідоцтвом про народження ОСОБА_6 , з якого вбачається, що ОСОБА_5 є його батьком.
З досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, вбачається, що ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства і окремих осіб також, у зв`язку з чим Слов`янський МРВ філії ДУ "Центр пробації" вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в тому числі для окремих осіб).
Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, а саме злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
При визначенні міри покарання, суд враховує характер та ступінь загальної небезпеки скоєного правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості; дані про особу: раніше не судимий, не одружений, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання та за місцем реєстрації характеризується посередньо.
Суд вважає необхідним прийняти до уваги щире каяття обвинуваченого в скоєному, що є обставиною, що пом`якшує покарання, критичну оцінку обвинуваченого своїх дій, думку потерпілої стосовно міри покарання обвинуваченому, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, особи винного, обставини, що пом`якшує покарання та конкретних обставин вчинення злочину, суд приходить до висновку про можливість призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт. Зазначене покарання, за своїм видом та розміром, суд вважає, є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати та речові докази за провадженням відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-370, 373, 374 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України та призначити покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.
Ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, тягне за собою кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України.
Запобіжний захід, відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України - не обирався.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Донецького апеляційного суду через Слов`янській міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1