ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/220/19 Справа № 188/376/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м.Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційні скарги прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2018 року, у кримінальному провадженні №0000184 від 16.01.2018 року стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Красноармійськ Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого у ПП «Філь» - водієм,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_8
представник потерпілого ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Стягнуто з ОСОБА_8 66000.00 грн. - матеріальної шкоди у зв`язку із втратою годувальника одноразово та щомісячно по 1850.00 грн. з 17.05.2021 року до повноліття потерпілої, а саме до 31.11.2031 р. та 250000 грн. моральної шкоди на користь юридичних чи фізичних осіб, що будуть опікуватись малолітньою ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_8 , на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що 16 січня 2018 року приблизно о 14 годині 50 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО», рухався по автодорозі Знам`янка-Луганськ-Ізварине у Петропавлівському районі Дніпропетровській області від міста Донецька у напрямку міста Дніпра зі швидкістю близько 80 км/год перевозячи в якості пасажирів малолітню ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які знаходились на задньому сидінні.

В процесі руху водій ОСОБА_8 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного руху, з урахуванням дорожньої обстановки, не обрав в установлених межах безпечну швидкість руху, з якою він мав би можливість виконувати всі необхідні дії по керуванню автомобілем, які б забезпечували безпеку всіх учасників дорожнього руху, на проїзній частині частково покритій накатаним снігом та льодом втратив керування над автомобілем, внаслідок чого на 308 км + 150 м автодороги Знам`янка-Луганськ- Ізварине виїхав на зустрічну смугу руху де допустив зіткнення задньою частиною керованого ним автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 з передньою частиною автомобіля «Урал-4320» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_14 , який по правій смузі автодороги Знам`янка-Луганськ-Ізварине зі швидкістю 55-60 км/год рухався у зустрічному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 малолітня ОСОБА_11 та ОСОБА_12 отримали тяжкі тілесні ушкодження, пасажир того ж автомобіля ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження від яких померла ІНФОРМАЦІЯ_3 о 16 годині 38 хвилин у 1-му реанімаційному відділенні нейрохірургії КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова».
Порушення водієм ОСОБА_8 вимог п.12.1 Правил дорожнього руху знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого останній скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду та ухвалити новий, зазначивши у мотивувальній частині вироку обвинувачення відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України, у зв`язку з грубим порушенням п.п. 1.3. 1.5, 12.1 Правил дорожнього руху, а також виключити з мотивувальної частини вироку посилання на обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 : вчинення злочину, щодо малолітньої особи та вчинення злочину щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності. В іншій частині вирок залишити без змін.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що вирок суду ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки суд хоча і взяв до уваги на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_8 докази обвинувачення, якими підтверджено, що ОСОБА_8 порушив вимоги п.п.1.3, 1.5. та 12.1 Правил дорожнього руху, але при встановлені вини зазначив тільки пункт 12.1 ПДР, крім того суд необґрунтовано відніс до обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого вчинення злочину стосовно малолітньої дитини та вчинення злочину щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності.

Захисник ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, та призначити ОСОБА_8 покарання у виді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст. ст.75, 76 КК України без застосування додаткового покарання, у виді позбавлення прав на керування транспортним засобом.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що судом не було взято до уваги відомості про особу обвинуваченого, який за місцем роботи характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, скоєний ним злочин є необережним, потерпілими були члени його сімї, а порушення п.12.1 ПДР не є грубим порушенням. Крім того суд у вироку не мотивував чому призначено покарання з позбавленням волі та не врахував, що при реальному відбутті покарання обвинувачений не буде мати можливості надавати матеріальну допомогу, яка необхідна малолітній дитині.

Позиція учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора та просив апеляційну скаргу задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник просили задовольнити апеляційну скаргу адвоката і прокурора в частині виключення з вироку обтяжуючих покарання обставин та призначити покарання без позбавлення волі та додаткового покарання.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає за наступне.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом згідно норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, відповідно до ст. 374 КПК України суд при визнанні особи винуватою у вироку повинен зазначити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчинені якого визнається обвинувачений, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви не врахування окремих доказів, мотиви змінення обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалося таке рішення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції при ухвалені вироку не дотримався вимог кримінального процесуального закону, допустив істотні порушення, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Так, в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, і про адміністративні правопорушення на транспорті від 23.12.2015 року із змінами на 19.12. 2008 року зазначено, що при розгляді справ про злочини, передбачені статтями 286-288 КК України, слід мати на увазі, що диспозиції сформульовані у них норм бланкетні. У зв`язку з цим суди повинні ретельно з`ясовувати та зазначати у вироках, у чому саме полягали названі у перелічених статтях порушення, норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно- небезпечними наслідками.

Суд, ухвалюючи вирок у мотивувальній частині вироку, викладаючи фактичні обставини кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, незважаючи на те, що ст.286 КК України є бланкетною і полягає в порушенні особою правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, не в повній мірі зазначив, які саме конкретно норми Правил дорожнього руху України порушив ОСОБА_8 , що призвело до дорожньо - транспортної пригоди і спричинило смерть потерпілої ОСОБА_13 та заподіяло потерпілим ОСОБА_12 і малолітній ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження.

В той же час в обвинувальному акті направленому до суду орган досудового розслідування зазначив, які саме норми ПДР України порушив обвинувачений ОСОБА_8 , що призвели до дорожньо - транспортної пригоди і деталізував та конкретизував обвинувачення з посиланнями на п.п. 1.3, 1.5 та п.12.1 ПДР України зазначаючи, в чому виразилися дані порушення, а суд при формулюванні обвинувачення доведеного в суді, не зазначив, які саме пункти Правил дорожнього руху було порушено, та не деталізував їх, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Крім того, не зазначаючи взагалі про порушення п.п.1.3, 1.5 ПДР України суд не мотивував змінення обвинувачення, та підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, а тільки не зазначив про вказані порушення ПДР України, що суперечить вимогам ст.374 КПК України, в якій зазначено, що суд повинен у вироку зазначати мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованими, якщо судом приймається таке рішення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції провів судовий розгляд всупереч вимогам ст. 2 КПК України, фактично не встановив фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, оскільки не розкрив об`єктивну сторону злочину, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і, зокрема порушив право обвинуваченого на захист та на справедливий суд.

Відповідно п. п. 2, 3. 4 ч.1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були допущенні такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджали чи могли перешкоджати суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, в зв`язку з чим вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Призначаючи новий судовий розгляд, колегія суддів дотримуючись вимог ч. 2 ст. 415 КПК України не вирішує наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірності або недостовірності доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Під час нового судового розгляду, суду першої інстанції необхідно усунути порушення вимог кримінального процесуального закону, які стали підставами для скасування вироку суду та призначення нового судового розгляду, сформулювати при доведеності вини обвинувачення з посиланнями на пункти Правил дорожнього руху та їх деталізацією, повно, всебічно і об`єктивно дослідити всі зібрані докази по справі, перевірити всі доводи поданих апеляційних скарг, надати їм належну правову оцінку та із врахуванням всіх обставин, які призвели до скоєння злочину та настання тяжких наслідків, ухвалити мотивоване, законне та обґрунтоване рішення.

За таких обставин апеляційні скарги прокурора, захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 необхідно задовольнити частково, а вирок суду першої інстанції відносно обвинуваченого ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді І інстанції.

Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги прокурора, захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2018 року відносно ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду вступає в законну силу негайно та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4