У Х В А Л А

22 березня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000097 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ніжині Чернігівської області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , вважається таким, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України, у злочині, передбаченому частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

Згідно обвинувального акта №0000097 від 10.08.2018 ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному виготовленні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів за наступних обставин: У червні 2018 року у невстановленому місці ОСОБА_4 із вільно доступних в обігу речовин та матеріалів самостійно незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб "опій". 21 червня 2018 року близько 15:00 години ОСОБА_4 маючи умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, перебуваючи поблизу будинку №5 по вул. Спортивній в смт Слобожанське Зміївського району Харківської області, під час проведення працівниками поліції негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув ОСОБА_6 за 200 грн 00 к. шприц із вмістом речовини бурого кольору, який є особливо небезпечним наркотичним засобом - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,8282 г.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 28 січня 2019 року відносно ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" на домашній арешт на строк до 28 березня 2019 року, із забороною обвинуваченому цілодобово залишати своє житло в АДРЕСА_2 .

Під час судового розгляду виникли підстави для відкладення судового засідання, оскільки 05.03.2019 було призначено повторну судову експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, яка станом на 22.03.2019 не проведена.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 - домашнього арешту, строк якого закінчується 28.03.2019, оскільки підстав для його скасування чи зміни на інший запобіжний захід немає.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 не заперечували проти продовження дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Водночас, просили обмежити домашній арешт нічним часом, оскільки вдень обвинуваченому необхідно мати можливість відвідувати лікувальні заклади в м. Змієві та м. Харкові з метою обстеження легенів та серця і отримання належного лікування.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного:

Згідно статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Оскільки строк дії ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 28 січня 2019 року про застосування у відношенні ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту визначено до 28.03.2019, судове провадження до вказаної дати не буде завершено, необхідно вирішити питання про запобіжний захід.

Під час зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт судом було враховано: ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу відсутні відомості, які вказують на суттєве зменшення ризиків, що існували на час застосування запобіжного заходу - домашнього арешту.

За таких обставин, для забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків належить задовольнити клопотання сторони обвинувачення: продовжити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту з забороною йому цілодобово покидати місце проживання.

Доводи сторони захисту щодо обмеження домашнього арешту лише нічним часом не є переконливими з огляду на ті обставини, що цілодобовий домашній арешт був застосований саме за клопотанням сторони захисту шляхом зміни тримання під вартою на домашній арешт.

Надані стороною захисту копії направлення на обстеження до туберкульозного диспансеру та виписки із історії хвороби щодо перебування на стаціонарному лікуванні з 15 по 20 лютого 2019 року свідчать про те, що обвинувачений не позбавлений можливості отримати медичну допомогу і за умови перебування під домашнім арештом цілодобово.

З цією метою належить дозволити обвинуваченому ОСОБА_4 , за погодженням із органом, який здійснює контроль за виконанням умов домашнього арешту, відвідувати медичні заклади з обов`язковим наданням документів, які підтверджують потребу у зверненні до медичного закладу та документів, які підтверджують факт та результати такого звернення.

Відповідно до частини 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України на обвинуваченого ОСОБА_4 належить покласти обов`язок прибувати до Зміївського районного суду Харківської області за першою вимогою, носити електронний засіб контролю.

Відповідно до частини 7 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 12, 131, 176, 181, 194, 199, 331, 350 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

2. Продовжити застосування обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

3. Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 цілодобово залишати своє житло в АДРЕСА_2 .

4. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до Зміївського районного суду Харківської області за першою вимогою; носити електронний засіб контролю.

5. Дозволити обвинуваченому ОСОБА_4 , за погодженням із органом, який здійснює контроль за виконанням умов домашнього арешту, відвідувати медичні заклади з обов`язковим наданням документів, які підтверджують потребу у зверненні до медичного закладу та документів, які підтверджують факт та результати такого звернення.

6. Ухвалу для виконання передати Зміївському ВП ГУНП в Харківській області.

7. Строк дії ухвали визначити до 22.05.2019.

8. Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1