Провадження № 1-кс/243/2983/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2018 року
Слідчий суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення фактів фальсифікації та зловживання владою у кримінальних справах, ухвалення виправдувального вироку, встановлення фактів які підтверджують вчинення кримінальних правопорушень та осіб причетних до їх вчинення, встановлення факту не розкриття кримінальних правопорушень, встановлення факту незабезпечення цивільного позову у кримінальній справі, розгляд відповідей, встановлення фактів прийняття незаконних та необґрунтованих рішень судів всіх інстанцій по кримінальним справам, забезпечення реалізації охорони та захисту конституційних прав та свобод у кримінальних справах, -
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,

заявник ОСОБА_3 ,
заявник ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИЛА:
05 грудня 2018 року на підставі ухвали апеляційного суду від 26 листопада 2018 року, до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області на новий розгляд була повернута заява ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в якій заявники, посилаючись на грубе порушення їх конституційних прав та свобод під час розслідування та розгляду кримінальних справ № 44-29651; № 44-29651/1; № 44-29651/2, фальсифікацію матеріалів вказаних кримінальних справ, вчинення службових підроблень, зловживання владою а також ухвалення незаконних рішень за цими кримінальними справами, просили слідчого суддю ухвалити рішення яким встановити факти фальсифікації, службового підроблення, зловживання владою правоохоронними органами та органами місцевого самоврядування по сфальсифікованим кримінальним справам № 44-29651 (№ 44-29651/1) та № 44-29651/2, ухвалити відносно заявника ОСОБА_3 виправдувальний вирок, встановити факти які підтверджують вчинення двадцяти кримінальних правопорушень відносно заявників правоохоронними органами та органами місцевого самоврядування по вказаним кримінальним справам та службових осіб причетних до їх вчинення, встановити факт нерозкриття двох кримінальних правопорушень, встановити факт незабезпечення цивільного позову по вказаним кримінальним справам № 44-29651 (№ 44-29651/1) та № 44-29651/2, розглянути відповіді надані заявникам Генеральною прокуратурою України та прокуратурою Донецької області, встановити факти прийняття незаконних та необґрунтованих постанов, ухвал та вироку судів всіх інстанцій з 2001 по 2017 роки по кримінальним справам № 44-29651 (№ 44-29651/1) та № 44-29651/2, та забезпечити реалізацію охорони та захисту конституційних прав та свобод у трьох кримінальних справах.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 який діє від свого імені та в інтересах заявниці ОСОБА_4 , доводи заяви підтримав та наполягав на її задоволенні з підстав наведених в ній.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважаючи її безпідставною та такою, що не відповідає вимогам закону.
Заслухавши учасників судового провадження, та дослідивши матеріали заяви, слідчий суддя приходить до висновку про її часткове задоволення з огляду на таке.
Звертаючись до суду із даною заявою, заявники посилаються на грубе порушення їх конституційних прав та свобод під час розслідування та розгляду кримінальних справ № 44-29651 (№ 44-29651/1) та № 44-29651/2, як то фальсифікації матеріалів вказаних кримінальних справ, вчинення службових підроблень, зловживання владою, що мало наслідком вчинення відносно заявників численних кримінальних правопорушень, та ухвалення незаконних рішень за цими кримінальними справами.
Як встановлено у судовому засіданні заявниками до Верховної Ради України , Президентові України , Уповноваженому по правам людини були спрямовані заявивід 16 січня 2018 року та від 17 вересня 2018 року щодо порушення законодавства при проведенні досудового слідства за фактом дорожньо-транспортної події, незаконності прийнятого рішення про закриття кримінальної справи, перегляду судових рішень, щодо неналежного досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000038, № 0000039, та як наслідок, вчинення відносно заявників численних кримінальних правопорушень (а.с. 48-51, 55-60).

Листом Адміністрації Президента України, вказані заяви, у зв`язку із тим, що вирішення порушених заявниками питань не належить до визначених Конституцією України повноважень Президента України, були повернені заявникам, рекомендовано звернутися до суду (а.с.46-47).

Своїм листом, комітет Верховної Ради України з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності вказані звернення, для їх розгляду, перевірки наведених заявниками відомостей та вжиття в межах повноважень заходів реагування відповідно до вимог чинного законодавства, були направлені Генеральному прокурору України (а.с. 54).

Як видно із листів першого заступника Генерального прокурора України від 10 серпня 2018 року № 04/2/3-787-15 та Генерального прокурора України від 30 серпня 2018 року № 04/2/3-787-15, заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо порушення законодавства при проведенні досудового слідства за фактом дорожньо-транспортної події, незаконності прийнятого рішення про закриття кримінальної справи, перегляду судових рішень, щодо неналежного досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000038, № 0000039, вчинення відносно заявників численних кримінальних правопорушень, та порушення конституційних прав, були розглянути в порядку ЗУ «Про звернення громадян», та провадження за вказаними заявами припинено. В своїх листах Генеральною прокуратурою зазначено, що органами прокуратури розглядалися звернення заявників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з аналогічних питань, за результатами розгляду яких, заявникам неодноразово надавалися відповіді, у зв`язку із чим, провадження за вказаними заявами закрите на підставі ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про звернення громадян».
Прокуратурою Донецької області були розглянути вищезазначені заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо порушення законодавства при проведенні досудового слідства за фактом дорожньо-транспортної події, незаконності прийнятого рішення про закриття кримінальної справи, перегляду судових рішень, щодо неналежного досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000038, № 0000039, вчинення відносно заявників численних кримінальних правопорушень, в порядку ЗУ «Про звернення громадян», за наслідками чого, своїм листом від 25 червня 2018 року № 04/2/2-17/1/1-35-15, Прокуратура Донецької області повідомила заявникам про відсутність підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повідомлених заявниками відомостей стосовного неправомірних дій співробітників правоохоронних органів Донецької області (а.с. 50).
Вирішуючи питання про те, чи є неправомірною бездіяльність у зв`язку із невнесенням відомостей, які на думку заявників можна віднести до кримінальних правопорушень, слідчий суддя виходить з таких міркувань.

Згідно із вимогами ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

У зв`язку із цим слід зважати на те, що КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Разом з тим слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. Саме тому посилатися на цьому етапі на положення ст. 2 КК, яка визначає підставу кримінальної відповідальності, недоцільно.

На окрему увагу заслуговує питання застосування до відповідних правовідносин Закону України "Про звернення громадян". Варто враховувати, що цей нормативно-правовий акт має свою мету і певним чином урегульовує питання взаємодії громадян з державними органами, у тому числі з органами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування. Водночас слід зробити застереження щодо недопустимості підміни нормами цього закону положень, які визначають порядок реагування державних органів на одержання інформації про вчинені кримінальні правопорушення.

Так, відповідно до преамбули Закону України "Про звернення громадян" він регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Водночас, якщо особа звертається із певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то таке звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах. Також неправильно (з цих же міркувань) розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст. 214 КПК, а які таких відомостей не містять, - за правилами Закону України "Про звернення громадян", оскільки така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.

З наведених підстав обґрунтованою є практика слідчих суддів, які визнають протиправною бездіяльність слідчих та прокурорів із невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, якщо заява, яка, на думку особи, що її подала, містила відомості про кримінальне правопорушення, однак була розглянута в порядку Закону України "Про звернення громадян" ( Лист ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування»).

За встановлених обставин слідує, що розгляд вищезазначених заяв від 16 січня 2018 року та від 17 вересня 2018 року, про вчинені кримінальні правопорушення у порядку ЗУ «Про звернення громадян» є безпідставним та розцінюється слідчим суддею як ухилення від свого прямого обов`язку перевірки заявлених повідомлень у порядку, передбаченому чинним КПК України.

З огляду на викладене, враховуючи ту обставину, що на етапі звернення із вказаними заявами не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину/злочинів, існують всі підставі для внесення відомостей, зазначених у заявах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 16 січня 2018 року та від 17 вересня 2018 року до ЄДРДР з метою їх перевірки на предмет наявності дій, передбачених чинним КК України.

У зв`язку із наведеним, слідчий суддя вважає, що слід зобов`язати посадову особу Слов`янської місцевої прокуратури Донецькій області уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 16 січня 2018 року та від 17 вересня 2018 року, про вчинені кримінальні правопорушення, які були направлені заявниками Президентові України, Верховної Ради України, Уповноваженому по правах людини.
Розв`язуючи заяву в решті заявлених вимог, в яких заявники посилаючись на грубе порушення їх конституційних прав та свобод при здійсненні досудового розслідування, просять слідчого суддю ухвалити рішення яким встановити факти фальсифікації, службового підроблення, зловживання владою правоохоронними органами та органами місцевого самоврядування по кримінальним справам, встановити факти які підтверджують вчинення кримінальних правопорушень відносно заявників правоохоронними органами та органами місцевого самоврядування та службових осіб причетних до їх вчинення, встановити факт не розкриття кримінальних правопорушень, встановити факт незабезпечення цивільного позову по кримінальним справам, а також ухвалити відносно заявника ОСОБА_3 виправдувальний вирок, слідчий суддя виходить з такого.
Положеннями п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України закріплено, що слідчий суддя, це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

З наведеного слідує, що за правилами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб саме у конкретному кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК України).
Слід також зазначити, що до компетенції слідчого судді не входить вирішення заяв, в яких по суті йдеться мова про оскарження рішень судів різних інстанцій, а також ухвалення вироків.
Вирішення питань про встановлення факту вчинення злочинів не входить до компетенції слідчого судді, оскільки встановлення наявності або відсутності злочинних дій на стадії досудового розслідування є прерогативою органів поліції, які на виконання вимог ст. 214 КПК України повинні внести відповідні відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань, провести перевірку цих відомостей та в залежності від результатів перевірки прийняти відповідний процесуальний документ. При цьому однією з кінцевих процесуальних дій є складення обвинувального акта, який разом з матеріалами справи після направлення його до суду стає предметом розгляду в суді, та наслідком розгляду якого може бути ухвалення судом вироку.
Слідчий суддя, за заявою учасників, та в межах своєї компетенції, визначеної КПК, лише вирішує подані клопотання про вчинення необхідних процесуальних дій в конкретному кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР. Поза межами конкретного кримінального провадження, відомості про яке внесені у єдиний реєстр досудових розслідувань, до повноважень слідчого судді належить вирішення скарги на бездіяльність посадових осіб щодо невнесення ними відомостей про кримінальне правопорушення відповідно до норм ст. 214 КПК України до ЄРДР.
У зв`язку із наведеним, слідчий суддя приходить до висновку, про відмову у задоволення заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в частині встановлення фактів кримінальних правопорушень та службових осіб причетних до їх вчинення, їх не розкриття, незабезпечення цивільного позову, а також ухвалення виправдувального вироку.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 309, 376 КПК України, -
УХВАЛИЛА:
Заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення фактів фальсифікації та зловживання владою у кримінальних справах, ухвалення виправдувального вироку, встановлення фактів які підтверджують вчинення кримінальних правопорушень та осіб причетних до їх вчинення, встановлення факту не розкриття кримінальних правопорушень, встановлення факту незабезпечення цивільного позову у кримінальній справі, розгляд відповідей, встановлення фактів прийняття незаконних та необґрунтованих рішень судів всіх інстанцій по кримінальним справам, забезпечення реалізації охорони та захисту конституційних прав та свобод у кримінальних справах задовольнити частково.

Зобов`язати посадову особу Слов`янської місцевої прокуратури Донецькій області уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості за заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 16 січня 2018 року та від 17 вересня 2018 року, про вчинені кримінальні правопорушення, направлені Президентові України, до Верховної Ради України та Уповноваженому по правах людини.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.
Повний текст ухвали проголошений 14 грудня 2018 року о 08 год. 30 хв.

Слідчий суддя
Слов`янського міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_1