№ 1-кп/760/ 569/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР за № 00131180 від 09.11.2016 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця Вінницької області , Козятинського району, с. Верболози,

громадянина України, освіта середня, одруженого, не працює, проживає та

зареєстрований у

АДРЕСА_1 , раніше судимого :

- 28.02.2006 Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 2 КК

України на 4 роки позбавлення волі;

- 03.04.2007 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за

ст. 185 ч.3 ,185 ч.2 ,70 ч.4 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 16.10.2008 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької обл.

за ст. 391,71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі ;

- 18.08.2014 Подільським районним судом м. Києваза ст. 296 ч. 3 КК України

на 2 роки позбавлення волі ;

- 14.04.2016 Шевченківським районним судом м. Києва за ст.185 ч. 2 КК

України до 1 року позбавлення волі ;

звільнився з місць позбавлення волі 13.10.2016 р. по відбуттю покарання,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця

Івано-Франківської області, Долинського району ,с. Якубів, українця,

громадянина України , освіта середня , одруженого ,має на утриманні

дитину 2017 р.н., не працює , зареєстрованого у

АДРЕСА_2 , проживає

в АДРЕСА_3 ,

раніше судимого:

-24.02.2012 Кролевецьким районним судом Сумської області

за ст. 186 ч. 2, 187 ч.1 КК України на 5 років позбавлення волі ;

-16.03.2012 Конотопським міськрайонним судом Сумської

області за ст. 185 ч. 2, 70 ч.4 КК України на 5 років позбавлення

волі ;

звільнився з місць позбавлення волі 07.05.2015 року умовно
достроково на 1 рік 6 місяців 20 днів ;

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

потерпілого - ОСОБА_12

в с т а н о в и в :

09.11.2016 р. біля 00 г.10 хв., обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи в приміщенні кафе «Все в дорогу» , що розташоване на площі Вокзальній,1 в м. Києві , побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_13 , який також перебував в даному закладі.

В цей час обвинувачений ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_13 та запропонував йому вжити разом спиртні напої. Потерпілий ОСОБА_13 погодився на вказану пропозицію та надав обвинуваченому для цього 300 гривень , з умовою повернення решти.

Між тим, обвинувачений ОСОБА_7 придбавши у вищевказаному кафе алкогольні напої, решту в сумі 53 гривні поклав до своєї кишені штанів, без наміру її повернення.

Продовжуючи свої дії, обвинувачений ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_13 вийти з приміщення кафе покурити ,на що той погодився , і вони разом вийшли за будівлю кафе.

Там, потерпілий ОСОБА_13 витягнув з кишені належний йому мобільний телефон «Леново» ,білого кольору , з ІМЕІ : НОМЕР_1 ,вартістю 1100 гривень ,з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС» ,вартістю 20 гривень і на абонентському рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 80 гривень та сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» , вартістю 20 гривень , на рахунку якої грошові кошти були відсутні .

Помітивши вищевказаний телефон у потерпілого ОСОБА_13 , у обвинуваченого ОСОБА_7 раптово виник умисел спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна ,з метою власного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел ,направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства ,що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_7 наблизився до ОСОБА_13 та попрохав у останнього надати йому його мобільний телефон нібито для здійснення дзвінка . Отримавши від потерпілого вказаний телефон , обвинувачений ОСОБА_7 поклав його до своєї кишені .

Так, приблизно о 00 г.30 хв. цього ж дня, потерпілий ОСОБА_13 став вимагати від обвинуваченого ОСОБА_7 повернути йому його мобільний телефон та кошти які він взяв раніше, однак останній відштовхнув потерпілого рукою від себе та в грубій формі відмовився віддати вказане майно.

Після цього , обвинувачений ОСОБА_7 утримуючи при собі викрадене майно , з місця вчинення злочину зник, розпорядився ним на власний розсуд .

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 1273 гривні.

Також, 23.04.2017 р. в денний час доби , обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вступили між собою в злочинну змову та зорганізувавшись в групу осіб , стали діяти спільно та узгоджено.

Так, 23 квітня 2017 року біля 12 години , перебуваючи неподалік від Північної платформи № 1 Приміського вокзалу ст. Київ Пасажирський , що за адресою: площа Вокзальна ,1 в м. Києві ,помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_12 .

Діючи з метою заволодіння майном останнього , спільно та узгоджено групою осіб, обвинувачені підійшли до ОСОБА_12 та представились йому працівниками поліції , розпочали розмову . В ході розмови, ОСОБА_8 вихопив з рук потерпілого ОСОБА_12 його мобільний телефон «Нокіа 202», вартістю 605 гривень ,в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» ,вартістю 50 гривень і на рахунку якої находилось 30 гривень . Також , з лівої руки потерпілого ОСОБА_12 обвинувачений ОСОБА_8 вихопив пакет в якому знаходились: металеві пера для дверних замків в кількості 7 штук, вартістю 10 гривень за 1 шт. , на загальну суму 70 гривень ; металеві свердла в кількості 5 штук ,вартістю 10 гривень за 1 шт. ,на загальну суму 50 гривень; ножиці для різки металу, вартістю 100 гривень ; металева стамеска , вартістю 20 гривень ; напильник металевий в кількості 2 штук, вартістю 20 грн. за 1 шт., на загальну суму 40 гривень ; металевий рубанок, вартістю 100 гривень ; металевий ніж ,вартістю 20 гривень ; пензлик малярський,вартістю 10 гривень; рулетка для замірювання, вартістю 50 гривень; металевий шпатель , вартістю 20 гривень , телескопічна вудка ,вартістю 300 гривень , набір гачків рибальських , вартістю 20 гривень , піна для гоління «Gillette», вартістю 50 гривень ; станок для гоління «Gillette», вартістю 100 гривень, кільце для різки металу, вартістю 30 гривень ,шампунь «Headshoulders», вартістю 50 гривень; металева запчастина перфоратора, вартістю 100 гривень , помазок для бриття , вартістю 10 гривень , пакет , в якому знаходились жіночі хустинки - 8 штук вартістю 10 гривень за одну , на загальну суму 80 гривень ; ультра пас для вимірювання, вартістю 70 гривень ; металева кирка, вартістю 40 гривень , пластмасовий виріб для скручування цигарок , вартістю 125 гривень ; шорти , вартістю 30 гривень.

Також, обвинувачений ОСОБА_7 різко вихопив з лівої руки потерпілого ОСОБА_12 пакет у якому знаходилось наступне майно: дезодорант «HugoForman », вартість якого становить 30 гривень , засіб для покриття дерева «Морилка», вартістю 20 гривень ; набір дюбелів, вартістю 120 гривень ; кондитерський виріб «Паска» , вартістю 18 гривень та 7 цукерок, вартість яких становить 5 гривень.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_7 наказав ОСОБА_12 дістати всі речі з його кишень, що останній і зробив , передав останньому 27 гривень , які обвинувачений поклав до своєї кишені.

Завершивши свої протиправні дії , обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заволоділи майном потерпілого , та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли,розпорядившись викраденим на власний розсуд ,тим самим спричинивши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 3302 гривні.

Однак, незабаром обвинувачені були затримані працівниками поліції і викрадене майно у них було вилучено.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав себе повністю винним у заволодінні майном потерпілого ОСОБА_13 .

Підтвердив , що 09.11.2016 р. біля 00 г.10 знаходився в кафе на площі Вокзальній в м. Києві , де познайомився з потерпілим ОСОБА_13 , домовились з ним розпити сумісно спиртні напої і потерпілий надав йому для їх придбання грошові кошти . Частину коштів він витратив на спиртні напої , іншу частину грошей вирішив потерпілому не віддавати. Також в руках потерпілого він побачив мобільний телефон , попрохав надати його для здійснення телефонного дзвінка , але отримавши його , вирішив привласнити. Коли потерпілий став наполягати повернути йому телефон , він його відштовхнув від себе рукою та пішов з місця вчинення злочину. Через деякий час його затримали працівники поліції та викрадене майно у нього вилучили .

Також обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе частково винним у вчиненні злочину відносно обвинуваченого ОСОБА_12 .

Пояснив суду, що 23.04.2017 р. разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 біля 12.00 прямували разом до оптового ринку, що знаходиться біля залізничного вокзалу в м. Києві.

Зустріли раніше незнайомого їм ОСОБА_12 біля Північного вокзалу , з яким він почав розмовляти , запропонував разом випити пива. Він побачив у ОСОБА_12 мобільний телефон , забрав у нього з руки та передав потім ОСОБА_8 , який стояв осторонь і не повідомляючи його про те, що це телефон потерпілого.

Також він взяв з руки у потерпілого пакети ,в яких були різні будівельні деталі , а також 27 гривень ,які той надав йому сам.

Однак , обвинувачений ОСОБА_7 стверджував, що вчиняв ці дії відносно потерпілого самостійно , попередньої змови з обвинуваченим ОСОБА_8 не мав , пакети потерпілого також передав останньому для того , щоб він допоміг їх нести .

Обвинувачений ОСОБА_8 в суді не визнав себе винуватим та пояснив суду , що 23.04.2017 р. зустрівся з раніше знайомим йому ОСОБА_7 і вони мали намір піти разом випити пива до оптового ринку, що знаходиться неподалік від залізничного вокзалу. По дорозі він особисто розмовляв по мобільному телефону і побачив,що ОСОБА_14 зупинився для розмови з раніше незнайомим йому ОСОБА_12 , але про що вони розмовляли не знає , не чув ,бо стояв осторонь. Потім ОСОБА_7 передав йому мобільний телефон та два пакети , не роз`яснюючи йому кому вони належать, і він на той час подумав , що ці речі його. Коли працівники поліції їх затримали , то намагався їм це роз`яснити .

Вказує , що не мав з ОСОБА_14 будь якої змови , не вчиняв з ним злочинних дій відносно потерпілого.

Недивлячись на невизнання своєї вини обвинуваченими , суд приходить до висновку ,що винність кожного з них знайшла своє підтвердження зібраними по справі доказами.

Потерпілий ОСОБА_12 в суді пояснив , що біля 12 години 23 квітня 2017 року прямував до Північної платформи залізничного вокзалу в м. Києві. Він розмовляв по мобільному телефону та ніс в руках два пакети зі своїми особистими речами. В цей час до нього підійшли раніше незнайомі йому обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

ОСОБА_7 сказав йому , що вони нібито є працівниками поліції і став вимагати від нього надати документи. ОСОБА_8 в цей же час забрав у нього з руки його мобільний телефон . Коли він витягнув з кишені та надав наявну при ньому ксерокопію паспорту обвинуваченому ОСОБА_8 , останній її проглянув , а потім викинув її на землю. Після цього , обвинувачений ОСОБА_7 забрав у нього його два пакети , а також і грошові кошти в сумі 27 гривень , наказав слідувати за ним , нібито до відділу поліції.

Назустріч ним прямували працівники поліції, які побачили дії ОСОБА_8 , підійшли до них та запитали , чи не сталось чогось. Він відповів , вказуючи на обвинувачених , що вони забрали у нього телефон та його речі , після цього всіх затримали і супроводили до відділу поліції.

В подальшому йому були повернуті його речі , в частині призначення покарання обвинуваченим потерпілий покладався на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_15 в суді пояснив, що працює в управлінні поліції , заступником командира роти.

23 квітня 2017 року перебував на службі і виконував свої обов`язки . В обідню пору перебував на прилеглій території до залізничного вокзалу разом з іншим співробітником.

Звернули увагу на трьох чоловіків , один з яких йшов попереду, а інші двоє за ним , потім зупинились і стали роздивлятись вміст пакетів , це викликало у них підозру .

Вони підійшли до цих осіб і запитали у них чи немає проблеми і один з них ,а саме ОСОБА_12 , сказав, що його затримали працівники поліції та ведуть у відділ.

Вони встановили ,що інші двоє чоловіків , не є працівниками поліції , хоча один з них , а саме ОСОБА_8 весь час казав , що він «свій» та має зброю ,а інший ОСОБА_7 стверджував .що речі належать їм.

Після цього , ОСОБА_12 заявив ,що вказані особи заволоділи його майном , а саме мобільним телефоном, грошовими коштами та пакетами з його особистими речами.

В подальшому мобільний телефон потерпілого був виявлений в кишені штанів ОСОБА_8 , при цьому останній спочатку розповідав про те , що нібито телефон потерпілий йому подарував , але потім змінив свою версію і сказав, що придбав телефон за 50 гривень .

Вони прийняли рішення доставити всіх до відділу поліції , де передати черговому слідчому.

Протоколом огляду місця події від 09.11.2016 року встановлено , що в приміщенні службового кабінету , в присутності двох понятих слідчий Солом`янського УП ГУНП в м. Києві був оглянутий мобільний телефон марки «Леново» біло-фіолетового кольору і на який гр. ОСОБА_13 вказував як на своє майно , і також повідомив ,що особа ,яка знаходиться в кабінету ,а саме ОСОБА_7 викрав його у нього біля кафе ,що розташоване на площі Вокзальній,1 в м. Києві. (а.п. 169-170).

Також протоколом огляду від 09.11.2016 р. підтверджено факт вилучення у ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 53 гривні .(а.п. 171-173).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.11.2016 встановлено ,що потерпілим ОСОБА_13 серед пред`явлених йому 4 осіб був впізнаний ОСОБА_7 , як особа , яка вчинила відкрите викрадення його майна. (а.п. 176).

Протоколами пред`явлення особи для впізнання від 09.11.2016 встановлено , що свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 серед пред`явлених їм осіб вказали на ОСОБА_7 у якого в їх присутності в службовому кабінеті слідчого з кишені випав мобільний телефон марки «Леново» , який був в подальшому впізнаний потерпілим ОСОБА_13 (а.п.178- 181).

Із протоколу перегляду відеозапису від 26.05.2017 р. за участю ОСОБА_7 встановлено , що останній визнав,що на відеозаписі зафіксовано його знаходження разом з потерпілим ОСОБА_13 в кафе «Все в дорогу» . (а.п. 186-187).

В ході проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 останній відтворив на місці вчинення злочину обставини його вчинення ,що підтверджується протоколом від 15.05.2017 (а.п.191).

Протоколом огляду місця події від 23.04.2017 року встановлено , що в службовому приміщенні відділу поліції , що знаходиться на станції Київ пасажирський у гр. ОСОБА_8 був виявлений мобільний телефон марки «Нокіа» та копія паспорту на ім`я ОСОБА_12 та два чорні пакети з різними будівельними деталями та риболовними приладами . У гр. ОСОБА_7 були вилучені грошові кошти в сумі 27 гривень та пакет ,в якому знаходився дезодорант, засіб для покриття дерева , цукерки та кондитерський виріб «Паска». ( а.п. 199-201).

Протоколами пред`явлення особи для впізнання від 23.04.2017 встановлено ,що потерпілим ОСОБА_12 були впізнані як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_8 ,як особи які вчинили відносно нього злочин , що зафіксовано протоколами від 23.04.2017 р. (а.п. 202-211).

Крім того , протоколом пред`явлення речей для впізнання від 23.04.2017 р. встановлено, що потерпілий ОСОБА_12 впізнав свій викрадений мобільний телефон .(а.п. 212-216).

Крім того , винність обвинувачених підтверджується і відеозаписом з нагрудних камер поліцейських від 23.04.2017 р. , які були досліджені судом та протоколами перегляду цих записів. (а.п. 238 , 241-246 ).

Аналіз наведених доказів приводить суд до висновку про винність як обвинуваченого ОСОБА_7 так і обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні умисних дій, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) , вчиненому із застосуванням насильства ,що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого , повторно та за попередньою змовою групою осіб .

Дії кожного із обвинувачених суд кваліфікує за ст. 186 ч. 2 КК України.

При призначенні покарання як обвинуваченому ОСОБА_7 , так і обвинуваченому ОСОБА_8 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів - відповідно до ст. 12 КК України вчинені тяжкі злочини, особу кожного обвинуваченого , обидва раніше судимі , нові злочини вчинені через короткий проміжок часу після відбуття попереднього покарання , що свідчить про стійку направленість на вчинення злочину і відсутність правильних висновків , а тому вважає , що кожен з них заслуговує на покарання у виді позбавлення волі , оскільки їх виправлення не можливе без ізоляції від суспільства .

Невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 суд розцінює як намагання уникнути відповідальності.

В суді встановлено , що він разом з ОСОБА_7 вчиняв незаконні дії по відношенню до потерпілого ОСОБА_12 , діяв спільно та узгоджено , маючи одну мету. Речі викрадені у потерпілого були вилучені також і нього , підстав для сумніву в правдивості показань потерпілого у суду не вбачається.

Обвинувачений ОСОБА_7 також дав суду неправдиві свідчення щодо не участі обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину , тим самим намагався завести в оману , і відповідно таким чином зменшити свою відповідальність .

Суд вважає,що що всі зібрані по провадженню докази є належними та допустимими і викривають як обвинуваченого ОСОБА_7 , так і обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочинних дій .

Суд враховує обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 наявність на утриманні малолітньої дитини .

Пом`якщуючих обставин для покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом визнається рецидив злочину.

Обтяжуючих обставин для обвинуваченого ОСОБА_8 судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

Визнати ОСОБА_7 винуватим за ст. 186 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти ) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком чинності залишити без змін у виді тримання під вартою.

Строк покарання рахувати з 23 квітня 2017 року , зарахувавши в строк відбуття покарання утримання його під вартою з цього дня по день набрання чинності вироком , з врахуванням вимог ст.72 ч.5 КК України ,що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_8 винуватим за ст.186 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Після набрання чинності вироком ОСОБА_8 взяти під варту для подальшого направлення для відбування покарання.

Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання , зарахувати в строк покарання утримання під вартою з 23.04.2017 р. по 26.04.2017 р. в порядку ст. 72 ч. 5 КК України із розрахунку ,що 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

Речові докази мобільний телефон марки «Леново » , грошові кошти в сумі 53 гривні залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_13 (а.п.174) ; мобільний телефон «Нокіа» та вміст пакетів ,які належать ОСОБА_12 залишити в його розпорядженні. (а.п. 219) .

ДВД- диски з відеозаписами , диски з нагрудних камер поліцейських : залишити на збереження в матеріалах провадження. (а.п. 183, 240).

Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду через районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору .

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження ,який не був присутній в судовому засіданні.
Суддя :