Справа № 317/2762/18
№/п 1-кп/317/128/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0000079 від 08.05.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, який проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого навідника 4 артбатареї 2 гарматного артдивізіону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні старший солдат, із середньою освітою, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , засудженого вироком Михайлівського районного суду Запорізької області 23.06.2018 року за ст.263 ч.1 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
У відповідності до Указу Виконуючого обов`язки Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні оголошено початок проведення часткової мобілізації та з 18 березня 2014 року настав особливий період, який діє по теперішній час.

04 липня 2016 року відповідно до наказу № 175 командира військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду старшого навідника 4 артбатареї 2 гарматного артдивізіону та поставлено на всі види забезпечення.

За наведених обставин, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Відповідно до розпорядку дня військовослужбовців за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 військовослужбовці у нічний час перебувають за місцем фактичного проживання та прибувають на службу до військової частини або до іншого визначеного місця служби на 08.00 годину ранку. Тобто на ранкове шикування.

14 лютого 2018 року на 08 годину ранку старший солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби , не з`явився вчасно на службу без поважних причин до навчального полігону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 , який дислокується за адресою АДРЕСА_3 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, мір для повернення до військової частини не приймав та про своє місцезнаходження командуванню, в органи військового чи цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами розташування військової частини до 20 березня 2018 року.

16 квітня 2018 року на 08 годину ранку старший солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби , повторно протягом року не з`явився вчасно на службу без поважних причин до навчального полігону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 , який дислокується за адресою АДРЕСА_3 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, мір для повернення до військової частини не приймав та про своє місцезнаходження командуванню, в органи військового чи цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами розташування військової частини до 13 серпня 2018 року.

13 серпня 2018 року ОСОБА_4 самостійно прибув до військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України та заявив про себе. Злочин є продовжуваним, та було припинено 13 серпня 2018 року.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину свою визнав повністю, пояснив, що уклав контракт зі Збройними Силами. Пройшов медичну комісію та був зарахований на всі види забезпечення. 14 лютого 2018 року не з`явився на службу вчасно, був відсутній до 20 березня 2018 року. Потім повторно на з`явився на службу 16 квітня 2018 року. 13 серпня 2018 року вирішив заявити про себе. Поважної причини своєї поведінки пояснити суду не зміг, вказував, що хворів, але надати медичних підтверджень суду не може. Провину визнав та розкаявся у скоєному.
Беручи до уваги позицію учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України та наслідки її застосування, суд вирішив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежити дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України подальше дослідження доказів за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження не проводилося.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості. Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд враховує те, що він раніше засуджений вироком Михайлівського районного суду Запорізької області 23.06.2018 року за ст.263 ч.1 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, за місцем служби характеризується формально, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає, що при призначенні покарання слід застосувати ст. 71 КК Українивиходячи з положення часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК Українипризначити покарання у вигляді 3 (три) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71.ч.1 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Михайлівського районного суду Запорізької області 23.06.2018 року за ст.263 ч.1 КК України, остаточно визначивши покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк покарання відраховувати з моменту фактичного взяття обвинуваченого під варту.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області. шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1