Справа № 461/510/19
Провадження № 1-кс/461/687/19
УХВАЛА

25.01.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000335 від 06 листопада 2018 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

до суду надійшло відповідне клопотання прокурора, яке вмотивоване тим, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 працюючи на посаді старшого слідчого слідчого відділення Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області, всупереч інтересам служби і з метою власного незаконного збагачення упродовж 27 жовтня 2018 року по 22 січня 2019 року вимагав в громадянки України ОСОБА_5 неправомірну вигоду в сумі 12000 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ, станом на 22.01.2019 р. становило 335 383 грн.) та 22 січня 2019 року отримав неправомірну вигоду в сумі 11940 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ, станом на 22.01.2019 р. становило 333 706 грн.) за не притягнення останньої до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 307 КК України.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 24.01.2019 року, ОСОБА_4 одноособово належить на праві приватної власності квартира загальною площею 92,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №118). Згідно поданої ОСОБА_4 щорічної декларації, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік вартість вищевказаної квартири станом на дату останньої оцінки становила 659381 грн.

23 січня 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

На даний час виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно підозрюваного.
Прокурор вважає, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 є майном, щодо якого судом, у випадку постановлення обвинувального вироку у вказаному кримінальному провадженні може бути застосовано конфіскацію, відтак з метою запобігання можливості його відчуження просить накласти арешт.
Прокурор у письмовій заяві просив розгляд клопотання здійснювати без його участі та без повідомлення власника майна.
Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась у зв`язку з відсутністю відповідних клопотань сторін провадження.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000335 06 листопада 2018 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Судом встановлено, що 23 січня 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Санкція ч.3 ст.368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №153751648 ) станом на 24 січня 2019 року ОСОБА_4 одноособово належить на праві приватної власності квартира загальною площею 92,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №118).

Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Таким чином, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та вважає за необхідне накласти арешт на майно, належне ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на квартиру площею 92,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .
Прокурор довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора.
Завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням може бути виконане.
Метою та підставами накладення арешту на нерухоме майно, яке належне ОСОБА_4 , є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особами кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора.
Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000335 від 06 листопада 2018 року задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме квартиру площею 92,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1