Справа № 761/8933/19
Провадження № 1-кс/761/6446/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2019 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.12.2018 року у кримінальному провадженні № 0001307 від 10.02.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 388, ч.3 ст. 191, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва звернувся представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.12.2018 року у кримінальному провадженні № 0001307 від 10.02.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 388, ч.3 ст. 191, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України, а саме: нежитлове приміщення АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання вказали, що власником вказаного нежитлового приміщення АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 . Відповідно до протоколу електронних торгів № 373131 від 30.11.18 ОСОБА_3 визнаний переможцем електронних торгів, що відбулися 30 листопада 2018 р., по лоту №312708 «Іпотека: нежитлове приміщення №144, площею 1206.00 кв. м., за адресою: АДРЕСА_2 », організатором яких виступило державне підприємство «СЕТАМ». Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.02.2019 року право власності на нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_3 Торги не були зупинені чи заборонені, вони відбулися відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, тому придбане заявником нежитлове приміщення не може бути витребуване у нього як у добросовісного набувача, і не може бути речовим доказом. Вказали, що матеріали не містять даних, що майно є доказом, а також відсутні достатні відомості, що вчинено злочин.

Крім того, з огляду на це, вважає, що арешт майна необґрунтованим за відсутності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та обґрунтованої потреби, яка б виправдовувала такий ступінь втручання у майнові права і свободи ОСОБА_3 , який не є причетним до вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 не має у кримінальному провадженні статусу підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або особи, щодо якої здійснюється провадження, він як добросовісний власник набув нежитлове приміщення на електронних торгах, не повинен нести відповідальність або будь-які інші обмеження своїх конституційних прав на власність у зв`язку з можливими або, як вказав слідчий суддя, «ймовірно» можливими діями підозрюваного, обвинуваченого чи іншої особи, щодо якої здійснюється провадження, а тому застосування судом арешту нежитлового приміщення АДРЕСА_1 є необґрунтованим і очевидно неспіврозмірним обмеженням права власності ОСОБА_3 , яке позбавляє останнього у повній мірі володіти, розпоряджатися та користуватись своїм законно придбаним майном.

Представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 в суді просив задовольнити клопотання та скасувати арешт майна з наведених у клопотанні підстав.

Уповноважений прокурор відділу Генеральної прокуратури України ініціатор клопотання в судове засідання не з`явився, відсутність якого не є перешкодою для розгляду клопотання у відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України.

Заслухавши думку представника власника майна, дослідивши доводи клопотання та додані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання виходячи з такого.

Відповідно до ч.1,2 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування проводиться розслідування злочину за фактом вчинення дій, відповідальність за які передбачена ч.1 ст. 388, ч.3 ст. 191, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України.

Постановою Верховного суду від 06.11.18 р. у справі № 910/1580/18, залишена без змін постанова Київського апеляційного господарського суду від 26.06.18, відмовлено у задоволенні позовів Фірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю та Товариства з обмеженою відповідальністю "ТММ-Будкомплект" про визнання виконавчих написів в тому числі 7860 вчинених 20.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , таким, що не підлягають виконанню.

Крім того, обставини щодо незаконності дій представників Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, на які у своєму клопотанні посилається слідчий, були предметом судового розгляду Окружним адміністративним судом м. Києва у справі №826/12574/18.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2018 року у справі № 826/12574/18 відмовлено у задоволенні позову Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю, в якому позивач просив, серед іншого: визнати недійсною постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 27 липня 2018 року у виконавчому провадженні № 55614244; визнати недійсним звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні № 55614244.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2019 року у справі № 826/12574/18 вказане рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2018 року залишено без змін (станом на дату подачі даного клопотання у реєстрі наявний лише короткий текст судового рішення).

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя в ухвалі виходив з обставин, що є достатні підстави вважати, що нежитлове приміщення є речовим доказом, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Проте представником власника майна надані фактичні дані, відповідно до яких майно набуте на відповідних законних правових підставах.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже з наданих суду фактичних даних та ухвали слідчого судді про накладення арешту не убачається достатніх підстав вважати, що вказане майно може бути речовим доказом злочину, за фактом події якого здійснюється досудове розслідування. Також відсутні достатні підстави вважати, що стосовно майна вчинено злочин, відомості за фактом вчинення якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та стосовно якого здійснюється досудове розслідування. Підозри у даній справі повідомлені особам про вчинення злочину, який стосується іншого майна.
Наведені представником фактичні дані свідчать, що процес набуття ОСОБА_3 права власності на майно не оскаржений, правовстановлюючі документи в результаті прилюдних торгів не скасовані.
Отже, заявником з урахуванням наведених даних доведено підстави, передбачені ст.174 КПК України, для скасування арешту майна за відсутності обґрунтованих підстав для такого заходу забезпечення, доведено невідповідність майна критеріям ст.98 КПК України, і доводи представника не спростовані в суді стороною обвинувачення.

При цьому слідчий суддя також враховує відсутність відомостей щодо повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні, відсутність інших передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на майно.

Натомість відповідно до ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Крім того необхідно врахувати, що наказом Головного слідчого управління Національної поліції України від 31.08.2017 року визначено місце розташування другого відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України, проведення досудового розслідування за адресою: м.Київ, вул. Багговутівська, 2, тобто у Шевченківському районі м.Києва.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Одночасно вирішуючи клопотання, необхідно врахувати загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип розумності та співмірності.

За таких обставин слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання, наявність підстав для скасування вжитого заходу забезпечення у виді арешту майна у зв`язку з доведеністю заявником, що арешт накладено необґрунтовано, збереження арешту в подальшому порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна і завданнями кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати арешт, застосований ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.12.2018 року у кримінальному провадженні № 0001307 від 10.02.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 388, ч.3 ст. 191, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України, а саме: нежитлове приміщення №144, загальною площею 1206,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Володимирська, 49 А.

Ухвала оскарженню не підлягає, підлягає негайному виконанню, на неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1