Справа № 161/2382/19
Провадження № 1-кс/161/1428/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
представника заявника ОСОБА_4 ,
дільничного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви,

В С Т А Н О В И В:
11 лютого 2019 року ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із зазначеною скаргою.
Свою скаргу мотивує тим, що 19 грудня 2018 року нею в чергову частину Луцького ВП ГУНП України у Волинській області подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України. З заяви слідує, що 10.11.2018 року близько 07 год. 30 хв. під час руху в тролейбусі АДРЕСА_1 , внаслідок несправності транспортного засобу вона отримала тілесні ушкодження. Однак, всупереч ст.214 КПК України, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у поданій заяві, не були внесені до ЄРДР. В зв`язку з викладеним просить суд зобов`язати службових осіб Луцького ВП ГУНП України у Волинській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно поданої заяви (№45181 від 19.12.2018 року), розпочавши досудове розслідування.
В судовому засідання заявник та її представник подану скаргу підтримали повністю, просили її задовольнити. Заявник додатково суду пояснила, що у неї первинно відбирали пояснення представники поліції в перший день перебування в лікарні. Через кілька днів вона підписувала заяву про відкриття кримінального провадження щодо винної особи. Разом з тим, представник заявника в судовому засіданні пояснив, що отримавши відповідь на звернення про те, що за вказаним ОСОБА_3 фактом на підставі зареєстрованої 10.11.2018 заяви відомості до ЄРДР не вносились, заявник бездіяльності не оскаржувала, а на сьогоднішній день уже пропущені строки оскарження. В даній справі заявник оскаржує бездіяльність по заяві, яка була подана нею в прокуратуру Волинської області 11.12.2018.
Працівник органу поліції в судовому засіданні проти задоволення вимог скарги заперечував. Надав матеріали висновку про результати розгляду звернення.
Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, дільничного та дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що дана скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Судом встановлено, що 11.12.2018 прокуратурою Волинської області отримано заяву ОСОБА_3 про те, що слідчими Луцького ВП ГУНП України у Волинській області станом на 11.12.2018 року не надано інформації про хід справи, за фактом події, яка мала місце 10.11.2018 року близько 07 год. 30 хв. під час руху в тролейбусі АДРЕСА_1 , коли вона внаслідок несправності транспортного засобу отримала тілесні ушкодження.
18.12.2018 року заява була скерована за належністю до Луцького ВП ГУНП України у Волинській області для розгляду з приводу можливих неправомірних дій Луцького ВП ГУНП України у Волинській області.
19 грудня 2018 року вказана заява зареєстрована Луцьким ВП ГУНП України у Волинській області в Журналі єдиного обліку за №45181.
Як вбачається зі змісту поданої скарги, заявником оскаржується бездіяльність працівників Луцького ВП ГУНП України у Волинській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 287 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом події, яка мала місце 10.11.2018 року, після отримання поданої нею вищевказаної заяви №45181 від 19.12.2018 року.
Разом з тим, дослідженням поданої заяви, яка була зареєстрована 19.12.2018 року за №45181, встановлено, що остання не відповідає вимогам ст.214 КПК України, по суті заява зводиться до оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
В ході судового розгляду слідчим суддею було з`ясовано, що подія, яка мала місце 10.11.2018 року близько 07 год. 30 хв. коли під час руху в тролейбусі АДРЕСА_1 , внаслідок несправності транспортного засобу, ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, була зареєстрована в Журналі єдиного обліку за №40378 від 10.11.2018 року. 03.12.2018 року на адресу ОСОБА_3 було скероване повідомлення про те, що за вказаним фактом кримінальне провадження не відкривалось і відомості до ЄРДР не вносились, і з роз`ясненням права на оскарження такого рішення.
Однак, як було зазначено ОСОБА_3 в судовому засіданні, вказаного рішення Луцького ВП ГУНП України у Волинській області вона не оскаржувала.
Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) у своїй ухвалі від 8 січня 2008 року «Щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі «Скорик проти України» (п. 2) наголошує, що право на доступ до національного суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом в такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено, особливо щодо умов прийнятності скарги.
Практикою Суду визначено, що встановлені державою обмеження повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються та метою, яку намагаються досягнути, щоб не суперечити пункту 1 статті 6 Конвенції (див. рішення у справі Guerin v. France, 29 липня 1998 року, Reports 1998-V, п. 37).
Таким чином, кожна особа має право на реалізацію гарантованих законом прав, однак способи такої реалізації не можуть бути фактично наданою їй можливістю для маніпулювання.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий судя,
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1