Справа № 545/338/19
Провадження № 1-в/545/118/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.03.2019 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представник адміністрації : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві в режимі відео конференції між Полтавським районним судом Полтавської області та Державною установою «Надержинщинська виправна колонія №65» клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

у с т а н о в и в:

Засуджена ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання посилаючись на те, щовона сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_5 не відбула встановлений законом строк покарання, необхідний для застосування умовно-дострокового звільнення.

Представник адміністрації установи заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_5 не довела своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, оскільки не виконує норму виробітку.

Засуджена у судовому засіданні підтримала своє клопотання та просила звільнити її умовно-достроково від відбування покарання, посилаючись на слабке здоров`я, у зв`язку з чим їй надана 3 група інвалідності по зору .

Заслухавши думку прокурора, пояснення представника адміністрації установи та засудженої, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд проходить до висновку, що клопотання підлягає задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 2/3 строку покарання.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджена вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08.07.2015 року за ч.2 ст. 307, ч.2 ст.309,ч.1 ст.317, ч. 1 ст.70, ч.1 ст. 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Згідно з вироком суду строк покарання засудженій обчислювати з 03.03.2015 року. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 26.08.2016 року зараховано ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 03.03.2015 р. по 08.08.2015 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, на момент звернення до суду з клопотанням, ОСОБА_5 відбула 2/3 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

За період відбування покарання засуджена ОСОБА_5 мала 2 заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього трудового розпорядку та вимог безпеки праці; стягнень не мала.
Згідно з характеристикою, затвердженою начальником державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)», засуджена ОСОБА_5 працевлаштована на підприємстві установи в швейній бригаді №51 швачкою, до виконання своїх трудових обов`язків відноситься пасивно, ініціативи в роботі не проявляє, норму виробітку не виконує. Виконавчий лист на засуджену до установи не надходив.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 01.07.2016 року ОСОБА_5 має третю групу інвалідності по зору.

Аналізуючи встановлені обставини, суд вважає, що засуджена довела своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбуття невідбутої частини покарання; посилання представника адміністрації установи на невиконання засудженою норм виробітку суд оцінює критично, оскільки згідно з довідкою МСЕК ОСОБА_5 встановлена Ш група інвалідності по зору та у зв`язку з цим їй протипоказана праця, що потребує бінокулярного зору; при цьому адміністрацією установи не доведено, що засуджена за станом здоров`я може виконувати трудові обов`язки швачки.

Відповідно до п г, ст. 3 Закону України Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі адміністративний нагляд може встановлюватись стосовно осіб, засуджених до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Враховуючи, що ОСОБА_5 засуджена до позбавлення волі за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, тому суд приходить до висновку про встановлення відносно засудженої адміністративного нагляду,який просила встановити представник адміністрації установи.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України,

у х в а л и в:

Клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Засуджену ОСОБА_5 звільнити умовно-достроково на 2 роки 24 дня від відбування покарання за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08.07.2015 року.

Встановити адміністративний нагляд відносно засудженої ОСОБА_5 на 1 рік, з встановленням наступних обмежень:

Заборона виходу з будинку (квартири) з 23 години до 5 години ранку наступного дня;

Заборона перебувати в ресторанах, кафе, барах району (міста) з метою придбання та розпиття спиртних напоїв;

Реєстрація в органах Національної поліції України по місцю мешкання 3 рази в місяць;

Заборона виїзду за межі району (міста) без письмового дозволу районного відділу поліції ГУНП.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Полтавський районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1