Справа № 183/4498/18
№ 1-кп/183/1009/18
В И Р О К
іменем України

04 січня 2019 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 30.01.2018 року за № 0000032, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чаплине Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2017 року приблизно об 11.35 годині ОСОБА_6 перебував на «СТО - Шиномонтаж», розташованому по вул. Шевченко, 84, м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, що належить ОСОБА_7 , та, маючі вільний доступ до майна останнього, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 30 грудня 2017 року приблизно об 11.40 годині, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з «СТО - Шиномонтаж», розташованого по вул. Шевченко, 84, м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, таємно викрав належне ОСОБА_7 майно, а саме: дизельне паливо, вартістю 26 гривень за один літр, яке перебувало в пластикових каністрах об`ємом 20 л, в кількості 17 каністр, які вивіз з «СТО - Шиномонтаж».

Після чого, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, 30 грудня 2017 року приблизно о 14.23 годині ОСОБА_6 повернувся на «СТО - Шиномонтаж», яке розташоване за вказаною вище адресою, звідки, діючи умисно, таємно викрав належне ОСОБА_7 майно, а саме: дизельне паливо вартістю 26 гривень за один літр, яке перебувало в пластикових каністрах об`ємом 20 л, в кількості 2 каністр.

Таким чином, ОСОБА_6 здійснив крадіжку дизельного палива в загальній кількості 400 літрів, на суму 10 400 гривень 00 копійок, яке перебувало в пластикових каністрах в загальній кількості 19 каністр, вартістю 253 гривні 08 копійок кожна, на загальну суму 4 808 гривень 52 копійки.

Після чого, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 15 208 гривень 52 копійки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини, які лягли в основу обвинувачення, у скоєному розкаявся, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

В судовому засіданні були досліджені докази вини обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме:

- показання обвинуваченого ОСОБА_6 , надані ним під час судового розгляду, згідно яких він 30.12.2017 року приблизно о 14.23 годині таємно викрав дизельне паливо у ОСОБА_7 . У скоєному щиро розкаявся, готовий сплатити матеріальні збитки, завдані потерпілому;

- витяг з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 30.01.2018 року за № 0000032, згідно якого 30.12.2017 року в період часу з 09.00 години до 15.00 години невідома особа шляхом вільного доступу здійснила крадіжку майна з СТО, розташованого по АДРЕСА_2

(а.п. 43);

- протокол огляду місця події від 30.12.2017 року, згідно якого під час огляду приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , було обстежено обстановку місця скоєння кримінального правопорушення

(а.п. 44-46);

- висновок судово-товарознавчої експертизи № 784/18 від 09.03.2018 року, згідно якого ринкова вартість перерахований об`єктів дослідження, станом на 30.12.2017 року, з урахуванням зносу, становила, а саме: дизельне паливо, 400 літрів 10400 грн., 20 пластикових каністр, об`ємом 20 літрів 5061,76 грн.

(а.п. 48-51);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.04.2018 року за участі свідка ОСОБА_8 , під час проведення якого на фото № 2 останній впізнав чоловіка, який продав йому дизельне паливо; довідка до протоколу, згідно якої на фото № 2 зображений ОСОБА_6

(а.п. 52-53, 54);

- постанова від 16.07.2018 року про визнання та залучення до провадження в якості речового доказу шести пластикових каністр, об`ємом по 20 літрів кожна, переданих на зберігання до камери зберігання речових доказів Перещепинського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області

(а.п. 50);

- протокол огляду предмету від 16.07.2018 року, згідно якого було оглянуто диск з відеозаписом з камер зовнішнього спостереження з «СТО-Шиномонтаж», добровільно виданий ОСОБА_7 , який було вилучено

(а.п. 58);

- постанова від 16.07.2018 року про визнання та залучення до провадження в якості речового доказу диска з відеозаписом від 30.12.2017 року з камер зовнішнього спостереження з «СТО-Шиномонтаж», розташованого за адресою: вул.. Шевченка, 84, м. Перещепине Новомосковського району, який зберігається в матеріалах кримінального провадження

(а.п. 59-60);

- протокол проведення слідчого експерименту від 17.07.2018 року за участі підозрюваного ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 , під час проведення якого ОСОБА_6 показав та розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення

(а.п. 66-68).

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони, кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують покарання, визначених ст. 67 КК України, не встановив. Обставинами, які пом`якшують покарання, визначених ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Також суд враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, має на утриманні неповнолітню дитину.

Санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді: штрафу, виправних робіт, позбавлення волі на строк до 3 років.

З урахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, його наслідків, а також обраної позиції обвинуваченим ОСОБА_6 , суд вважає, що призначення обвинуваченому покарання у виді максимального строку позбавлення волі, передбаченого санкцією зазначеної статті, буде занадто суворим, а призначення мінімального покарання не сприятиме виправленню обвинуваченого ОСОБА_6 та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому суд вважає, що з причин, визначених раніше, обвинуваченому ОСОБА_6 можливо застосувати ст. 75 КК України.

При цьому, судом під час судового розгляду було досліджено позовну заяву потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину, а саме: матеріальної шкоди в сумі 15461,76 грн., а також моральної шкоди в сумі 10000 грн. Суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню в частині доведених матеріальних збитків, а в частині відшкодування моральної шкоди позов підлягає залишенню без розгляду, оскільки цивільним позивачем потерпілим ОСОБА_7 не сплачено судовий збір за подання цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, ст.. 1166 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїздити за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 15208 грн. 52 коп. Позов в частині відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_9 витрати на проведення судової-товарознавчої експертизи 300 грн. (а.п. 47).

Речові докази у вигляді шести пластикових каністр, об`ємом по 20 літрів кожна, переданих на зберігання до камери зберігання речових доказів Перещепинського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, - повернути потерпілому ОСОБА_7 (а.п. 50).

Речовий доказ у вигляді диска з відеозаписом від 30.12.2017 року з камер зовнішнього спостереження з «СТО-Шиномонтаж», розташованого за адресою: вул.. Шевченка, 84, м. Перещепине Новомосковського району, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах даного провадження (а.п. 59-60).

Вирок може бути оскаржений в Дніпровський апеляційний суд через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1