Справа № 711/7955/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 січня 2019 року

м.Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинуваченого ОСОБА_16 ,

захисників ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 24.06.2005 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 4 роки, звільненого 07.07.2008 на підставі постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.06.2008 умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 12 днів;

2) 09.02.2016 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 5 ст. 186, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 153, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 10 років 08 місяців 02 дні з конфіскацією майна, звільненого 09.02.2016 від відбуття покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України,

у вчиненні злочинів, відповідальність за які передбачена ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_16 01.05.2016 приблизно о 02 год. 00 хв., перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_2 , повторно, умисно, з метою викрадення чужого майна, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, подолавши огорожу, проник на територію зазначеного домоволодіння та пошкодивши вікно, незаконно проник до будинку, звідки викрав ікону розміром 12x9 см., обтягнуту красним бархатом, на якій металева квадратна накладка золотистого кольору з недорогоцінного металу із зображенням «Божої матері»; ікону розміром 21x21 см, основа якої з червоного дерева, на якій металева накладка з недорогоцінного металу із зображенням «Божої матері»; хрест на ціпку з недорогоцінного жовтого металу; дзвіночок з металу схожого на бронзу; Ноутбук «Asus X555SJ-X0001D» чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 4/1253 від 11.08.2016 становить 7253,73 грн.; планшет «Samsung GALAXY tab4» чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 4/1255 від 15.08.2016 становить 3519,80 грн.; ультрабук «SONY VAIO SVT1312X1 RS» срібного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 4/1254 від 15.08.2016 становить 14239,66 грн., після чого з місця злочину зник, спричинивши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_15 на загальну суму 25013,19 грн.

За вказані суспільно небезпечні винні діяння ОСОБА_16 визнається судом винуватим, його діяння суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у житло.

ОСОБА_16 19.06.2016 близько 15 год. 25 хв., знаходячись на перехресті вулиць С.Амброса та Кобзарської (раніше вулиці Орджонікідзе та Вербовецького) в м. Черкаси, біля прохідної дороги до внутрішнього двору за адресою: м. Черкаси, вул. С.Амбросма, 137, наздогнав потерпілу ОСОБА_14 та з метою викрадення чужого майна, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, повалив її на землю і, тримаючи рукою за шию, ривком руки зірвав з її шиї золотий ланцюжок масою 13,37 г вартістю за висновком експерта №4/543 від 16.03.2017 - 8045,39 грн., заподіявши потерпілій за висновками судово-медичної експертизи №02-01/1677 від 19.08.2016 легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу та садна попереку, садна та крововиливу правого ліктьового суглоба, травматичного набряку м`яких тканин нижньої щелепи праворуч, після чого зник з місця події з викраденим майном, але невдовзі був затриманий біля будинку № 50 по вул. Толстого в м.Черкаси.

За вказані суспільно небезпечні винні діяння ОСОБА_16 визнається судом винуватим, його діяння суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин та мотиви суду.
Обвинувачений ОСОБА_16 на стадії виконання вимог ст. 348 КПК України позицію щодо визнання винуватості не висловив. За ухвалою суду від 23.10.2018 у зв`язку з численними грубими порушеннями порядку в залі судового засідання, невиконанням розпоряджень головуючого, зловживанням своїми правами, вчиненими з метою перешкодити встановленню істини в справі, затягування судового розгляду справи був видалений з зали суду на весь час судового розгляду. При цьому права обвинуваченого ОСОБА_16 були захищені, так як останній був представлений захисником ОСОБА_19 , який просив виправдати ОСОБА_16 в зв`язку з відсутністю доказів його винуватості.

І. Винуватість ОСОБА_16 по епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_15 повністю доводиться наступними доказами:

1.Потерпіла ОСОБА_15 суду пояснила, що вона та члени її сім`ї в ніч на 01.05.2016 були на богослужінні в церкві з приводу святкування релігійного свята Пасхи. Її чоловік є священнослужителем. Про те, що їх обікрали першою виявила її донька, яка повернулась додому після 2 години ночі, та повідомила її та викликала поліцію. Приїхавши додому, потерпіла виявила розбите скло у вікні, пропажу двох ноутбуків, планшета, двох ікон, металевого хреста батюшки та іншого майна.

2.Її показання підтверджуються відомостями протоколу огляду місця події від 01.05.2016, за якими при огляді місця події виявлено пошкоджене вікно будинку АДРЕСА_2 , а всередині житла виявлено та вилучено сліди папілярних узорів (т.5 а.с. 84-95).

3.За висновками судово-криміналістичної експертизи №1/1375 від 10.08.2016 серед вилучених з житла потерпілої ОСОБА_15 слідів папілярних узорів два сліди залишені лівою рукою обвинуваченого ОСОБА_16 (т. 5 а.с. 154-165).

4.Стороною захисту заявлено, що вказаний висновок експерта необхідно визнати недопустимим доказом, так як з місця події вилучено 11 слідів папілярних узорів, а експерту надано для дослідження 12 таких слідів. Суд не погоджується з таким твердженням сторони захисту з огляду на те, що із експертного висновку (т.5 а.с.154-165) встановлено, що сліди скопійовані за допомогою липкої стрічки на п`ять відрізків паперу різних розмірів та конфігурації, при чому на трьох відрізках міститься по декілька таких слідів, тому точну кількість слідів папілярних узорів міг визначити тільки експерт. Вилучені з місця події сліди папілярних узорів надійшли для дослідження в запечатаному конверті з відповідними написами і підписами, в тому числі й понятих, при чому упакування об`єктів дослідження не порушене та забезпечує їх збереження і запобігає несанкціонованому доступу до них.

Крім того, суд ставить під сумнів твердження сторони захисту, що кількість вилучених слідів рук за відомостями протоколу огляду місця події від 01.05.2016 відповідає 11 шт., при цьому звертає увагу на специфічність почерку слідчого, який складав протокол (т. 5 а.с. 85), з якого чітко не можливо встановити цифру, яка відповідає кількості вилучених слідів «11» чи 12».

5.На підтвердження права власності на викрадене майно потерпілою ОСОБА_15 надано копії документів на ноутбук «Asus X555SJ-X0001D»; планшет «Samsung GALAXY tab4»; ультрабук «SONY VAIO SVT1312X1 RS» (т. 5 а.с. 118- 126).

6.Вартість викраденого у потерпілої ОСОБА_15 майна визначена товарознавчими експертизами (т.5 а.с.133-136, 1340-143,147-150).

7.Наявність в домоволодінні АДРЕСА_2 двох слідів, які залишені обвинуваченим, беззаперечно доводить той факт, що саме ОСОБА_16 вчинив крадіжку майна потерпілої ОСОБА_15 .

8.Незважаючи на те, що підсудному ОСОБА_16 висунуто обвинувачення у таємному викраденні у потерпілої ОСОБА_15 двох ікон, хреста на ланцюжку з недорогоцінного металу, дзвіночка із металу, схожого на бронзу без визначення їх вартості, однак суд не виключає ці речі із обсягу обвинувачення, так як відсутність вартості не впливає на кваліфікацію обвинувачення ОСОБА_16 та не порушує його прав, і навпаки захищає права потерпілої щодо об`єктивного визначення викраденого, що вподальшому забезпечить її право власності у разі їх відшукання або відшкодування збитків у разі звернення із цивільним позовом.

ІІ. Винуватість ОСОБА_16 по епізоду пограбування потерпілої ОСОБА_14 повністю доводиться наступними доказами:

1.Потерпіла ОСОБА_14 суду показала, що 19.06.2016 близько 15 год. вона помітила, що хтось йшов позаду неї. Цей раніше невідомий чоловік схопив її за шию та повалив на землю, потім зірвав з її шиї золотий ланцюжок. Із-за того, що вона утримувала кулони, які були на ланцюжку, вони у неї залишились в руці. Роздивилась обвинуваченого, так як оберталась і дивилась на нього до нападу, дивилась на нього і під час нападу. Нападник був в темному одязі, рукава були довгі попри те, що було жарко. Про випадок повідомила в поліцію. На протязі години їздила з патрульними, яким вона розповіла про прикмети злочинця. Недалеко від місця злочину вона, перебуваючи з патрульними, впізнала ОСОБА_16 , як особу, яка пограбувала її. На його шиї був золотий ланцюжок схожий на її. Вподальшому при огляді вона впевнилась, що це був її ланцюжок, який їй подарували батьки 15 років назад. У ланцюжка була вигнута (деформована) застібка, а тому вона до кінця не застібувалась.

Крім того, для підтвердження права власності на викрадене майно потерпілою надано фотографію, на якій вона зображена із золотим ланцюжком на шиї (т.1 а.с.232).

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_14 неодноразово стверджувала, що саме обвинувачений ОСОБА_16 , якого вона впевнено упізнає, а не інша особа, відкрито викрав у неї золотий ланцюжок.

Під час слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_14 вказала місце та спосіб відкритого викрадення її майна (т.1 а.с.239-245).

Послідовність та логічність показань потерпілої також підтверджено показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , які були присутніми в якості понятих при проведенні слідчого експерименту 21.06.2016.

Таким чином суд не має підстав недовіряти потерпілій, а її показання в силу ст. 84 КПК є джерелом доказу, який обґрунтовано покладено в основу вироку.

2.Показання потерпілої ОСОБА_14 отримано у порядку, визначеному законом, вони є конкретними, узгоджуються з іншими зібраними доказами, зокрема її показання підтверджуються наступними доказами:

3.Показаннями свідка ОСОБА_21 про те, що 19.06.2016 у післяобідній час, вона перебувала в районі вулиць Вербовецького-Орджонікідзе. Бачила особу чоловічої статі, який перелазив через паркан. Звернула увагу на нього, так як він був схожий на її колишнього чоловіка. Він був в чорному одязі з кепкою, хоча було жарко. Вподальшому цього чоловіка затримала поліція. Була свідком того як потерпіла впізнала ланцюжок, який їй належав.

4.Свідок ОСОБА_22 показала, що вона працює в Управлінні патрульної поліції. 19.06.2016 отримали повідомлення про вчинений грабіж в районі 700-річчя в м. Черкаси. Почали патрулювати прилеглі до цього району двори. В одному із дворів, побачили особу чоловічої статі, який за описом отриманого орієнтування, був схожий на підозрювану особу. Ним виявився ОСОБА_16 . На його шиї побачили ланцюжок, прикмети якого було попередньо отримано від потерпілої. Потерпіла впізнала і ОСОБА_16 як особу, яка вчинила відносно неї злочин, так і свій ланцюжок, який був у нього на шиї. ОСОБА_16 при спілкуванні визнав вчинення ним грабежу.

5.Аналогічні показання обставин затримання обвинуваченого ОСОБА_16 дали свідки поліцейські ОСОБА_23 , ОСОБА_24 і ОСОБА_25 .

6.Згідно із складенням протоколу затримання ОСОБА_16 проведено його обшук, під час якого вилучено золотий ланцюжок (т.7 а.с. 19-21).

Суд вважає, що вказана слідча дія проведена законним шляхом, тому що слідчий при затриманні підозрюваного має право провести його обшук, що випливає із системного аналізу ст.ст. 208, 223, 236 КПК України. Частиною третьою статті 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Крім того присутня при проведенні такої процесуальної дії захисник ОСОБА_17 не оспорювала законність її проведення, що вказує на відсутність у протоколі зауважень або заперечень з її боку.

7.Оцінюючи докази у вигляді показань потерпілої ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 і ОСОБА_25 , відомостей протоколу затримання ОСОБА_16 суд переконливо дійшов до висновку про те, що у підсудного ОСОБА_16 при його затриманні було виявлено і вилучено чуже майно золотий ланцюжок, який належить потерпілій ОСОБА_14 , а тому ця річ законно визнана речовим доказом.

8.Під час огляду в судому засіданні ланцюжка в порядку ст. 357 КПК України, який представила потерпіла ОСОБА_14 , судом встановлена деформацію вушка застібки. Таку деформацію можна спостерігати на зображенні №3 «вигляд наданого ланцюжка», яке виготовлено під час його дослідження у висновку експерта №4/543 від 16.03.2017 (т. 3 а.с. 159).

Із показань потерпілої ОСОБА_14 встановлено, що застібка на ланцюжку (карабін) була деформована внаслідок дій підсудного, який зірвав з її шиї цей ланцюжок в той час, коли вона намагалась утримати його. За таких встановлених обставин суд не приймає до уваги доводи захисника ОСОБА_19 про недоведеність факту «зриву» ланцюжка із потерпілої без пошкодження його цілісності, так як наслідком вибування цього ланцюжка із шиї потерпілої стало розігнуте вушко застібки внаслідок застосування фізичної сили. Цей факт свідчить про те, що застібка продовжувала виконувати свої функції при поверненні вушка в попередній стан, а тому могла перебувати на шиї ОСОБА_16 в момент його затримання, хоча містила на собі сліди неусунутої деформації застібки.

9.За висновками товарознавчої експертизи (висновок експерта №4/543 від 16.03.2017) на наданому потерпілою ланцюжку загальною довжиною 51,9 см масою 13,37 г. наявне пробірне клеймо «585» та іменник виготовлювача, що свідчить про те, що він виготовлений із золота 585 проби. Станом на 19.06.2016 його вартість могла становити 8045,39 грн. (т. 3 а.с.158-160).

Вказаний доказ здобутий в передбачений законодавством спосіб, а саме за правилами ч.3 ст.333 КПК України, за якими суд доручив органу досудового розслідування провести відповідні слідчі (розшукові) дії (т.1 а.с.80), а вподальшому цей доказ було відкрито стороні захисту.

За таких обставин твердження сторони захисту про недопустимість цього доказу судом відхилені.

10.За висновками судово-медичної експертизи №02-01/1677 від 19.08.2016 у потерпілої ОСОБА_14 виявлено крововиливи та садно попереку, садно та крововилив правого ліктьового суглоба, травматичний набряк м`яких тканин нижньої щелепи праворуч, що виникли від дії тупих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень, які могли утворитись за обставин, зазначених потерпілою під час слідчого експерименту (т.1 а.с. 248).

11.Водночас суд не бере до уваги наступні наданою стороною обвинувачення докази, як такі, що викликають обґрунтовані сумніви в їх законності, тому визнаються недопустимими, зокрема:

а) суд не бере до уваги як доказ протокол огляду місця події від 19.06.2016 на а.с. 221-223 т.1, так як згідно відомостей вказаного процесуального документу «огляд місця події» супроводжувався фотозйомкою на цифровий фотоапарат «Canon», водночас до протоколу фотоматеріали не додані;

б) визнаний недопустимим доказ як протокол впізнання потерпілою ОСОБА_14 особи за фотознімками (т.1 а.с.224), в якому є підпис тільки одного понятого;

в) суд з критикою відноситься до відомостей, які зазначені в протоколі огляду предмету від 20.06.2016, яким оглянутий ланцюжок (т. 1 а.с. 226-227), в силу того, що за відомостями, зазначеними у протоколі технічні засоби фіксації не застосовувались, хоча до протоколу додане фото і підписано як «фото до протоколу огляду від 20.06.2016». Крім того відомості, зокрема щодо довжини ланцюжка не узгоджується із висновками експерта №4/543 від 16.03.2017 (т. 3 а.с.158-160).

г) також не прийнятий до уваги протокол пред`явлення речей для впізнання, за результатами якого потерпіла ОСОБА_14 серед інших впізнала ланцюжок за способом плетіння та по деформованій застібці (т.1 а.с.228-229), тому що не доведено, що ланцюжок пред`являвся реально серед інших натурально існуючих ланцюжків;

д) протокол впізнання свідком ОСОБА_21 особи за фотознімками, під час якого свідок упізнала ОСОБА_16 , також визнається судом недопустимим доказом, так як в протоколі міститься виправлення в номері фотографії впізнаної особи.

12. З огляду на досліджене суд констатує, що більшість оцінених доказів, які отримані у передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом порядку, переконують суд в доведеності винуватості ОСОБА_16 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, як то у повторному відкритому викраденні чужого майна у потерпілої ОСОБА_26 із застосуванні насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, та яке мало місце близько 15 год. 25 хв. 19.06.2016.

13.Суд також вважає за необхідне констатувати, що після зміни обвинувачення прокурором 07.06.2017 (т. 8 а.с. 155-169) потерпілим ОСОБА_27 та ОСОБА_28 були вручені копії змінених обвинувальних актів (т. 8 а.с. 195) , які відмовились бути присутніми у послідуючих судових засіданнях, будучи належним чином про це повідомленими. А тому неприбуття їх за викликом зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою самих потерпілих.

Потерпіла ОСОБА_29 відповідно до свідоцтва про смерть померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому документів, які б підтверджували правонаступництво, ніким не надано.

Після зміни обвинувачення від 15.06.2017 (т. 8 а.с. 215-225) потерпілим ОСОБА_30 та ОСОБА_31 також був вручений обвинувальний акт з формулюванням зміненого обвинуваченого, що підтверджено листами від 16.06.2017 (т. 9 а.с. 3, 4) з їх підписами та роз`яснено право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.

Таким чином порушень прав вищевказаних потерпілих при зменшенні обсягу обвинувачення прокурором порушені не були.

Мотиви призначення покарання.
Обставини, передбачені ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання, судом не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_16 та визначені в ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

За ступеню тяжкості злочини, вчинені ОСОБА_16 , є тяжкими злочинами.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд врахував особу обвинуваченого; те, що він на обліку у нарколога і психіатра не перебуває; характер вчинених ним злочинів; ступінь їх тяжкості та наслідки; те, що він раніше неодноразово судимий за умисні, в тому числі й корисливі злочини, що викликає у суду сумніви щодо належного усвідомлення обвинуваченим вчиненого та зроблених в зв`язку з цим належних висновків; а те, що обвинувачений через нетривалий час після звільнення з місця позбавлення волі вчинив два умисні тяжкі злочини, свідчить про його підвищену небезпеку для суспільства та схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

За таких обставин суд призначає йому за сукупністю злочинів покарання у виді позбавлення волі в межах строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині КК України, яке буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлений.
Рішення щодо речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження та про відшкодування процесуальних витрат, а також рішення суду щодо заліку досудового тримання під вартою.
Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази у справі: ланцюжок та сукню необхідно залишити в розпорядженні потерпілої Соколовської; сліди пальців рук, фотокарточку потерпілої ОСОБА_14 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

З обвинуваченого ОСОБА_16 необхідно стягнути процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 3058,11 грн. (т.3 а.с.157, т.5 а.с. 132, 139, 146, 153).

ОСОБА_16 затриманий за підозрою у вчиненні злочину 19.06.2016, тому термін попереднього ув`язнення за період з 19.06.2016 по день ухвалення вироку необхідно зарахувати у строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі із застосуванням положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:
Визнати ОСОБА_16 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком чотири роки;

за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком шість років.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком сім років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_16 рахувати з 04.01.2019.

Зарахувати у строк покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_16 період з 19.06.2016 по 04.01.2019 відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Речові докази: ланцюжок та сукню залишити у власності потерпілої ОСОБА_14 ; сліди пальців рук, кольорове фото потерпілої ОСОБА_14 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_16 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 3058,11 грн.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_16 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1