Справа №573/484/19
Номер провадження 1-кс/573/214/19

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2019 року м. Білопілля

Слідчий суддя Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , начальника СВ Білопільського ВП ГУПН в Сумській області ОСОБА_4 , заявника за скаргою ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білопілля в режимі відеоконференції з Сумським районним судом Сумської області скаргу ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження, -
ВСТАНОВИВ:
20 березня 2019 року ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову від 29.03.2018 про закриття кримінального провадження. Скаргу мотивує тим, що 14.03.2019 він отримав копію постанови від 29.03.2018 про закриття кримінального провадження за № 0000599 від 21.12.2017, лише після того, як 14.03.2019 року він особисто приїхав до Білопільського ВП ГУНП в Сумській області на його письмову заяву, тому вважає, що в порушення вимог ст. 284 КПК України йому раніше копія постанови від 29.03.2018 року не надавалася, внаслідок чого вважає поважною причиною пропуску строку на оскарження вказаної постанови та просить поновити строк на її оскарження.
Ознайомившись з постановою від 29.03.2018 року про закриття кримінального провадження за № 0000599 від 21.12.2017 року, він вважає, що досудове слідство проведено з порушенням об`єктивності, повноти та неупередженості, що слідчим була проведена лише одна слідча дія, а саме допит в якості свідка прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_6 . Але слідчим інших слідчих дій виконано не було, а саме:
1)не проведено допит в якості потерпілого ОСОБА_5 за заявою якого були внесені відомості до ЄРДР;
2) не витребувані завірені належним чином копії ухвал слідчих суддів Зарічного районного суду м.Суми у справі № 591/3018/16-к від 15.07.2016, 24.10.2016, 31.03.2017 та 24.10.2017, в яких неодноразово вказувалося та було підтверджено про те, що в матеріалах кримінального провадження за № 0000021 від 01.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364-1 ч.2 КК України не містилося відповідного процесуального документу про визнання ДП «Сумський інститут землеустрою» потерпілою особою. Оскаржувані постанови про закриття кримінального провадження № 0000021 не містять даних про виконання вказівок слідчих суддів у справі за № 591/3018/16-к, які зазначалися у вказаних ухвалах;
3) не проведено огляду матеріалів кримінального провадження № 0000021 від 01.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364-1 ч.2 КК України, в якому відсутні процесуальні документи (заява, клопотання, повідомлення) про визнання ДП «Сумський інститут землеустрою» потерпілою стороною, що є обов`язковим у вказаній категорії справ згідно ст. 477 КПК України у справах приватного обвинувачення;
4)не встановлено та не допитано представника ДП «Сумський інститут землеустрою» з приводу того, чи подавали вони заяви про вчинення кримінального правопорушення щодо ДП «Сумський інститут землеустрою» або про залучення їх до провадження як потерпілої сторони згідно вимог ст.55 КПК України;
5)не проведено огляду книги вихідної кореспонденції з приводу наявної чи відсутньої реєстрації заяви про вчинення кримінального правопорушення щодо ДП «Сумський інститут землеустрою» або про залучення їх до провадження як потерпілої сторони у період з 2013 по 2018 роки;
6)не витребувано з ДП «Сумський інститут землеустрою» статут Державного підприємства «Сумський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» створеного у 2003 році відповідно до наказу Держкомзему України від 16.06.2003 № 166-а «Про передачу до сфери управління Держкомзему Інституту землеустрою та його філіалів»;
7)не надано належної оцінки показам свідка ОСОБА_6 з приводу того, на яких підставах ним було змінено підозру з ч.2 ст.364 КК України на ч.2 ст.364-1 КК України ОСОБА_5 від 31.03.2016 у кримінальному провадженні № 0000021, за відсутності заяви про вчинення кримінального правопорушення щодо ДП «Сумський інститут землеустрою» або про залучення їх до провадження як потерпілої сторони та такого факту, що директор Державного підприємства «Сумський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» був суб`єктом публічного права, а не суб`єктом приватного права. В свою чергу суб`єктом складу злочину, передбаченого ст.364 КК України є виключно службова особа публічного права, а суб`єктом ст. 364-1 КК України є службова особа приватного права. Заявник вважає, що невірна зміна підозри та перекваліфікація правопорушення у формі приватного обвинувачення, що стало підствою для закриття кримінального провадження за нереабілітуючих підстав згідно ч.1 п.7 ст. 284 та ст. 477 КПК України, що позбавляє підозрюваного на право відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суду згідно Закону України № 266/94-ВР від 01.12.1994.
Посилаючись на вищезазначене, заявник за скаргою ОСОБА_5 просить поновити строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження та скасувати як незаконну постанову про закриття кримінального провадження № 0000599 від 21.12.2017 старшого слідчого СВ Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 , винесену 29.03.2018 року, а матеріали кримінального провадження повернути для проведення досудового розслідування.
У судовому засіданні заявник за скаргою ОСОБА_5 доводи, викладені у скарзі, підтримав у повному обсязі та просив скаргу задовільнити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вважав, що досудове розслідування проведене всебічно та об`єктивно, підстави для скасування постанови відсутні.
Начальник СВ Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 підтримала позицію прокурора.
Слідчий суддя, вислухавши думку заявника за скаргою, позицію прокурора, начальника СВ, дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження № 0000599 від 21.12.2017 року, приходить до висновку про задоволення скарги, виходячи з наступних підстав.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області проводилось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000599 від 21.12.2017 року за ч. 1 ст. 382 КК України. 29.03.2018 року старшим слідчим СВ Білопільського ВП СВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 0000599 від 21.12.2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.
Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000599 від 21.12.2017 року, витягу з вказаного кримінального провадження, до ЄРДР внесені відомості 21.12.2017 року, правова кваліфікація ч.1 ст. 382 КК України, фабула: ухвала слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 .
Так, старший слідчий, в оскаржуваній постанові прийшов до висновку, що проведеним досудовим розслідуванням не встановлено об`єктивних даних, що свідчили б про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України або іншою статтею КК України, залишаючи поза увагою відомості, які були внесені до ЄРДР 21.12.2017 на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми, та що дана постанова не містить даних про виконання вказівок слідчих суддів, які зазначені в попередніх ухвалах,( 15.07.2016, 24.10.2016, 31.03.2017, 24.10.2017), тобто вказана постанова є повторним відтворенням попередніх постанов органів досудового розслідування.
Крім того, з тексту оскаржуваної постанови не вбачається на підставі яких досліджених обставин та наявності яких доказів старший слідчий прийшов до висновку про закриття даного кримінального провадження, з яких саме мотивів та міркувань він прийшов до висновку, що ним доказана відсутність складу кримінального правопорушення, а також є наявність щодо доказовості підстав, які дають можливість йому закрити кримінальне провадження не зазначив. Прийняте старшим слідчим рішення однобічне та ґрунтується лише на показах ОСОБА_6 .
Слідчим суддею встановлено, що під час досудового розслідування старшим слідчим взагалі не було допитано заявника ОСОБА_5 , ні в якості свідка, ні в якості потерпілого, обставини, на які посилається заявник за скаргою ОСОБА_5 , старшим слідчим не перевірялись, у зв`язку з чим на підтвердження показів ОСОБА_6 старшим слідчим доказів не здобуто.
Дана постанова про закриття кримінального провадження містить лише загальні посилання старшого слідчого, яким при винесенні постанови взагалі не було надано правову оцінку встановленим обставинам та зібраним в ході досудового розслідування доказам.
Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування та він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України), однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс процесуальних дій, який би не залишав місце жодним сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені. А висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі № 43577/98 та 43579/98, п. 131 Nachovaand others v. Bulgaria, рішення у справі Михалков та інші проти України від 13.01.2013 року п. 42, рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року п. 67). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v.Bulgaria) від 8 жовтня 1998 року, п. 103 з подальшим посиланням, Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII)».
Тобто, мотиви прийняття рішення - це викладення слідчим у постанові обставин і оцінка їх переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень - це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.
Виходячи з практики ЄСПЛ ефективним розслідування, як вказано в рішенні ЄСПЛ у справі «КУЛІК ПРОТИ УКРАЇНИ», буде, якщо органи державної влади здійснять всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, які мають стосунок до події, зокрема показів очевидців та експертних висновків тощо. В кримінальному провадженні № 0000599 від 21.12.2017 цього зроблено не було.
Отже, слідчий суддя вважає, що постанова сташого слідчого про закриття кримінального провадження була винесена передчасно без дослідження всіх обставин, викладених в заяві ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, без допиту заявника, без урахування вказівок, викладених у попередніх ухвалах слідчих суддів.
Оскільки, в ході досудового розслідування, слідчим була допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих дій та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження допущено ряд порушень чинного кримінального процесуального законодавства, зокрема, не вжито всіх передбачених Законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення, не з`ясовано та не перевірено всіх обставин, які зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, тому досудове розслідування проведене не повно, а висновок слідчого є передчасним.
Після відновлення досудового розслідування слідчому необхідно вжити заходів щодо повного та всебічного дослідження зібраних доказів з приведенням їх аналізу в процесуальному рішенні за результатами досудового розслідування з урахуваннями доводів заявника, викладених у скарзі, а також усунути зазначені вище суперечності щодо підстав закриття кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_8 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а постанова старшого слідчого СВ Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 від 29.03.2018 року про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Поновити заявнику за скаргою ОСОБА_5 строк оскарження постанови.
Скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 від 29.03.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000599 від 21.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України задовольнити.
Постанову старшого слідчого СВ Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 від 29.03.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000599 від 21.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,- скасувати.
Копії ухвали суду надіслати до відома особі, що звернулася із скаргою, прокурору, слідчому.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: