У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000401 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 лютого 2018 року відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Вільне Ніжньосірогозького району Херсонської області, зареєстрований у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_8 ,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 лютого 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України і призначено покарання у виді 6 місяців тримання в дисциплінарному батальйоні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

ОСОБА_6 просить вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 лютого 2018 року відносно нього змінити пом`якшити покарання та застосувати положення ст. 75 КК України.
Узагальнені доводи апелянта.

ОСОБА_5 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, вважає, що вирок слід змінити, оскільки призначаючи йому покарання, суд належним чином не врахував усіх обставин, які пом`якшують покарання, зокрема, того, що він повністю визнавав вину, щиро кається у скоєному злочині, раніше не судимий, заходам адміністративного впливу не піддавався, скоєний ним злочин не є тяжким, конфлікт, який мав місце, спровокував потерпілий ОСОБА_9 , який не наполягав на суровому покаранні, він просив пробачення у потерпілого, який претензій майнового та морального характеру до нього немає.
Зауважує, що у період проходження служби в лавах Збройних Сил України він зарекомендував себе з позитивної сторони, виховувався в багатодітній родині, за місцем мешкання та навчання характеризується позитивно.
Вважає, що є всі підстави призначення покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

ОСОБА_5 , будучи призваним 18.04.2017 р. ІНФОРМАЦІЯ_2 на строкову службу, проходив її з 22.08.2017 р. у військовій частині НОМЕР_1 , обіймаючи посаду старшого оператора взводу спеціального радіоперехоплення роти радіоперехоплення та пеленгування радіобатальйону цієї частини, маючи військове звання старшого солдата. При виконанні покладених на нього по службі обов`язків, ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, та ст. ст. 9, 11, 28, 29, 30, 32, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та Законів України, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватись правил військової ввічливості, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, ґрунтувати відносини з іншими військовослужбовцями на взаємній повазі, бути хоробрим і дисциплінованим, берегти військову честь, не допускати негідних вчинків.
Між тим, 18.10.2017 р., о 07.20 год, ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та зазначеним вище положенням Статутів, під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 , виконуючи обов`язки днювального підрозділу, знаходячись в приміщенні казарми радіобатальйону цієї частини, розташованої в АДРЕСА_2 , бажаючи продемонструвати свою перевагу над військовослужбовцем строкової служби солдатом ОСОБА_9 , з яким він не мав відносин підлеглості, через словесну перепалку, яка виникла між ними з приводу виконання службових обов`язків днювального, наніс останньому чотири удари кулаками в область обличчя.
Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у виді синця навколо правого ока, поверхневої рани в області правої надбрівної дуги, саден завушної області справа та в області мушлі правого вуха, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 406 КК України, як порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло легкі тілесні ушкодження.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, належить до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який вчинив злочин вперше. Визнав обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , його щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд приходить до наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, за обставин встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам, які викладені у вироку. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані вірно та апелянтом не оспорюються.

Що стосується вимог апелянта про необхідність призначення йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, апеляційний суд доходить наступного.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що на даний час строкову службу не проходить, оскільки звільнений в запас.

За положеннями ч. 1 ст. 62 КК України, покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 254 від 16.10.2018 р., солдат строкової служби ОСОБА_5 , звільнений в запас з 16.10.2018 р. та виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Враховуючи, що на час розгляду апеляційним судом кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , останній звільнений зі строкової служби, до нього не може бути застосований такий вид покарання, як тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Разом з тим, відповідно до п. п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р., призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, раніше не судимий, заходам адміністративного впливу не піддавався, щиро розкаявся. Крім того, під час розгляду справи судом першої інстанції, потерпілий ОСОБА_9 вказував, що не наполягає на суровому покаранні, претензій майнового та морального характеру до ОСОБА_5 не має.

Враховуючи наведене, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання, апеляційний суд вважає за можливе застосувати положення ст. 69 КК України та пом`якшити призначене ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 406 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Таким чином, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково, як така що містила вимогу про зміну вироку.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 лютого 2018 року відносно ОСОБА_6 змінити.
Пом`якшити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 406 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді
____________________ ______________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3