Справа № 638/953/19
Провадження № 1-кп/638/983/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.03.2019 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 000021 від 03 січня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дебальцево Донецької області, українця, громадянина України, одруженого, офіційно не працюючого, працюючого за трудовими договорами реалізатором взуття, інвалідності, хронічні захворювання спростовує, має неповнолітню дитину сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , інших утриманців не має, має статус переселенця з тимчасово окупованих територій України, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого у вчиненні кримінальних правопорушень- злочинів, передбачених ч.1, 2 ст. 185 КК України, -

встановив:
17.12.2018 близько 13 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який перебував на 12 поверсі будинку №43 по вул. 23 Серпня в м. Харкові виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до вікна вказаного будинку, переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно зняв металеву решітку з вікна, яка належить ЖК «Хризантема», вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №613 від 15.01.2019 складає 250 гривен. Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свою користь, чим спричинив ЖК «Хризантема», майнову шкоду на суму 250 гривен.
Крім цього, 19.12.2018 близько 12 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який перебував на 9 поверсі будинку №66 по пр. Науки у м. Харкові виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи повторно, підійшов до вікна вказаного будинку, переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно зняв металеву решітку з вікна, яка належить ОСББ «Молодість», вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 623 від 15.01.2019 складає - 250гривен. Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свою користь, чим спричинив ОСББ «Молодість», майнову шкоду на суму 250 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочинів, передбачених ч.1, 2 ст. 185 КК України. Розкаявся у скоєнні злочину, та пояснив, що в той день він потребував коштів, щоб купити продукти харчування, зайшов до під`їзду, побачив вказану решітку, забрав її, потім коли йшов біля гаражів, якийсь чоловік придбав у нього вказану решітку за 50 гривен. Так само і з другою решіткою. Просив його суворо не карати, вказав, що працевлаштувався, не вчиняє більше подібних дій, відшкодував завдані збитки.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежився дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Таким чином ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а також передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , працюючий, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, характеризуется позитивно.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочини невеликою та середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає розкаяння у скоєнні злочину, обставин які обтяжують покарання суд не встановив.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Потерпілі звернулися до суду з заявами, де просили розглядати кримінальне провадження за їх відсутності, позовні вимоги не заявлені.

Судові витрати відповідно до ст. 124 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує на підстав ст.100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд, -

ухвалив:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі, за ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

В силу ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі шляхом поглинання менш суворо покарання більш суворим.

В силу ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_4 , якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз № 613 від 15.01.2018 715 гривен, № 623 від 15.01.2018 715 гривен.

Речовий доказ : металеву решітку для вікон, передану на відповідальне зберігання ОСОБА_5 вважати повернутою потерпілому.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1