Справа № 308/1208/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , з участю прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001348, внесеному до ЄРДР 08.11.2018 року, про обрання відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, українця, який працює викладачем в МПП « Крокус», не одруженого, з вищьою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.263 КК України,

-запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 перебувають матеріали кримінального провадження №0001348, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Із внесеного клопотання, погодженого з прокурором вбачається, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконно придбав вогнепальну зброю, а саме однозарядну гвинтівку, яка виготовлена в саморобний спосіб з використанням частин та механізмів саморобного виготовлення, калібру 5,6 мм, 10 патронів які є цільовими гвинтівочними, спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5,6 мм, продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи з прямим умислом усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незаконно зберігав зазначену гвинтівку та боєприпаси за місцем свого проживання, хоча будучи усвідомленим про правила обороту (користування) вогнепальної зброї та бойових припасів, оскільки являється офіційним мисливцем та є власником гладкоствольної зброї, марки «ТОЗ 63», серії НОМЕР_1 , калібру 16 мм, 2-ствольна, дозвіл виданий Ужгородським ВП №31 від 14.04.1991р., дійсний до 14.04.2019р., та гладкоствольної зброї марки «ИЖ54», серіїї КК №8352, калібру 12 мм, 2-ствольна, дозвіл виданий Ужгородським ВП №11 від 15.10.1993р., дійсний до 14.04.2019р.

07.11.2018, громадянин ОСОБА_5 взяв з дому вогнепальну зброю та боєприпаси до неї а саме однозарядну гвинтівку, яка виготовлена в саморобний спосіб з використанням частин та механізмів саморобного виготовлення, калібру 5,6 мм, 10 патронів які є цільовими гвинтівочними, спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5,6 мм., помістив їх до транспортного засобу золотистого кольору марки «GEELY» д.н.з. НОМЕР_2 , з надписом «Навчальний» та поїхав в с. Соломоново, Ужгородського району, без передбаченого законом дозволу, носив, зберігав зброю та бойові припаси. Близько 19 години 00 хвилин на березі річки «Латориця», приблизно 500 метрів до лінії державного кордону громадянин ОСОБА_5 , був затриманий працівниками прикордонної служби та після чого СОГ Ужгородського РВП вказану зброю та патрони під час огляду місця події 07.11.2018, 22 години 30 хвилин було вилучено.

Згідно з висновком експерта №1/431 від 28.01.2019, надані на дослідження 11 предметів схожих на патрони є: 10 патронів є боєприпасами, 1 гільза є частиною боєприпасу. Надані на дослідження 11 предметів схожих на патрони є: 10 патронів є, цільовими гвинтівочними, спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5,6 мм, які призначені для стрільби з гвинтівок та карабінів, виготовлені промисловим способом та придатні для проведення пострілу; одна гільза є стріляною гільзою цільового гвинтівочного, спортивно-мисливського патрону кільцевого запалення калібру 5,6 мм.

Наданий на дослідження предмет схожий на рушницю є вогнепальною зброєю.

Наданий на дослідження предмет схожий на гвинтівку, є однозарядною гвинтівкою, яка виготовлена в саморобний спосіб з використанням частин та механізмів саморобного виготовлення, для стрільби гвинтівочними патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм.

В наданому на дослідженні стані гвинтівка придатна до стрільби гвинтівочними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру, 5,6 мм.

Надана на дослідження гвинтівка виготовлена в саморобний спосіб.

Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри громадянина ОСОБА_5 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне поводження зі зброєю, а саме придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що застосування запобіжного заходу до підозрюваного є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження, метою якого, визначено, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, один з яких прибувати на виклики до слідчого та суду, а також запобігання ризикам: спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечили щодо задоволення вказаного клопотання, про що надали суду письмові заперечення.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання суд приходить до наступного.
В провадженні слідчого СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 перебувають матеріали кримінального провадження №0001348, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час розгляду даного клопотання встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
28.09.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Обгурунтовуючи вказане клопотання слідчий вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочини, який відносяться до категорії тяжкий та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чим перешкоджати встановленню об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні, тобто наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Однак, слідчий суддя не може погодитися з із вказаними доводами як обґрунтовану підставу для застосування запобіжного заходу з огляду на наступне.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати місце проживання цілодобово або в певний період доби (ч.1 ст.178 КПК України).
Згідно ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003 в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Відповідно до практики ЄСПЛ, зазначеної у п.95 у справі «Пірузян проти Вірменії» загрозу переховування обвинуваченого не можна оцінювати виключно на підставі суворості можливого покарання. ЇЇ слід оцінювати з посиланням на низку інших доречних чинників, які можуть або підтвердити наявність загрози переховування.
Так, слідчий суддя констатує, що слідчим та прокурором не додано жодного доказу, який би підтверджував факт ухилення підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, що дає підстави вважати про наявність ризику у вигляді переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності, на які слідчий посилається, мотивуючи подане клопотання.
Стосовно зазначеного слідчим ризику про перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, з метою перешкоджати встановленню об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя констатує наступне.
Як висловлено п.92 в рішення ЄСПР з розгляду справи «Пірузян проти Вірменії» на загрозу перешкоджанням обвинуваченим належному ходу провадження не можна посилатися абстрактно; її слід підтвердити фактичними доказами.
Окрім того, в рішення ЄСПЛ з розгляду справи «Бойченко проти Молдови» Суд зазначив, що одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню у справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».
Таким чином, слідчий суддя констатує, що абстрактне посилання сторони кримінального провадження на зазначений в клопотанні ризик у вигляді у вигляді переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності, як на підставу застосування до особи запобіжного заходу, без зазначення та додання жодного доказу в підтвердження існування ризику як такого є не допустимим, та не обгрунтоваю підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу.
Окрім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявність ризиків, зазначених у ст. 177 цього кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Так, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 є особою похилого віку ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонером.
Згідно характеристики, наданої по місцю роботи НЦ «Шафран» МПП «КОРКУС МГ», ОСОБА_5 є викладачем першої категорії, за час роботи себе зарекомендував себе як відповідальний та дисциплінований працівник, має постійне прагнення до до розвитку та самовдосконалення.
Згідно вимог ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Окрім того, слідчий суддя констатує, що в даному клопотання не зазначено та недоведено про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання.
Враховуючи зазначене, особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим та прокурором не доведено належним чином про наявність ризиків зазначених в клопотанні ризиків, як мету застосування запобіжного заходу, а тяжкість вчиненого злочину сама по собі законом не визначається, як підстава для застосування будь якого виду запобіжного заходу, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням, а тому, в задоволенні даного клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст.176 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання слідчого СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про обрання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня ї проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1