Справа № 567/1126/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

неповнолітнього ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника служби у справах дітей Острозької РДА ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня Комунального закладу «Острозька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №2 І-ІІ ступенів» Рівненської обласної ради, не одруженого, на Д-обліку в лікарів нарколога та психіатра Острозької ЦРЛ не перебуває, раніше не судимого, який скоїв суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, примусових заходів виховного характеру

встановив:

неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 24.07.2018, в період з 10 год. 40 хв. по 12 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, шляхом виривання скоби кріплення навісного замка з вхідних дверей, проник до житлового будинку, що у АДРЕСА_2 , звідки здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Huawei Y5» на дві сім-карти (ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 ) вартістю 2095 грн. 82 коп. із встановленою в ньому сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн., що належали на праві приватної власності ОСОБА_7 , чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на загальну суму 2120 грн. 82 коп.

Неповнолітній ОСОБА_4 , будучи допитаним в судовому засіданні, винним себе у скоєнні суспільно-небезпечного діяння визнав повністю та пояснив, що дійсно 24.07.2018, в період з 10 год. 40 хв. по 12 год., вирвав скоби кріплення навісного замка з вхідних дверей, проник до житлового будинку, що у АДРЕСА_2 , звідки здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Huawei Y5», який належить ОСОБА_7 .

Крім повного визнання неповнолітнім ОСОБА_4 своєї вини в скоєному суспільно-небезпечному діянні, вина його доведена зібраними та перевіреними в залі суду доказами.

Потерпіла ОСОБА_7 показала, що 24.07.2018, повернулася додому з роботи і помітила, що замок на вхідних дверях було пошкоджено і було викрадено телефон. ЇЇ внук повідомив їй що він здогадується хто це може бути. Зазначила, що даний телефон вона купувала особисто у кредит, і подарувала його своєму онукові.

При цьому повідомила, що претензій матеріального або морального характеру не має. Просить повернути їй вказаний телефон.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 показав, що займається вихованням сина та має з ним довірливі стосунки і він його завжди слухається. Те, що сталося з його сином рахує прикрим непорозумінням та просить дати можливість йому виправитись, і в свою чергу обіцяє посилити за ним контроль.

Згідно висновку експерта Рівненського НДЕКЦ МВС України №3.2-596/18 від 07.08.2018 ринкова вартість наданого на дослідження мобільного телефону марки «Huawei Y5» на дві сім-карти (ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 ) з урахування фізичного зносу станом на 24.07.2018 могла становити 2095 грн. 82 коп.

Оцінивши зібрані і перевірені в судовому засіданні докази з точки зору їх достовірності, достатності та допустимості, суд дійшов висновку, що суспільно небезпечне діяння мало місце, скоїв його неповнолітній ОСОБА_4 , та його дії вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням в житло.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння до досягнення ним 14-річного віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність за ч.3 ст.185 КК України. При таких обставинах прокурор обґрунтовано просить застосувати до нього примусові заходи виховного характеру.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією його свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (актовий запис№9).

ОСОБА_4 за місцем проживання та навчання характеризується позитивно.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15.05.2016, примусові заходи виховного характеру застосовують лише у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 97 КК України, до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч.2 ст.97 КК України) та при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

У даному випадку суд, відповідно до п.3 ч.2 ст.105 КК України, застосовує до неповнолітнього такий примусовий захід виховного характеру, як застереження.

Відповідно до ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд враховує те, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням в житло, разом з тим на момент скоєння умисного суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_4 виповнилось повних 11 років, тобто він не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність за вчинене діяння.

Враховуючи обставини провадження, те, що ОСОБА_4 на даний час навчається в КЗ «Острозька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №2 І-ІІ ступенів» Рівненської обласної ради, позитивно характеризується по місцю навчання, дані про сім`ю, умови життя, виховання, ставлення неповнолітнього до вчиненого, рівень його розвитку, думку представника служби у справах дітей, суд вважає, що до останнього може бути застосований примусовий захід виховного характеру, а саме застереження.

Окрім того, судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи становлять 572 грн. 00 коп., то суд вважає за доцільне стягнути в дохід держави з ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 , судові витрати в розмірі 572 грн. 00 коп.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.97, 105 КК України, ст.ст. 497, 500-501 КПК України, суд

постановив

застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, учня Комунального закладу «Острозька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №2 І-ІІ ступенів» Рівненської обласної ради, раніше не судимого - примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.

Стягнути з ОСОБА_5 законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення експертизи в розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп.

Речові докази, а саме: мобільний телефон «Huawei Y5» на дві сім-карти (ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 ), повернути потерпілій ОСОБА_7 після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1