справа № 208/3230/19
№ провадження 1-кс/208/1434/19
УХВАЛА
Іменем України

16 травня 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , ст. лейтенанта поліції ювенальної превенції ОСОБА_5 , представника служби у справах дітей Кам`янської міської ради ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.186 КК України:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , холостого, раніше не судимого, однак:

-28.09.2018 року Дніпродзержинською місцевою прокуратурою до Заводського районного суду направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України;

-24.10.2018 року Дніпродзержинською місцевою прокуратурою до Заводського районного суду направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 186 КК України;

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, - ОСОБА_9 .

Своє клопотання слідчий обґрунтував тим, що метою застосування підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України, та наявність ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, а саме забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка у зазначеному кримінальному провадженню; вчините інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 підтримав своє клопотання, посилаючись на обставини викладені в ньому та просить суд застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підозра є обґрунтованою та вина ОСОБА_9 підтверджена зібраними доказами, в тому числі протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 15.05.2019 року, протоколом пред`явлення особи підозрюваного для впізнання потерпілому від 15.05.2019 року, протоколом затримання особи, протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_11 , а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Крім того. ОСОБА_9 є обвинуваченим за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, відносно нього обраний в межах іншого провадження домашній арешт, з ним проводилися роз`яснювальні бесіди, але це все не спинило підозрюваного щодо скоєння злочину за яким він підозрюється, та який є тяжким злочином.

В судовому засіданні прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 підтримав клопотання у повному обсязі, пояснив, що ОСОБА_9 підозрюється у тяжкому злочині, враховуючи його характеризуючи дані, з метою суспільного інтересу, та ювенальних заходів є необхідним обрання саме заявленого запобіжного заходу. Крім того, згідно до санкції статті передбачено покарання від чотирьох до шести років позбавлення волі, а тому враховуючи обґрунтованість підозри у скоєні ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тяжкість можливого покарання, ризики заявлені п.п. 1, 2,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими, а тому інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки, та здійснить запобіганню ризиками, і єдиним запобіжним заходом який би забезпечив його процесуальну поведінку є тримання під вартою.

Представник ювенальної превенції ОСОБА_5 , - підтримав позицію прокурора та слідчого, щодо обрання запобіжного заходу тримання під вартою.

Представника служби справах дітей Кам`янської міської ради ОСОБА_6 , підтримав позицію прокурора та слідчого, щодо обрання запобіжного заходу тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_9 в судовому засіданні не оспорював факт того, що дійсно за його участі відбулися події вказані у підозрі, за попередньою домовленістю з ОСОБА_12 , з застосуванням насильства до потерпілого, заволоділи його майном, але вважає що він більше не буде скоювати злочини.

Захисник ОСОБА_7 враховуючи позицію підзахисного, вважав що доцільним буде запобіжний захід у вигляді особистого домашнього арешту, як такого що забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_9

Законний представник ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що син проживає з нею та чоловіком, вона зможе забезпечити його процесуальну поведінку у разі якщо він буде на домашньому арешті.

Вислухавши сторони, вивчивши клопотання, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено судом, 15.05.2019 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч.2 ст.186 КК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ч.2 ст.186 КК України кримінального правопорушення, що підтверджується: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 15.05.2019 року, протоколом пред`явлення особи підозрюваного для впізнання потерпілому від 15.05.2019 року, протоколом затримання особи, протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_11 .

Фактичні данні щодо обставин що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються судом під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися судом з зазначених підстав.

Так, згідно до вимог ст.. 178 КПК України, враховується, що в ході розгляду клопотання, ОСОБА_9 зазначив що саме він зірвав з плеча потерпілого сумку, а потім наніс один удар рукою в область голови, внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження, щодо місця події, часу та є відповідними, та підтверджені наведеними доказами зазначеними вище; вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має будь-яких захворювань, які б перешкоджали вирішенню питання про обрання запобіжного заходу; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 є позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років; щодо міцності соціальних зв`язків ОСОБА_9 встановлено що він не одружений; що в провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває кримінальні провадження за обвинувачення ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, та підозрюється у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

А тому, дослідивши матеріали кримінального провадження, підтверджені ризики передбачені п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, так як враховуючи санкцію статті за якою він є підозрюваним ОСОБА_9 може з метою уникнення від покарання яке йому може загрожувати, при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка у зазначеному кримінальному провадженню; вчините інше кримінальне правопорушення.

Посилання захисника підозрюваного на недоведеність підозри ОСОБА_9 у скоєнні злочину який є тяжким з застосуванням умисного тяжкого тілесного ушкодження щодо потерпілої особи, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, спростовано в ході судового розгляду дослідженими доказами та показами самого ОСОБА_9 , а тому таку позицію захисту слідчий суддя сприймає критично, оскільки ризики заявлені стороною слідства та підтверджені в ході судового розгляду, стороною захисту не спростовано, а тому оцінюючи у сукупності всі фактичні данні встановлено та підтверджено ризики передбачені п. 1,2, 3, 5 ст. 177 КПК України а тому жодних фактичних даних які перешкоджають застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в ході судового розгляду не встановлено.

Щодо позиції сторони захисту що прокурор та слідчий не обґрунтували неможливість застосування до підозрюваного іншого менш суворого запобіжного заходу, то така позиція сторони захисту спростовується наведеними обґрунтуваннями під час судового розгляду наведеними прокурором та слідчим, та самим клопотанням слідчого в якому міститься посилання на зазначені обставини.

Відповідно до ч 2 ст. 485 КПК України кримінальне провадження щодо неповнолітньої особи, в тому числі, якщо кримінальне провадження здійснюється щодо декількох осіб, хоча б одна з яких є неповнолітньою, здійснюється слідчим, який спеціально уповноважений керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх. Під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

Згідно до ч. 2 ст. 22 КПК України, ОСОБА_9 має вік, з якого може наставати кримінальна відповідальність, враховуючи його підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України.
Згідно зі ч 1 ст. 488 КПК України Батьки або інші законні представники неповнолітнього беруть участь у кримінальному провадженні за участю неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до ч 1 ст 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Окрім того жоден із запобіжних заходів, не пов`язаних з примусовим позбавленням волі підозрюваного ОСОБА_9 , в тому числі й домашній арешт, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, бо фактично стороною захисту не доведено та не підтверджено що підозрюваний має можливість перебувати під домашнім арештом за місцем проживання у м. Кам`янського, чи є особи які б утримували б його під час знаходження його під домашнім арештом, чи є умови за вказаним місцем проживання, для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваним, а тому, враховуючі характеризуючи данні на особу, який підозрюється у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а тому підстав для застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, який би забезпечив виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, не вбачається.

На підставі вище зазначеного, оцінивши в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинувачуваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що з врахуванням обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 2 ст. 186 КК України,застава встановленню не підлягає.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст..ст.176, 177, 178, 183, 193-194, 197, 199, 309, 370-371, 485-488 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити повністю.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Врахувати час попереднього затримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, починаючи з 15.05.2019 року об 06.00 годині.

Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, рахувати з часу його затримання, а саме з 15.05.2019 року об 06.00 годині, строком до 12.07.2019 року, включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1