Справа № 305/44/18
Номер провадження 1-кп/305/79/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

роглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рахів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000062 від 16.01.2016 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні 1 н/дитина, військовозобов`язаного, раніше судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 16.01.2016 близько 04 години 40 хвилин, будучи у приміщенні приймального відділення Рахівської районної лікарні, що знаходиться в м. Рахів Закарпатської області по вул. Карпатській, 1, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, виражаючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з особливою зухвалістю протягом близько 20 хвилин нецензурно лаявся, погрожував фізичною розправою, чіплявся руками і штовхав працівників приймального відділення Рахівської районної лікарні, а саме завідувача відділення ОСОБА_6 , медсестру ОСОБА_7 та молодшу медсестру цього відділення ОСОБА_8 , після чого нереагуючи на їх зауваження та прохання припинити такі протиправні дії, діючи умисно, двічі вдарив ОСОБА_8 лівою рукою в область правого плечового суглобу, чим спричинив їй тілесне ушкодження у вигляді забою правового плечового суглобу, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 90 від 11.03.2016 відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.
Крім того, внаслідок таких злочинних дій ОСОБА_4 16.01.2016 у період з 04 год. 40 хв. до 05 год. 00 хв. порушено спокій громадян та тимчасово припинено нормальну діяльність приймального відділення Рахівської районної лікарні, чим грубо порушено громадський порядок.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини його вчинення, вказані в обвинувальному акті. Просить суворо не карати, врахувати те, що попросив вибачення у всього медперсоналу, змінив своє ставлення до життя, влаштувався на роботу. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву, про розгляд справи у її відсуності, претензій матеріального та морального характеру не має.

На підставі ч.2 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає; судом роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а дії його вірно кваліфіковано за ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, що стосуються речових доказів та характеризуючих особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 , у скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування і в судовому засіданні послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі, чіткі, узгоджені між собою, отже достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є інвалідом), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини має постійне місце проживання та реєстрації, не одружений, фактично є єдиним утриманцем сім"ї, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони.

Відповідно до п.4 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, прозитивна характеристика.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є скоєння злочину в стані алкогольного сп"яніння.

Враховуючи викладене, виходячи з принципів: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.296 КК України, у вигляді штрафу.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає 8500 (вісім тисяч п"ятсот) гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського алеляційного суду через Рахівський районний суд, протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1

з оригіналом вірно:

Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1