1Справа № 335/1804/19 1-кс/335/1326/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного відповідно до ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2017 року (справа № 35/10021/17), у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000426 від 05.12.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч.2 ст. 205 КК України, посилаючись на те, що підстави для накладення арешту на даний час відпали.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 надав суду письмову заяву про розгляд клопотання у його відсутність, відповідно до якої наполягає на задоволенні клопотання.

Прокурор у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку. Заяву про розгляд клопотання у його відсутність та заперечень проти клопотання прокурор не надав.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про скасування арешту майна у відсутність учасників кримінального провадження, на підставі наданих матеріалів, без фіксації судового процесу.

Розглянувши зазначене клопотання та матеріали, додані до нього, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В ході розгляду клопотання встановлено, що за клопотанням слідчого СВ прокуратури Запорізької області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000426 від 05.12.2016 року, за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 205 КК України, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2017 року у справі № 335/10021/17 накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ФОП ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкритих в ПАТ «ВТБ БАНК» (МФО 321767) м. Київ шляхом заборони проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів з банківських рахунках, за винятком операцій зі сплати податків, зборів, обов`язкових платежів, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань.

Як вбачається з матеріалів клопотання, арешт на грошові кошти було накладено у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, за наявності на час розгляду клопотання про арешт майна даних, що грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України , підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Враховуючи, що заходи забезпечення кримінального провадження носять тимчасовий характер, зокрема, арешт майна, що відповідає положенню ст. 174 КПК України, а також ту обставину, що органом досудового розслідування в ході розгляду даного клопотання не підтверджено, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000426 встановлено причетність Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до вчинення злочинів, за фактом яких проводиться розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що обставини враховані слідчим суддею при накладені арешту на майно, перестали існувати і в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба.

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість поданого клопотання про скасування арешту майна, у зв`язку з чим вважає за необхідне його задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170 174, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2017 року у справі № 335/10021/17 на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ФОП ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкритих в ПАТ «ВТБ БАНК» (МФО 321767) м. Київ, та заборону проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів з банківських рахунків.

Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1