н/п 1-кп/490/876/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 22 березня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003803 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Урал, Хабаровського Краю, Російської Федерації, громадянина України, маючого середню технічну освіту, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, раніше судимому 11.07.2014 року Прилуцьким районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці, звільнився по відбуттю покарання 08.06.2018 року, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України,

З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
03.10.2018 приблизно о 20-00 годині ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в районі перетину вул. Потьомкінська та Інженерна в м. Миколаєві, де побачив раніше не знайомих йому громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . У цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, підійшов до потерпілої ОСОБА_6 , і шляхом ривка із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої, яке полягало у нанесенні ударів в область обличчя, спричинивши синці в лівій щелепній ділянці, тим самим заподіяв легке тілесне ушкодження, намагався заволодіти сумкою, яка належать потерпілій. Намагаючись утримати при собі сумку, потерпіла ОСОБА_6 чинила опір ОСОБА_3 , та від отриманих ударів впала на землю. В цей час, біля ОСОБА_6 знаходився її чоловік ОСОБА_5 , при цьому ОСОБА_3 , розуміючи, що його викрито на місці вчинення злочину, не зміг виконати усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочинного наміру до кінця, а саме заволодіти майном ОСОБА_6 , з причин, які не залежали від нього.

03.10.2018 приблизно о 20-00 годині ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в районі перетину вул. Потьомкінська та Інженерна в м. Миколаєві, де в цей час побачив ОСОБА_5 , та в цей час у ОСОБА_3 повторно виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та наніс йому удар кулаком правої руки по голові в область щелепи зліва, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забою кута щелепи зліва, які не є небезпечними для життя чи здоров`я потерпілого, в подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 наніс ще один удар кулаками в область грудної клітини ОСОБА_5 , від якого ОСОБА_5 впав на землю та в цей час із сумки останнього випав шкіряний гаманець марки «Cari Kaien» темно коричневого кольору, вартістю 450 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 125 грн. та банківська картка «Укр Ексім Банк», якими заволодів обвинувачений та утримуючи при собі почав тікати. Однак, ОСОБА_3 був зупинений перехожими. Не дивлячись на виконання всіх дій, які ОСОБА_3 вважав необхідними для доведення злочинного наміру до кінця, розпорядитися майном ОСОБА_5 не зміг, з причин, які не залежали від нього.

Таким чином, орган досудового розслідування кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 та ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України тобто незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 та ч.2 ст.15 ст.2 ст.186 КК України визнав повністю, вказав, що викладене в обвинувальному акті повністю відповідає дійсності, відмовився від надання показів по справі, зазначивши, що йому немає що додати до викладеного у обвинувальному акті, жодних доказів, здобутих в ході досудового слідства він не оспорює. У вчиненому щиро кається.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім власного визнання вини у вчиненені інкримінованих правопорушень, вина ОСОБА_3 підтверджується показами потерпілих.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 03.10.2018 року близько 20-00 години, вона разом з чоловіком ОСОБА_5 вийшла з супермаркету «Сіті Центр», який знаходиться в м. Миколаєві, в районі перетину вул. Потьомкінська та Інженерна вона почула кроки позаду неї, а потім відчула, як її схопили за сумку, а вона не відпускала сумку. Обернувшись, побачила раніше їй не знайомого чоловіка, як з`ясувалось в подальшому ОСОБА_3 , запитала у нього, що йому треба та отримала удари в область обличчя у відповідь, та від ударів впала на землю. Чоловік ОСОБА_5 в цей час знаходився поряд. Так як ОСОБА_3 не вдалось вирвати її сумку, він вдарив її чоловіка. Під час бійки, у її чоловіка ОСОБА_5 випав гаманець, і ОСОБА_3 його забрав та почав тікати. Однак, перехожі його зупинили. Внаслідок отриманих ударів, вони із чоловіком отримали легкі тілесні ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_5 надав суду покази, аналогічні показам ОСОБА_6 , також показав суду, що обвинувачений наніс йому удар кулаком правої руки в область щелепи зліва, а потім наніс ще один удар кулаками в область грудної клітини, від чого потерпілий впав на землю. В ході цієї сутички у нього із сумки випав шкіряний гаманець марки «Cari Kaien» темно коричневого кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 125 грн. та банківська картка «Укр Ексім Банк». Обвинувачений підняв їх, та почав тікати, однак, ОСОБА_3 був зупинений перехожими.

Обвинувачений ОСОБА_3 не оспорював покази потерпілих.

Таким чином, суд вважає поза розумним сумнівом доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 та ч.2 ст.15 ст.2 ст.186 КК України, та кваліфікує його дії: за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України - закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що він вчинив замах на умисні тяжкі злочини, його особу, а саме те, він є раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, має певне місце проживання, за яким характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставину, що його пом`якшує, щире каяття.
Вказівка органу досудового слідства на те, що обтяжуючою обставиною є вчинення злочинів повторно, є зайвою, оскільки повторність в даному випадку є кваліфікуючою ознакою.
Згідно досудової доповіді, складеної старшим інспектором Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_8 , ризик вчинення повторного правопорушення ОСОБА_3 оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, розцінюється як низький. Орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк не можливе та становить високу небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи вимоги ч.3 ст.68 КК України, передбачене ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК покарання у вигляді позбавлення волі; та за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі, яке суд вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчинених ним злочинів.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, за сукупністю злочинів - остаточно слід призначити покарання у виді позбавлення волі.
Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи дані, що характеризують обвинуваченого, думку органу пробації, суд не знаходить підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази по справі : шкіряний гаманець марки «Cari Kaien» темно коричневого кольору, та банківська картка «Укр Ексім Банк», передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити у його розпорядженні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді триманні під вартою до набрання вироком законної сили - залишити попереднім - у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367-368, 370, 371, 373, 374, 377 КПК України,-
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України та ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України - у вигляді 4 років позбавлення волі;

за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України - у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту його затримання, тобто з 04 жовтня 2018 року.

Речові докази по справі : шкіряний гаманець марки «Cari Kaien» темно коричневого кольору, та банківська картка «Укр Ексім Банк», передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити у його розпорядженні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді триманні під вартою до набрання вироком законної сили - залишити попереднім - у вигляді тримання під вартою.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1