ЄУН № 336/4247/17
пр. № 1-кп/336/88/2018
УХВАЛА
Іменем України
22 січня 2019 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійного місця проживання не має, раніше судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України.

В ході судового провадження прокурор звернувся до суду клопотанням про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків переховуватись від суду, здійснення незаконного впливу на потерпілих чи свідків чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також скоєння інших злочинів.

Обвинувачений та його захисник у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просили відмовити, вказуючи, що є можливість обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, водночас зазначивши, що додаткових доказів не мають. Обвинувачений також вказував, що у той час, коли був оголошений судом у розшук перебував на лікуванні протягом тижня, а на цей час страждає на захворювання, які перешкоджають йому перебувати під вартою, мешкає постійно у гаражі, офіційно не працює.

Потерпіла до суду не з`явилась.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Ухвалою суду від 11.12.2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.02.2019 року.

При вирішенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу суд виходить також з тих мотивів, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 , достовірно знаючи про розгляд кримінального провадження за його обвинуваченням судом та будучи викликаним в судові засідання судовими повістками, що вручені безпосередньо у приміщенні суду, до суду не з`являвся тривалий час. При цьому ОСОБА_4 обвинувачується також у скоєнні під час судового слідства по цьому провадженню низки інших злочинів, кримінальні провадження щодо яких перебувають на розгляді в інших судах.

Суд також враховує, що ОСОБА_4 не має постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків та офіційного джерела доходів. Посилання обвинуваченого на те, що він хворіє та наразі за станом здоров`я не може перебувати в умовах СІЗО, документально не підтверджені.

Обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на переконання суду, не є можливим, адже ОСОБА_4 не має постійного місця проживання, а запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не здатен забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків, що підтвердилось поведінкою обвинуваченого протягом судового розгляду, адже ОСОБА_4 ігнорував виклики до суду та не з`являвся до суду тривалий час.

Інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а рівно і не знижують ризику скоєння іншого злочину.

За таких обставин, суд, враховуючи що ОСОБА_4 є особою, яка раніше судима за скоєння злочинів проти власності, та обвинувачується у скоєнні корисливого злочину у цьому кримінальному провадженні, а також низки злочинів проти власності у інших численних кримінальних провадженнях, не має постійного місця проживання, офіційних джерел доходу, за рахунок яких коштів обвинувачений існує невідомо, в ході судового розгляду перебував у розшуку та тривалий час без поважних причин ухилявся від явки до суду, тож суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ухилення від суду, скоєння інших злочинів, здійснення незаконного впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, які не втратили своєї актуальності та є достатньо вагомими для застосування щодо обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу.

Підстав для визначення обвинуваченому розміру застави суд не вбачає за очевидної відсутності можливості її внесення.

На переконання суду продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить в цьому випадку вимогам статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, яикй, на переконання суду, в цьому випадку полягає у запобіганні можливому скоєнню обвинуваченим інших злочинів, а також забезпеченню права як обвинуваченого, так і потерпілої на розгляд справи протягом розумного строку, та цей суспільний інтерес, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст. 331 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 22 березня 2019 року включно.

Ухвала суду діє до 22 березня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1