Справа № 175/324/19
Провадження №1-кс/175/685/19
Ухвала

Іменем України

20 квітня 2019 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора, скасування ухвали слідчого судді, зобов`язання вчинити певні дії, в рамках кримінального провадження №0000206,

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 , який є захисником підозрюваних ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0000206 від 28.02.2018 року та про зобов`язання вчинити певні дії.
Просив, з урахуванням наданих в судовому засіданні пояснень, скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 30 листопада 2018 року у кримінальному провадженні №0000206 від 28.02.2018 року за ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України. Зобов`язати слідчого, прокурора у даному кримінальному провадженні вчинити дії щодо виключення запису з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Крім того, просить скасувати ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.01.2019 року ОСОБА_1 по справі № 175/324/19 (провадження № 175/207/19), про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також зобов`язати слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0000206 від 28.02.2018 р. вчинити дії щодо скасування постанови про оголошення у розшук ОСОБА_5 з подальшим виключенням з реєстру Міністерства внутрішніх справ України.
Скарга вмотивована тим, що 30 листопада 2018 року прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_5 - під підпис його адвокату ОСОБА_4 .

Однак, незважаючи на тривалий час проведення досудового розслідування, вимоги закону визначені в ст. 22 КПК України, по даній справі в повній мірі не були виконані, докази які надавались слідчому, щодо не винуватості ОСОБА_5 до уваги не сприймались.
Зокрема, з комплексного аналізу норм КПК України (ст.ст. 135, 136, 276, 278) вбачається, що повідомлення про підозру за певних обставин може бути вручене в порядку ст. 135 КПК України лише у випадку неможливості його вручення безпосередньо особі, відносно якої складено повідомлення про підозру. Така неможливість вручення повідомлення про підозру особі повинна бути обґрунтована та доведена стороною обвинувачення відповідними доказами. Проте в матеріалах кримінального провадження відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_5 про підозру, тому така процесуальна дія слідчого як повідомлення про підозру є незавершеною. За таких обставин, ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження не має статусу підозрюваного, а тому рішення прокурора про повідомлення підозру підлягає скасуванню з виключенням відомостей про підозру з ЄРДР, оскільки нездійснення органом досудового розслідування таких дій порушує права ОСОБА_5 .

Крім того, в матеріалах кримінального провадження не міститься будь-яких належних даних, які підтверджують факт вручення ОСОБА_5 уповноваженою особою повідомлення про підозру або ознайомлення з її змістом. Тому, така процесуальна дія слідчого як повідомлення про підозру є незавершеною, за таких обставин, ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000206 від 28.02.2018 року немає статусу підозрюваного, а тому рішення прокурора про повідомлення підозри підлягає скасуванню з виключенням відомостей про підозру з ЄРДР, а також скасування постанови про оголошення його у розшук.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав уточнену скаргу з підстав у ній викладених.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним, оскільки всі слідчі дії в рамках даного кримінального провадження, виконані з дотриманням та у відповідності до норм КПК України, тому просив суд відмовити у його задоволенні.
Вислухавши пояснення захисника, прокурора, дослідивши матеріали скарги та додані до неї докази слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що 28.02.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.
Захисником у скарзі наводились доводи на обґрунтування посилань про відсутність події кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні. При цьому захисник наводив, також, аргументи щодо закінчення строків досудового розслідування та обов`язку прокурора вчинити процесуальні дії передбачені Кримінальним процесуальним кодексом.
Також судом встановлено, що старший групи прокурорів у кримінальному провадженні - начальник відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 звернувся з клопотанням до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області щодо надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Своє клопотання прокурор обґрунтував тим, що 30.11.2018 року повідомлення про підозру вручено адвокату ОСОБА_4 , а 16.01.2019 року голові ОСББ для передачі ОСОБА_5 , та на думку прокурора, ОСОБА_5 на теперішній час перебуває у процесуальному статусі у даному кримінальному провадженні.

У свою чергу, 07.02.2019 року адвокатом ОСОБА_4 було подано скаргу до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

14.02.2019 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 по справі № 201/1532/19 (провадження № 1-кс/201/1016/2019) вказану скаргу було повернуто заявнику, з підстав того, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 є лише тією особою, відносно якої винесено повідомлення про підозру, проте останній не набув статусу підозрюваного, у встановленому КПК порядку.

Цієї ж думки і колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду, своєю ухвалою від 11.03.2019 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі вищевказаній, було залишено без задоволення, а ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду від 14.04.2019 року по справі № 201/1532/19 (провадження № 1-кс/201/1016/2019) було залишено без змін.

Водночас відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до ч.1 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ч.5 ст.28 КПК України, кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Відповідно до ч.1 ст.283 КПК України, особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Відповідно до ч.2 ст.283 КПК України, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Пунктом 2 ч.1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Таким чином, за наявності відповідних правових підстав, встановлених слідчим та (або) прокурором, останній зобов`язаний вчинити дії, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 283, п. 2 ч. 1, 4 ст. 284 КПК України.

Згідно зі ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч.8 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.

Згідно ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Разом з тим, суд приймає до уваги той факт, що захисник звертався до слідчого судді зі скаргою щодо процесуального статусу його підзахисного ОСОБА_5 , та відповідними ухвалами слідчого судді районного суду та в подальшому колегією суддів апеляційної інстанції встановлено та визначено що в даному кримінальному провадженні є лише тією особою, відносно якої винесено до ЄРДР повідомлення про підозру, проте останній не набув статусу підозрюваного, у встановленому КПК порядку.

Згідно положень статті 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили. У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала клопотання.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_4 є обґрунтованим в частині вимог щодо виключення запису з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_5 , а також щодо скасування постанови про оголошення останнього у розшук, оскільки відсутність мотивування прийнятих вказаних рішення свідчить про неналежне виконання прокурором вимог визначених відповідними нормами КПК України, у зв`язку з чим подане клопотання в даній частині підлягає задоволенню.
Згідно із ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні підозрюваним може бути оскаржена бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання вчинити певну дію.
Разом з тим, суд приходить до висновку необґрунтованості та безпідставності вимог захисника в частині скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 30 листопада 2018 року у кримінальному провадженні № 0000206 від 28.02.2018 року за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч.2 ст.28, ч.1 ст. 366 КК України, оскільки як встановлено у судовому засіданні письмове повідомлення про підозру не може набути в процесуальному аспекті якості дійсності, реальності тільки внаслідок створення, складання та погодження його певними уповноваженими суб`єктами кримінального процесу. Отже, сам факт складання тексту повідомлення про підозру без його безпосереднього вручення відповідною особою не може бути розцінений як виконання нею усього комплексу дій, що охоплюють поняття «здійснити повідомлення про підозру», тому у задоволенні клопотання в частині скасування повідомлення про підозру слід відмовити.
Також суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання щодо скасування відповідної ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.01.2019 року по справі № 175/324/19 (провадження № 175/207/19) про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вирішення даного питання не відноситься до компетенції суду першої інстанції та відсутнє в переліку рішень визначених ст. 303 КПК України, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Вирішуючи по суті вимоги клопотання з врахуванням наданих пояснень в частині способу захисту порушених чи оспорюваних прав підозрюваного у даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про те, що їх права повинні бути захищені судом саме шляхом зобов`язання уповноваженого прокурора у даному кримінальному провадженні вчинити певні дії, що, на думку суду буде реалізацією прав такої особи на ефективний засіб правового захисту, у відповідності до вимог ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому суд не має підстав та повноважень для визначення конкретної посадової особи, яка повинна вчинити певні дії, оскільки визначення такої особи відноситься до компетенції прокурорів процесуальних керівників у кримінальному провадженні, та прокурорів вищого рівня.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 8, 110, 220, 303, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора, скасування ухвали слідчого судді, зобов`язання вчинити певні дії, в рамках кримінального провадження №0000206 задовольнити частково.

Зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0000206 від 28.02.2018 року вчинити дії щодо виключення запису з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України.

Зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0000206 від 28.02.2018 року вчинити дії щодо скасування постанови про оголошення у розшук ОСОБА_5 з подальшим виключенням з реєстру Міністерства внутрішніх справ України.

У задоволенні іншої частини клопотання захисника ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги апеляційному оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1