Справа № 559/329/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно матеріали кримінального провадження № 0000894 по обвинуваченні

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дубно, Рівненської області, громадянин України, із середньою- спеціальною освітою, , не працюючий, не одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 24.03.2008 року за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст 75, 76, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 1 (один) рік, вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 24.06.2010 року за ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, на підставі ст.ст. 70, п. «б» ч.І ст.72 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі; вироком Дубенського міськрайонним судом Рівненської області від 24 березня 2011 за ч.І ст.190 КК України засуджений до покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів громадян; вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 січня 2015 за ч.2 ст.185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 1 (один) рік
у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого
ч.1 ст. 187 КК України

ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 , , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 09 січня 2013 року Могилів- Подільським міськрайонним судом Вінницької області за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.1 ст.199 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, 11 вересня 2015 року умовно- достроково звільнений від відбування покарання з невідбутою частиною покарання терміном 2 роки 4 місяці 26 днів, -

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого
ч.2 ст. 186 КК України

з участю сторін кримінального провадження.,

прокурора ОСОБА_5

захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

-
л
ВСТАНОВИВ :

Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 , будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку повторно вчинив новий корисливий злочин.

ОСОБА_4 , під час того, як судимість не була знята чи погашена у встановленому законом порядку, в період умовно-дострокового звільнення повторно вчинив новий умисний корисливий тяжкий злочин.

Так, 11 жовтня 2015 року ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку по АДРЕСА_3 , керуючись корисливим мотивом, за попередньою змовою з ОСОБА_3 , маючи умисел на повторне заволодіння чужим майном, вирішив відкрито заволодіти чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , за відсутності в кожного грошових коштів, замовили в піцерії «Вуаля» піцу «курка-гриби» з доставкою, вказавши адресу доставки: АДРЕСА_4 .

В подальшому, побачивши 11 жовтня 2015 року, близько 22 години 40 хвилини, кур`єра ОСОБА_8 , який на своєму скутері рухався по вул.Шевченка в м.Дубно та здійснював доставку піци, вказали останньому в напрямку подвір`я житлового будинку АДРЕСА_4 . Надалі, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний намір, скерований на відкрите викрадення чужого майна, підійшовши до ОСОБА_8 та перебуваючи поряд з ним, розпочали розмову. Після чого, ОСОБА_3 , попередньо не узгоджуючи дії з ОСОБА_4 , з метою доведення злочинного наміру щодо незаконного заволодіння чужим майном раптово демонструючи показав потерпілому кухонну сокиру, про яку ОСОБА_4 не знав та яку ОСОБА_3 раптово дістав з рукава правої руки, і користуючись безпорадністю та боязню потерпілого ОСОБА_8 відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Самсунг» С3322, вартістю 432 грн. 16 коп., та піцою «курка-гриби» вартістю 65 грн. 00 коп., всього на суму 497 грн. 16 коп.

Після цього, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_3 , незаконно заволодівши чужим майном, безперешкодно залишили місце події і, таким чином, перевели викрадене майно у своє протиправне володіння, спричинивши, тим самим, потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 497 грн. 16 коп.

ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині не визнав та дав покази про те, що 11 жовтня 2015 року, близько 22 години він разом з ОСОБА_10 знаходилися у м. Дубно по вул. Шевченка, поблизу будинку № 34. ОСОБА_10 , скориставшись його телефоном, замовив у піцерії «Вуаля» піцу. При цьому, ОСОБА_10 він повідомив, що у нього грошей немає. Через хвилин десять під`їхав доставщик піци. Він підійшов до нього та попросив закурити. ОСОБА_10 в цей час стояв осторонь від них та в якийсь момент підійшов до потерпілого, дістав з рукава куртки сокиру та почав нею махати перед обличчям потерпілого з вимогою віддати піцу. В подальшому, ОСОБА_11 дістав із сумки дві коробки, в одній з яких була піца та з рук ОСОБА_8 забрав мобільний телефон і вони почали бігти до квартири, де проживав ОСОБА_10 . По дорозі він питав ОСОБА_11 , навіщо він це зробив та чому не заплатив грошей, на що останній відповів, що все буде нормально. Пізніше ОСОБА_10 йому наказав мовчати про всі ті обставини, свідком яких він був. Про те що сталося не повідомив працівникам поліції, оскільки боявся погроз ОСОБА_3 . Окрім цього, будучи наляканим діями ОСОБА_3 не перешкоджав його злочинним діям. Викрадену піцу разом спожили. Коли затримали працівники поліції, їм розповів про обставини незаконного заволодіння майном. Будь якої попередньої домовленості щодо вчинення злочину з ОСОБА_3 не мав. Думав, що ОСОБА_3 має кошти та розрахується з кур`єром доставки піци. Просить виправдати.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому злочині визнав повністю та дав показання про те, що 11 жовтня 2015 року у вечірню пору доби перебував у

будинку по АДРЕСА_3 , до якого прийшов ОСОБА_4 із його знайомим. Разом почали спілкуватись.

Маючи потребу у їжі, ОСОБА_4 запропонував замовити піцу з доставкою. При цьому, особисто запитав у ОСОБА_4 чи має він гроші на придбання піци та отримав відповідь що ні. В свою чергу, повідомив ОСОБА_12 , що теж у нього грошей немає. ОСОБА_4 сказав, що це не проблема. Хто по телефону робив замовлення уже не пам`ятає. З метою досягнення своєї мети разом вирішили, що все таки безоплатно отримають піцу шляхом погроз кур`єру. З цією метою, погодивши свої дії вирішили вийти на подвір`я та зустріти доставника піци. Коли виходили з будинку для зустрічі з кур`єром піци він не помітно для ОСОБА_4 та не повідомляючи останнього про свої наміри взяв кухонну сокиру, яку заховав у рукав куртки. Дані дії вчинив для того аби виставляючи протиправну вимогу про передачу піци кур`єру без оплати пригрозити останньому та таким чином, уникнути фізичного впливу. В подальшому, близько 22 години він разом з ОСОБА_4 знаходилися на подвірї по АДРЕСА_4 , де побачили кур`єра піци та скерували останнього у двір будинку. Коли кур`єр зупинився, удвох підійшли до останнього. ОСОБА_4 підійшов до курєра та попросив закурити. В цей час, він особисто стояв осторонь від них на незначній відстані та в якийсь момент підійшов до потерпілого, дістав з рукава куртки сокиру так щоб було видно її лезо та висловив потерпілому вимогу віддати піцу. В подальшому, розуміючи, що жодного опору із сторони кур`єра не буде особисто дістав із сумки дві коробки, в одній з яких була піца та з рук ОСОБА_8 забрав мобільний телефон. Після чого, вони разом з ОСОБА_4 спокійно повернулись до квартири, де спожили викрадену піцу. Наголосив, що ідея заволодіти піцою ішла від ОСОБА_4 . Його покази про непричетність не відповідають дійсності. Особисто ОСОБА_4 та його мама пропонувала за гроші усе взяти на себе. В якийсь момент він навіть погодився, та очікував кошти, оскільки мав намір залишити їх сімї після ув`язнення. Окрім цього, ОСОБА_4 та його родина усіма способами старались вчинене разом покласти лише у його вину. У вчиненому щиро розкаюється просить суворо не карати.

Дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд прийшов до переконливого висновку, що інкриміновані злочини мали місце та вчинили їх обвинуваченні у справі. Такі твердження суду базуються на повному та всебічному встановленні обставин справи, що підтверджуються наступним.

Так, потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що він працює доставщиком піци у піцерії «Вуаля». 11 жовтня 2015 року у вечірню пору доби згідно замовлення доставив піцу за адресою АДРЕСА_4 . Перед тим, замовник повідомив, що у квартиру підніматися не потрібно, він вийде на вулицю та забере замовлення. Через деякий час він побачив, що зі сторони магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » вийшло двоє невідомих йому осіб. Один із хлопців попросив у нього сигарету та деякий час стояли неподалік від нього, при цьому, не повідомили його про те, що саме вони замовили піцу. Через деякий час один із них, як йому на даний час відомо це був обвинувачений ОСОБА_10 , підійшов до нього та з рукава куртки дістав невелику кухонну сокиру, так що лезо останньої було добре видно. При цьому, висловив вимогу по доброму віддати піцу. Такі дії обвинуваченого ОСОБА_10 в той момент він сприйняв як погрозу його життю та заподіяння тілесних ушкоджень. В подальшому, ОСОБА_10 забрав із сумки, що була прикріплена на багажнику мопеда піцу та вирвав мобільний телефон, що знаходився у нього в руці. Гнатюк, в цей час, стояв осторонь від нього та жодних протиправних дій по відношенню до нього не вчиняв. Після цього, хлопці пішли в напрямку до будинку, звідки і прийшли. На даний час будь яких претензій до обвинувачених не має. Вважає, що ОСОБА_4 не винний, оскільки не вчиняв щодо нього будь яких активних протиправних дій. Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 покладається на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_13 дав покази про те, що у його власності перебуває частина квартири, що в АДРЕСА_3 , яку він здавав в оренду. У жовтні 2015 року у вказаній квартирі проживали ОСОБА_10 та ОСОБА_12 . Він деколи приходив до вказаної квартири подивитись, чи все там в порядку. Через деякий працівники міліції з його дозволу проводили огляд у його квартирі, однак, в той час присутній він не був.
Окрім цього, з протоколу пред`явлення для впізнання від 13 жовтня 2015 року встановлено, що потерпілий ОСОБА_8 опізнав ОСОБА_4 , як особу, що була причетна до заволодіння його майном 11 жовтня 2015 року. ( а.с.19-20).
Даними протоколу слідчого експерименту від 03.02.2016 року проведеного з потерпілим ОСОБА_8 , згідно до яких, останній в деталях розповів та відтворив обставини заволодіння його майном двома особами, що мало місце 11.10 2015 року у дворі будинку по АДРЕСА_4 .
Встановленими обставинами під час проведення огляду місця події квартири по АДРЕСА_3 , в ході якого була відшукана кухонна сокира, яку демонстрував ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_8 під час незаконного заволодіння майном 11.10 2015 року.
Обставинами встановленими під час проведення впізнання з обвинуваченим ОСОБА_4 від 19.11.2015 року, в ході якого останній опізнав кухонну сокиру, якою погрожував ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_8 11.10.2015 року під час незаконного заволодіння.
Встановленими обставинами під час проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_3 від 08.02.2016 року згідно до результатів проведення якого обвинувачений розповів та відтворив обстановку незаконного заволодіння майном ОСОБА_14 , що мала місце 11.10.2015 року з безпосередньою участю обвинуваченого ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою ( а.с. 155-159).
Суд, дослідивши усі докази з огляду на допустимість достовірність та повноту прийшов до переконливого висновку, що злочини вчинено за попередньою змовою ОСОБА_9 та ОСОБА_3 . При цьому, суд зазначає, що попередня узгоджена домовленість між обвинуваченими була у відкритому заволодінні чужим майном потерпілого шляхом погрози без застосування спеціально приготовленого знаряддя, яке було б небезпечне для потерпілого. В ході реалізації спільної мети щодо заволодіння майном потерпілого обвинувачений ОСОБА_3 самостійно без узгодження та повідомлення ОСОБА_4 своїх дійсних намірів вчинив дії щодо демонстрації сокири як погрози потерпілому, яку останній сприйняв реально, як небезпеку для життя.
При цьому, суд визнаючи спільну участь у вчиненні інкримінованих злочинів покладається на встановленні обставини справи, а саме підтвердження участі у злочинні за показаннями потерпілого, обвинуваченого ОСОБА_3 . Окрім цього, дії ОСОБА_4 щодо участі у злочинні, його приховування, а також розпорядження викраденим суд розцінює як такі, що стверджують винність останнього.
Щодо заперечення винності та дачі показань обвинуваченим ОСОБА_4 суд оцінює останні критично, оскільки на переконання суду останні зумовленні бажанням уникнути кримінальної відповідальності за скоєне. Суд у цьому розумінні зазначає, що обвинувачений ОСОБА_4 , розуміючи відповідальність за скоєне, оскільки будучи раніше судимим, вчинивши злочин під час умовно дострокового звільнення з місць позбавлення волі, у повній мірі усвідомлює негативні наслідки щодо себе.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій). Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України повністю доведена зібраними у справі доказами.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України повністю доведена зібраними у справі доказами.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_3 є повне визнання вини сприяння у розкритті злочину, щире каяття. Обвинуваченого ОСОБА_4 по справі не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є рецидив злочину.

При призначенні покарання обвинуваченим суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, у відповідності до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення.

Вирішуючи питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 та беручи до уваги встановленні судом помякшуючі покарання обставини, суспільну небезпеку вчиненого та особу ОСОБА_3 , який був неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів. Вчинив повторний тяжкий корисливий злочин під час перебування на випробуванні встановленого вироком суду за попереднім засудженням, тим самим, на переконання суду, знехтував наданою можливістю судом добровільно стати на шлях виправлення, суд вважає, що перевиховання обвинуваченого можливо лише у ізоляції від суспільства з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі блище до найнищої межі санкції інкримінованої статті.

Щодо обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який в період, коли судимість не була погашена чи знята, будучи звільненим умовно-достроково за попереднім засудженням, на шлях виправлення не став. При цьому суд зазначає ставлення обвинуваченого до скоєння шляхом його не визнання винності, що продиктовано бажанням уникнути кримінальної відповідальності. Зважаючи на вище викладене, суд вважає, що покарання ОСОБА_4 повинно бути призначено у вигляді позбавлення волі в межах санкції, статті відповідно до пред`явленого обвинувачення.
Судові витрати за проведення товарознавчих експертиз підлягають стягненню з обвинувачених у повному обсязі.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 частково приєднати не відбуту міру покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21.01.2015 року за ч.2 ст. 185 КК України та остаточно рахувати призначене покарання за сукупністю вироків у вигляді 3(трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 31 серпня 2018 року - з дня затримання.

До вступу вироку у законну силу міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 залишити тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_3 зарахувати у строк відбуття призначеного покарання термін перебування під вартою з 14.10.2015 по 16.10.2015 року та з 15.01.2016 по 11.02.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні відбуття покарання у вигляді позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 частково приєднати не відбуту міру покарання за вироком Могилів - Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09.01.2013 року та остаточно рахувати призначене покарання за сукупністю вироків у вигляді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з дня проголошення вироку.

Засудженого ОСОБА_4 взяти під варту із зали суду.

До вступу вироку у законну силу засудженого ОСОБА_4 міру запобіжного заходу визначити тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_4 зарахувати у строк відбуття призначеного покарання термін перебування під вартою з 13.10.2015 по 19.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні відбуття покарання у вигляді позбавлення волі.

Стягнути солідарно із засуджених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судових товарознавчих експертиз в сумі 184 гривні 14 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-металеву кухонну сокиру із червоним держаком, пошкодженим у нижній частині, що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Дубенського ВП ГУНП у Рівненській області- знищити;

- сім карту оператора мобільного зв`язку «Лайф» із абонентським номером НОМЕР_1 , що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Дубенського ВП ГУНП у Рівненській області- знищити.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: