КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 26 січня 2019 року,відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився в Рівненській області, з середньою освітою, не одруженого, працюючого в охоронній фірмі "КОП" водієм, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_11 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21:00 години до 07:00 години наступної доби.
Покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ст. 194 КПК України, зобов`язавши його:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не залишати межі Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не спілкуватися зі свідками і потерпілими у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначено строк дії ухвали в межах строку досудового розслідування, до 24.03.2019 р.

Згідно ухвали слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби мотивовано тим, що під час судового розгляду слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, разом з тим слідчим суддею не встановлено і прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому враховуючи тяжкість покарання за ч. 2 ст. 187 КК України, особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, який, на думку слідчого судді, в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 26 січня 2019 року та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує на те, що 25.01.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Дана підозра, на думку прокурора, є обґрунтованою та підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Посилається на те, що слідчий суддя належним чином не оцінив ступінь порушення цінностей у кримінальному провадженні, не співставив існуючі ризики, характер кримінального правопорушення, його тяжкість, з реальною можливістю забезпечити запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту тому, що ОСОБА_6 не порушуватиме процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи захисників та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження №0000497 від 24.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

25.01.2019 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

26.01.2019 року слідчий СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на підставі чого застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти наявним ризикам.

26.01.2019 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора та застосовано до підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21:00 години до 07:00 години наступної доби.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурорів та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для застосування запобіжного заходу, оскільки існують ризики того, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненим злочином підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід, з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Також, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, що прокурором достатньо не обґрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому враховуючи у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого злочину, тяжкість злочину, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту в певний період доби.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

При здійсненні вибору між залишенням під вартою та звільненням презумпція залишається за звільненням (Moiseyev v. Russia п. 148).
Визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання під вартою, відповідні органи державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення явки до суду (Сергій Волосюк проти України п. 38).

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави і обставини, з яких суд відмовив у задоволенні клопотання слідчого, є достатньо обґрунтованими, оскільки вони вказують на те, що слідчий в клопотанні та суді першої інстанції в повному обсязі не довів суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного на свободу, слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування виняткового запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Згідно положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання підозрюваного під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею. За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає.

Однак, в судовому засіданні апеляційного суду було встановлено, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі допущено описку.

Так, в мотивувальній частині ухвали слідчим суддею викладено обставини справи за клопотанням слідчого у кримінальному провадженні №0000497 від 24.01.2019 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, при цьому дослідивши матеріали судового провадження слідчий суддя, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, в резолютивній частині ухвали застосував запобіжний захід відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є опискою в розумінні ст. 379 КПК України.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується як клопотанням слідчого так і долученими до нього матеріалами, зокрема письмовим повідомленням про підозру.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків. Вирішуючи питання про виправлення описки, суд не вправі змінювати зміст судового рішення.
Отже, суддею фактично допущено описку, але з урахуванням того, що заяви про її виправлення не надходило, колегія суддів вважає за необхідне виправити описку шляхом скасування ухвали та постановлення нової.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

З урахуванням викладеного, з метою усунення будь-яких протиріч ухвала місцевого суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 26 січня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_11 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21:00 години до 07:00 години наступної доби, із покладенням відповідних процесуальних обов`язків, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_11 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21:00 години до 07:00 години наступної доби, в межах строку досудового розслідування, а саме до 24 березня 2019 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;
- не відлучатися за межі Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками і потерпілими у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії даної ухвали встановити до 24 березня 2019 року включно.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і повідомити про це слідчого СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 , а також прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_11 .
Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 , який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло в якому він проживає, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1266/2019
Категорія: ст. 181 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_13
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1