Справа № 489/32/19
Кримінальне провадження №1-кп/489/402/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Миколаєва кримінальне провадження №0000128 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, який проходить військову службу за мобілізацією на посаді гранатометника у військової частини польова - пошта НОМЕР_1 , раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 , відповідно до ст.9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", п. п. 4, 7, 12, 122 "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008р., будучи призваним для проходження військової служби за мобілізацією та відповідно до наказу від 16.04.2014р. за №8 зарахований до списків особового складу військової частини польова - пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , з призначенням на посаду гранатометника 1 відділення 1 взводу 2 роти охорони батальйону військової частини, діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, 22.09.2014р. о 08.00 год. самовільно залишив військову частину та ухилявся від її проходження, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 до 12 год. 06.12.2018р..
06.12.2018р. о 08 год. солдат ОСОБА_4 добровільно з`явився до військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України та повідомив про себе, як військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину.
Суд визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене особою зазначеною в частинах першій або другій цієї статті.
Вина обвинуваченого доведена дослідженими судом доказами.
В судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним і, не оспорюючи обставин пред`явленого обвинувачення, показав, що будучи 16.04.2014р. призваним для проходження військової служби до військової частини польова - пошта НОМЕР_1 , самовільно без дозволу керівництва частини залишив військову частину 22.09.2014р., поїхав додому, в зв`язку із хворобою матері та вимушений був залишитися для догляду за нею. З`явився він до військової прокуратури та повідомив про себе лише у грудні 2018 року. Просив суд не позбавляти його волі.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, суд з урахуванням думки учасників судового провадження в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів на особу обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому - не встановлено.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
При призначенні покарання, суд враховує, що обвинуваченим вчинено злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, посередньо характеризується, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в межах визначених редакцією закону від 08.02.2015р., як таке що пом`якшує кримінальну відповідальність обвинуваченого.
Приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, його негативне ставлення до вчиненого, усвідомлення протиправності своїх дій, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Керуючись ст. ст. 374, 375 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.407 КК України та призначити покарання (в редакції закону від 08.02.2015р.) у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1