ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю:
секретаря - ОСОБА_7 ,
прокурора - ОСОБА_8 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2018 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань №4 строком на 60 днів. Дата закінчення дії цієї ухвали - 22 січня 2019 року.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя вказав на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1-3 ч.1 ст. 177 КПК України. Поряд із цим, суд дійшов висновку, що слідчим та прокурором доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу у провадженні з огляду на те, що ОСОБА_6 раніше судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, поєднаного із насильством, яке не є небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого, та тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити дотримання підозрюваним процесуальних обов"язків під час досудового розслідування та суду.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати і постановити нову, якою відмовити в застосуванні запобіжного заходу.
Вимоги скарги адвокат обґрунтовує тим, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину є необґрунтованою, оскільки підтверджується лише показаннями потерпілого, який на момент інциденту знаходився в стані сильного сп`яніння, тому не має підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджується, що СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002952 від 24 листопада 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
24 листопада 2018 року за підозрою у вчиненні цього злочину, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_6 , та того ж дня повідомлено його про підозру.
Як видно з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею встановлено, зокрема, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
З цими висновками суду, колегія суддів погоджується та вважає, що долучені до клопотання протокол огляду від 24 листопада 2018 року, протокол допиту потерпілого від 24 листопада 2018 року, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 24 листопада 2018 року, протоколи пред`явлення особи для впізнання від 24 листопада 2018 року за участю потерпілого та свідка об`єктивно вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 та сумнівів щодо правильності висновків суду не викликають.
На переконання колегії суддів, ці докази є належними та достатніми на цієї стадії провадження для прийняття рішення про обрання запобіжного заходу.
Що стосується встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то останні є такими, що об`єктивно існують.
З огляду на те, що підозра ОСОБА_6 є обґрунтованою, та з урахуванням відомостей про його особу, тяжкості злочину, у вчиненні якого він підозрюється, колегія суддів приходить до висновку про те, що ризики переховування від органів досудового розслідування, впливу на потерпілого та свідків з метою уникнення покарання або знищення, пошкодження чи спотворення документів, що мають суттєве значення для вирішення справи, є реальними.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Слідчий суддя, оцінив всі обставини провадження, у зв`язку з чим, дійшов до обґрунтованого висновку, що підстав для застосування стосовно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу немає, оскільки вони не зможуть забезпечити запобігання встановлених у провадженні ризиків.
Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , то останні суд розцінює як безпідставні та такі, що повністю спростовуються вищенаведеним.
З огляду на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості його підозри, покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, особу підозрюваного, який раніше судимий, а також встановлені слідчим суддею ризики, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати таким, що відповідає вимогам ст. 183 КПК України.
Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення слідчого судді, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4