Справа № 362/6448/18
Провадження № 1-кп/362/445/18
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

23 листопада 2018 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Василькові Київської області кримінальне провадження № 120 171 101 400 014 80 від 03.09.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Васильків Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2018 року судом отримано казаний обвинувальний акт та ухвалою дане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Оскільки, під час досудового розслідування, між підозрюваним і прокурором досягнуто угоди про визнання винуватості, суд в підготовчому судовому засіданні, відповідно до положень ст. 474 КПК України, розглянув питання щодо затвердження даної угоди.

Учасники провадження вважали за можливе затвердити укладену угоду.

Суд, заслухавши думку учасників провадження, приходить до наступних висновків.

Надану суду, разом з обвинувальним актом угоду про визнання винуватості укладено 30.10.2018 року в місті Василькові Київської області між прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 у пункті 2-му якої наведено правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Пункт 1 частини 7 статті 474 КПК України передбачає, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону; суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

Судом перевірено угоду на відповідність вимогам КПК України та встановлено, що зміст угоди не відповідає вимогам КПК України та закону.

Так, із змісту угоди про визнання винуватості, що також відображено в обвинувальному акті, вбачається, що ОСОБА_4 в силу статті 89 КК України не має судимості.

Проте, із довідки стосовно ОСОБА_4 та довідки про його звільнення вбачається, що ОСОБА_4 був двічі засуджений, а саме: 18.03.2014 року і 29.05.2014 року, останній раз за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та був звільнений 16.10.2015 року.

Отже, з урахуванням вимог статей 12 і 89 КК України, станом на дату вчинення ОСОБА_4 нового суспільно-небезпечного діяння 29 серпня 2017 року, він мав судимості, що у встановленому законом порядку не зняті та непогашені.

Тобто, коли на момент вчинення обвинуваченим нового злочину, він мав судимості, що у встановленому законом порядку непогашені та не зняті, його дії за ч. 3 ст. 185 КК України слід кваліфікувати із такою кваліфікуючою ознакою як повторність.

Натомість, як обвинувальний акт, так і угода про визнання винуватості, даного факту не відображають, внаслідок чого дії обвинуваченого кваліфіковано не вірно.

Вказані обставини, на переконання суду суперечать вимогам КПК України і закону, що також впливає на призначення винному покарання, оскільки ОСОБА_4 , маючи судимості, які в установленому законом порядку непогашені та не зняті, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і вчинив новий злочин проти власності.

Однак, при укладені угоди, вказана вище обставина врахована не була, внаслідок чого, на думку суду, сторонами було узгоджене призначення покарання із застосуванням статті 75 КК України, що з урахуванням особи винного та інших обставин справи, суперечить вимогам закону.

До того ж, слід вважати, що умови угоди в цій частині не відповідають інтересам суспільства, оскільки ОСОБА_4 втретє вчиняє злочин проти власності, маючи судимості, що у встановленому законом порядку непогашені та не зняті, що беззаперечно свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Тобто, на переконання суду, узгоджене сторонами в угоді призначення покарання, не забезпечить виправлення засудженого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, не відповідає його особі, а також є недостатнім для досягнення, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Таким чином, на думку суду, існують підстави для відмови в затвердженні наданої суду угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмову в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 цього Кодексу.

За таких обставин, коли існують підстави для відмови в затвердженні наданої суду угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, суд приходить до висновку, що в затвердженні угоди слід відмовити та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 КПК України.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого не застосовувались.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 369 КПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 30 жовтня 2018 року, укладеної між підозрюваним ОСОБА_4 і прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 .

Повернути кримінальне провадження № 120 171 101 400 014 80 від 03.09.2017 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя