Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/39/19
Провадження № 1-кс/670/21/19
УХВАЛА
23 січня 2019 року смт. Віньківці
Слідчий суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці клопотання прокурора Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000003, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
21.01.2019 року до Віньковецького районного суду з клопотанням про арешт майна звернулась прокурор Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у якому просила накласти арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :08:001:0068 площею 2 га, власником якої є ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що всупереч вимог Земельного кодексу України, ОСОБА_5 після набуття 22.12.2017 у власність земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :05:007:0007 для введення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області, шляхом обману незаконно отримав ще 1 земельну ділянку площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :08:001:0068, яка розташована за межами населених пунктів Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області.

Віньковецьким відділом Городоцької місцевої прокуратури за вказаним фактом 17.01.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речового доказу.

У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що саме земельна ділянка із кадастровим номером :08:001:0068, площею 2 га є об`єктом вчинення злочину.

Тому у ході досудового розслідування виникла потреба в арешті земельної ділянки із кадастровим номером :08:001:0068, площею 2 га, власником якої є ОСОБА_4 , оскільки вона відноситься до об`єктів кримінально протиправних дій та набута кримінально протиправним шляхом з позбавленням права розпорядження та користування вказаною земельною ділянкою, з метою збереження речового доказу та недопущення подальшого її перепродажу або вчиненню інших дій, які унеможливлять її повернення до державної власності.

Крім цього, під час досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду земельних експертиз із використанням даних земельних ділянок в межах їх координатів, форм та місця розташування.

Проте, враховуючи, що заборона вчинення дій щодо спірної земельної ділянки є за своєю сутністю обмеженням права власності, котре за вимогами ст. 16 КПК України не може бути здійснено без судового рішення, на момент досудового розслідування даного кримінального провадження, виникла необхідність здійснити арешт вище описаних земельних ділянок відповідно до ст. 170 КПК України, забезпечивши таким чином виконання завдань кримінального провадження щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила задовольнити.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить такого.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ст. 132 КПК України, ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 171 КПК України, у клопотанні прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Встановлено, що в провадженні прокурора Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000003 від 17.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, всупереч вимог Земельного кодексу України, ОСОБА_5 після набуття 22.12.2017 у власність земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :05:007:0007 для введення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області, незаконно упродовж 2017 року набув понад норму у власність ще 1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, а саме земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :08:001:0068, яка розташована за межами населених пунктів Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області.

Прокурор посилається у своєму клопотанні на те, що вказана земельна ділянка набута протиправно, її власником є ОСОБА_4 , тому з метою збереження речового доказу та недопущення подальшого перепродажу або вчинення інших дій, які унеможливлять її повернення до державної власності, виникла потреба в накладенні арешту на це майно.
Проте в клопотанні прокурора про арешт майна відсутнє відповідне обґрунтування необхідності арешту зазначеного майна, відсутні відомості, чи вказана земельна ділянка визнана речовим доказом та чи пред`явлена комусь підозра у кримінальному провадженні, немає даних про місцеперебування (реєстрації місця проживання) власника земельної ділянки ОСОБА_4 , що унеможливлює його належне повідомлення судом про судове засідання, а розгляд вказаного клопотання без належного повідомлення власника майна слідчий суддя вважає недопустимим.
Крім того, зміст мотивувальної частини клопотання не відповідає резолютивній. З мотивувальної частини клопотання слідує, що арешт потрібно накласти на земельні ділянки, а в резолютивній частині зазначений лише кадастровий номер земельної ділянки площею 2 га, яка розташована за межами населених пунктів Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області.
Водночас у резолютивній частині клопотання не зазначено, у який спосіб слід накласти арешт на майно, тоді як у мотивувальній частині вказано, що «…. з позбавленням права розпорядження та користування вказаною земельною ділянкою».
Слідчий суддя також зазначає, що з матеріалів клопотання не вбачається за можливе встановити, чи є предмет арешту об`єктом кримінально караних дій, або майном, набутим кримінальним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
До клопотання прокурора також не долучені документи, завірені належним чином, які підтверджують право власності на земельні ділянки, про які зазначає прокурор у своєму клопотанні.
Таким чином, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту, тому його належить повернути прокурору для усунення недоліків відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України.
Керуючись ст. ст. 131-132, ст. ст. 170-173, ст. 372 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000003, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, повернути прокурору для виконання вимог ст. 171 КПК України протягом 72 годин з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Віньковецького районного суду ОСОБА_1