Провадження 1кп-200/218/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

з участю:

потерпілого ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000143, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого фізичною особою-підприємцем, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 27 ч. 3 ст. 369, ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 384 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_9 в органи внутрішніх справ прийнятий 09.08.2003 року та наказом № 1 о/с від 03.01.2017 року призначений на посаду начальника відділу викриття порушень у сфері легального обігу наркотиків управління протидії наркозлочинності ГУНП в Дніпропетровській області та одержав спеціальне звання - майор поліції.
Згідно норм ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» співробітники Національної поліції є працівниками правоохоронних органів.
Відповідно до ст. ст. 1,20 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_9 виконував функції офіційного представника органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто був, на момент вчинення кримінального правопорушення, службовою особою правоохоронного органу - представником влади, на якого ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч.І ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» покладалися обов`язки: неухильно дотримуватися положеньКонституції України, законів України, інших нормативно-правових актів та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини. Окрім того, ОСОБА_9 мав право застосовувати заходи поліцейського примусу, передбачені ст.42 Закону України «Про Національну поліцію», а також фізичну силу, спеціальні засоби та вогнепальну зброю у порядку, передбаченому ст. ст. 43-45 Закону України «Про Національну поліцію».
Таким чином, ОСОБА_9 згідно ч. З ст. 18 КК України та примітки 1 до ст. 364 КК України, був службовою особою, оскільки постійно здійснював функції представника влади.
Встановлено, що на підставі матеріалів правоохоронних органів про виявлення фактів вчинення кримінального правопорушення слідчим відділом ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 24.11.2016 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001013 від 24.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК України.
В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001013 на підставі ухвал Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2016 , слідчими СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 19.01.2017 року проведено обшуки за адресою реєстрації ТОВ «Флюгер» у АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_8 у АДРЕСА_4 , в автомобілі Skoda Fabia classic, д.н.з НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_12 та домоволодінні, яке розташоване на території дачної ділянки АДРЕСА_5 , розміщеної на території Садового товариства «Будівельник-1».
За результатами обшуків та огляду слідчими СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, вилучено грошові кошти в сумі 22 000 доларів США, 3 000 Євро, 49 500 гривень, а також хімічні речовини, які поміщені до спеціальних пакетів Національної поліції.
У свою чергу присутній під час вищевказаних обшуків та огляду начальник відділу викриття порушень у сфері легального обігу наркотиків управління протидії наркозлочинності ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , діючи в особистих інтересах, умисно, з корисливих спонукань, шляхом обману та зловживання довірою вирішив заволодіти грошовими коштами ОСОБА_8 , які були вилучені в ході обшуку у ОСОБА_12 , яка є матір`ю ОСОБА_8 .
З цією метою ОСОБА_9 19.01.2017 року в період часу з 10.55 год. по 18.40 год. повідомив ОСОБА_8 , що в разі передачі виявлених в ході обшуку грошових коштів в подальшому забезпечить уникнення ОСОБА_8 кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0001013. ОСОБА_8 на вказану пропозицію ОСОБА_9 відповів відмовою.
ОСОБА_9 достовірно знаючи, що рішення згідно вимог КПК України про закриття кримінального провадження № 0001013 приймається виключно слідчим або прокурором, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману і зловживання довірою під час особистих зустрічей з ОСОБА_8 переконував останнього, що для уникнення відповідальності укримінальному провадженні №0001013, йому необхіднопередати через ОСОБА_9 для старшого слідчого ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 , яка розслідує вказане провадження, неправомірну вигоду у вигляді вилучених під час обшуку19.01.2017 року грошових коштів в сумі 22 000 доларів США, 3 000 Євро, 49 500 гривень.
З метою, надання своїм діям вигляду законності ОСОБА_9 наполягав, щоб ОСОБА_8 написав розписку про начебто отримання вилучених під час обшуку 19.01.2017 року грошових коштів у повному обсязі.
Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння майном ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з метою виклику у останнього довіри, запевнив його, що особисто знайомий зі старшим слідчим ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 , перебуває з нею в дружніх стосунках та обізнаний про хід розслідування кримінального провадження № 0001013.
Демонструючи таким чином свою значимість ОСОБА_9 викликав у ОСОБА_8 довіру та впевненість у тому, що старший слідчий ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 хоче отримати від ОСОБА_8 неправомірну вигоду, за прийняття рішення про закриття кримінального провадження № 0001013.
Вказаними діями ОСОБА_9 переслідував мету незаконного особистого збагачення, діючи умисно, шляхом обману та зловживання довірою з корисливих спонукань, схилив ОСОБА_8 до надання неправомірної вигоди старшому слідчому ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 .
01.03.2017 року ОСОБА_9 шляхом обману, зловживаючи довірою ОСОБА_8 в період часу з 09.20 год. по 11.22 год., перебуваючи у службовому кабінеті № 203, який розміщений в адміністративній будівлі ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою м. Дніпро вул. Троїцька площа 2а, безпосередньо після повернення старшим слідчим ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 грошових коштів в сумі 22 000 доларів США, 3 000 Євро, 49 500 гривень ОСОБА_8 , діючи на виконання раніше досягнутих з останнім домовленостей про надання ним неправомірної вигоди, не маючи наміру на передачу іншим особам, заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 у сумі 22 000 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 01.03.2017 року становить 597 602 гривень), 3 000 Євро (що згідно офіційного курсу НБУ станом 01.03.2017 року становить 86 356 гривень) та 49 500 гривень тобто на загальну суму 733 458 гривень, що є особливо великим розміром.
Після чого за допомогою невстановлених на теперішній час слідством осіб, виніс за межі кабінету зазначені грошові кошти, сховав їх та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.
Також, в ході досудового розслідування встановлено, що на підставі матеріалів правоохоронних органів про виявлення фактів вчиненнякримінального правопорушення слідчим відділом ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 24.11.2016 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001013 за ознакамикримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК України.
Під час розслідування кримінального провадження № 0001013 на підставі ухвал Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 19.12.2016, слідчими СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 19.01.2017 проведено обшуки за адресою реєстрації ТОВ «Флюгер» у АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_8 у АДРЕСА_4 , в автомобілі Skoda Fabia classic, д.н.з НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_12 та домоволодінні, яке розташоване на території дачної ділянки АДРЕСА_5 , розміщеної на території Садового товариства «Будівельник-1».
За результатами обшуків та огляду слідчими СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, вилучено грошові кошти в сумі 22 000 доларів США, 3 000 Євро, 49 500 гривень, а також хімічні речовини, які поміщені до спеціальних пакетів Національної поліції.
У свою чергу присутній під час обшуків та огляду начальник відділу викриття порушень у сфері легального обігу наркотиків управління протидії наркозлочинності ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , діючи в особистих інтересах, умисно, з корисливих спонукань, шляхом обману та зловживання довірою вирішив заволодіти грошовими коштами, які були вилучені в ході обшуку у ОСОБА_12 , яка є матір`ю ОСОБА_8 .
З цією метою ОСОБА_9 19.01.2017 року в період часу з 10.55 год. по 18.40 год. повідомив ОСОБА_8 , що в разі передачі йому виявлених в ході обшуку грошових коштів та написання відповідної розписки про начебто їх отримання в подальшому забезпечить уникнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0001013. ОСОБА_8 на вказану пропозицію ОСОБА_9 відповів відмовою.
З метою заволодіння вилученими грошовими коштами ОСОБА_9 переконав ОСОБА_8 , що йому загрожує кримінальна відповідальність і єдиним способом уникнути її є передача неправомірної вигоди слідчому, який розслідує кримінальне провадження для прийняття рішення про його закриття.
ОСОБА_9 достовірно знаючи, що рішення згідно вимог КПК України про закриття кримінального провадження №0001013приймається виключно слідчим або прокурором, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману і зловживання довірою під час особистих зустрічей з ОСОБА_8 переконував останнього, що для уникнення відповідальності укримінальному провадження №0001013, йому необхіднопередати через ОСОБА_9 для старшого слідчого ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 , яка розслідує вказане провадження, неправомірну вигоду у вигляді вилучених під час обшуку19.01.2017 року грошових коштів в сумі 22 000 доларів США, 3 000 Євро, 49 500 гривень.
ОСОБА_9 , продовжуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння майном ОСОБА_8 , з метою виклику у останнього довіри, запевнив, що особисто знайомий зі старшим слідчим ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 , перебуває з нею в дружніх стосунках та обізнаний про хід розслідування кримінального провадження № 0001013.
З метою підбурення до надання неправомірної вигоди, демонструючи свою значимість ОСОБА_9 викликав у ОСОБА_8 довіру та впевненість у тому, що старший слідчий ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 хоче отримати від ОСОБА_8 неправомірну вигоду, за прийняття рішення про закриття кримінального провадження № 0001013.
Вказаними діями ОСОБА_9 переслідував мету незаконного особистого збагачення, діючи умисно, шляхом обману та зловживання довірою з корисливих спонукань, схилив ОСОБА_8 до надання неправомірної вигоди старшому слідчому ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13
ОСОБА_9 , будучі обізнаним про закриття кримінального провадження № 0001013, переслідуючи мету на заволодіння чужим майном, шляхом підбурення ОСОБА_8 до надання неправомірної вигоди старшому слідчому ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 , як службовій особі, що займає відповідальне становище, 01.03.2017 зустрівся з ОСОБА_8 біля залізничного вокзалу, в кафе «Пузата Хата» за адресою м. Дніпро площа Вокзальна, 5 де повідомив останньому, що старшим слідчим ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 на підставі висновку експертизи прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0001013 та у подальшому ОСОБА_8 повинен прибути до кабінету слідчого для написання розписки про отримання вилучених в ході обшуків речей в тому числі грошових коштів в сумі 22 000 доларів США, 3 000 Євро, 49 500 гривень, які ОСОБА_8 фактично не отримає, оскільки вони будуть слугувати, як неправомірна вигода для слідчого.
01.03.2017 року близько 09.20 год. ОСОБА_9 супроводив ОСОБА_8 до кабінету старшого слідчого ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 , який розміщений в приміщені ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою м. Дніпро, вул. Троїцька площа, 2а та перебував у кабінеті під час написання ОСОБА_8 розписки.
Перебуваючи в кабінеті слідчого ОСОБА_8 написав розписку про отримання речей, які були вилучені в ході обшуків 19.01.2017 в тому числі і грошових коштів в сумі 22 000 доларів США, 3 000 Євро, 49 500 гривень.
В подальшому ОСОБА_8 , діючи на виконання досягнутих раніше домовленостей з ОСОБА_9 , вважаючи, що грошові кошти в сумі 22 000 доларів США, 3 000 Євро, 49 500 гривень будуть передані старшому слідчому ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 за прийняття нею рішення про закриття кримінального провадження № 0001013, залишив вказані грошові кошти ОСОБА_9 .
Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 переслідуючи мету заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 з метою створення юридичних підстав для прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження № 0001013 шляхом складання завідомо неправдивого висновку експерта, у період з 19.01.2017 по 23.02.2017 вступив у змову із експертом Дніпропетровського науково-дослідного експертного центру МВС України.
Під час розслідування кримінального провадження № 0001013 старшим слідчим ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 20.01.2017 року винесено постанову про призначення експертизи щодо наявності наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, сильнодіючих та отруйних речовин у хімічних речовинах, що були вилучені у ОСОБА_8 та ОСОБА_12 в ході обшуків проведених 19.01.2017 року.
Дана постанова про призначення експертизи разом із об`єктами дослідження, упаковка яких відповідала вимогам КПК України та п. п. 3.5.1 і 3.5.2 Інструкції про порядок прийому, обліку, зберігання та повернення ініціатору матеріалів та об`єктів дослідження за вибухотехнічним, біологічним видом судової експертизи та судових експертиз та судових експертиз матеріалів, речовин та виробів Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України, затвердженої наказом Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України від 22.04.2016 № 74, надійшла до Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України 23.01.2017.
З метою виконання злочинного наміру ОСОБА_9 повинен був отримати від ОСОБА_8 суміш з речовин, які не заборонені у вільному обігу та у подальшому передати її експерту який в свою чергу в ході проведення експертного дослідження використовував вказану суміш замість хімічних речовин, що були вилучені 19.01.2017 року в ході обшуків проведених у ОСОБА_8 та ОСОБА_12 .
Для цього, 31.01.2017року ОСОБА_9 на виконання заздалегідь погоджених домовленостей з ОСОБА_8 , перебуваючи на сходовому майданчику біля квартири АДРЕСА_6 , що у місці Дніпро отримав від ОСОБА_8 заздалегідь заготовлену останнім суміш хімічних речовин, не заборонених у вільному обігу, яка в подальшому повинна бути направлена на експертизу замість речовин вилучених в ході обшуків.
В подальшому, ОСОБА_9 , у в період час з 31.01.2017 року по 23.02.2017 року отриману від ОСОБА_8 31.01.2017 суміш хімічних речовин, які не заборонені у вільному обігу, передав у непередбачений законом спосіб, експерту, з метою сприяння шляхом надання засобів, у складанні завідомо неправдивого висновку експерта, який буде юридичною підставою для прийняття старшим слідчим ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 рішення про закриття кримінального провадження № 0001013.
В подальшому після отримання від ОСОБА_9 суміші хімічних речовин, що не заборонені у вільному обігу, на підставі проведеного дослідження експертом складено завідомо неправдивий висновок експерта № 1/8.6/8.13/201 від 23.02.2017 з фототаблицею, з метою створення штучних доказів захисту, який листом від 23.02.2017 № 19/104.1 був направлений старшому слідчому ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 для долучення до матеріалів кримінального провадження № 0001013.
Постановою старшого слідчого ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 від 28.02.2017 прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0001013 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до вказаної постанови, однією з підстав закриття кримінального провадження є висновок експерта № 1/8.6/8.13/201 від23.02.2017 року щодо відсутності у вилучених 19.01.2017 року під час обшуків хімічних речовинах наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, сильнодіючих та отруйних лікарських засобів.
Умисні дії ОСОБА_9 , які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинені в особливо великому розмірі, кваліфіковані органами досудового слідства за ч.4 ст. 190 КК України.

Умисні дії ОСОБА_9 , які виразилися у підбуренні до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, кваліфіковані органами досудового слідства за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 27 ч.3 ст. 369 КК України.

Умисні дії ОСОБА_9 , які виразилися у пособництві складання завідомо неправдивого висновку експерта під час провадження досудового розслідування, поєднані зі штучним створенням доказів захисту, кваліфіковані органами досудового слідства за ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 384 КК України.

11 грудня 2018 року між прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_9 за участю захисника ОСОБА_6 була укладена угода про визнання винуватості, яка була доповнена 19.03.2019 року, згідно з якою обвинувачений зобов`язався беззастережно та у повному обсязі визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 27 ч.3 ст. 369, ч.5 ст. 17 ч.2 ст. 384 КК України, співпрацювати із стороною обвинувачення, відповідати на всі поставлені питання, з`являтися в установлений законодавством строк за викликом слідчого, прокурора та суду, не замовчувати факти щодо вчинення ним вказаного кримінального правопорушення. В угоді сторони погодилися на призначення ОСОБА_9 покарання за ч.4 ст. 190 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 27 ч.3 ст. 369 КК України до чотирьох років позбавлення волі; за ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 384 КК України до двох років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів у вигляді п`яти років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на три роки, з покладанням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою провину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 27 ч. 3 ст. 369, ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 384 КК України визнав повністю та пояснив, що він дійсно скоїв зазначені злочини при обставинах, встановлених в ході досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження. Йому цілком зрозумілі його права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України. Він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Прокурор просив затвердити укладену з обвинуваченим угоду про визнання винуватості та винести обвинувальний вирок щодо ОСОБА_9 з призначенням йому покарання узгодженого сторонами в угоді.

Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості між ОСОБА_9 та прокурором.

Потерпілий ОСОБА_8 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості між ОСОБА_9 та прокурором та пояснив, що він надав письмову згоду прокурору на укладання зазначеної угоди, матеріальна шкода, заподіяна злочином, відшкодована йому у повному обсязі, а тому претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має.

Обвинувачена ОСОБА_10 та захисник адвокат ОСОБА_7 також не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості між ОСОБА_9 та прокурором.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладена між прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_9 угода про визнання винуватості підлягає затвердженнюз наступних підстав.

Згідно ст.469 КПК України угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів та особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий у випадку надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладання ними угоди.

Як встановлено в суді ОСОБА_9 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення середньої тяжкості, тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана суспільним інтересам та інтересам потерпілого ОСОБА_8 , та дії ОСОБА_9 органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 27 ч.3 ст. 369, ч.5 ст. 17 ч.2 ст. 384 КК України, як такі що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинені в особливо великому розмірі, у підбуренні до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, а також у пособництві складання завідомо неправдивого висновку експерта під час провадження досудового розслідування, поєднані зі штучним створенням доказів захисту.

ОСОБА_9 в суді свою провину в скоєнні інкримінованих йому злочинів визнав повністю та підтвердив обставини його скоєння викладені в обвинувальному акті, які об`єктивно підтверджуються дослідженими безпосередньо судом у судовому засіданні письмовими доказами кримінального провадження: протоколом огляду місця події від 01.03.2017 року. ( т.1 а.с. 67-70), протоколом обшуку від 01.03.2017 року, проведеного за місцем проживання ОСОБА_9 ( т.1 а.с. 92-97), протоколом огляду від 02.03.2017 року. ( т.1 а.с. 98), протоколом проведення слідчого експерименту від 31.07.2017 року за участю ОСОБА_9 ( т.1 а.с. 128-129), висновком судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів № 117/2 від 09.06.2017 року. ( т.2 а.с. 7-13), висновком судово-технічної експертизи № 116/2 від 18.07.2017 року. ( т.2 а.с. 20-23), висновком судової фоноскопічної експертизи № 53/4 від 20.07.2017 року. ( т.2 а.с. 32-46), висновком судової хімічної експертизи № 106/5 від 03.05.2017 року. ( т.2 а.с. 54-62), висновком судової хімічної експертизи № 19/11-1/55-СЕ/17 від 27.06.2017 року. ( т.2 а.с. 77-97), висновком судово-криміналістичної експертизи № 335/1 від 27.04.2017 року. ( т.2 а.с. 98-122), протоколом проведення за наслідками негласних слідчих (розшукових) дій від 21.04.2017 року. ( т.3 а.с. 29), протоколом вручення речовини від 31.01.2017 року. ( т.3 а.с. 46-51), протоколом проведення за наслідками негласних слідчих (розшукових) дій від 16.02.2017 року. ( т.3 а.с. 54-58), протоколом проведення за наслідками негласних слідчих (розшукових) дій від 03.03.2017 року. ( т.3 а.с. 59-76), постановою про визнання речових доказів від 13.03.2017 року. ( т.1 а.с. 72-76).

Зазначена угода про визнання винуватості підписана добровільно, без насильства та примусу. Форма, зміст та порядок укладення зазначеної угоди відповідають вимогам ст. 469, 472, 473 КПК України.

Узгоджена міра покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , з врахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання щире каяття обвинуваченого, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування заподіяної злочином шкоди, а також особистості обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не значиться, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має на утриманні неповнолітню дитину, відповідає вимогам ст.ст. 65, 75, 76 КК України та буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено, таким чином підстав для відмови в затвердженні зазначеної угоди, встановлених ст.474 КПК України не має.

Витрати, пов`язані з проведенням експертиз по кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого в повному обсязі.

У відповідності до ст. 100 КПК України, речові докази по справі грошові кошти, суд вважає необхідним повернути законному володільцю.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити укладену 11 грудня 2018 року, доповнену 19.03.2019 року, угоду про визнання винуватості між прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_9 за участю захисника ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_9 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 27 ч.3 ст. 369, ч.5 ст. 17 ч.2 ст. 384 КК України та призначити йому покарання, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 11 грудня 2018 року з доповненнями від 19.03.2019 року:

за ч.4 ст. 190 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 27 ч.3 ст. 369 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі;

за ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 384 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_9 , у вигляді застави розміром 160 000 грн. після набрання вироком законної сили скасувати.

Внесені у якості застави 03.03.2017 року грошові кошти у сумі 160 000 грн. на р/р 2807 УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код 38004897, МФО 820019, за квитанцією № 0.0.719039822.1 від 03.03.2017 року, після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю - ОСОБА_14 .

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави документально підтверджені витрати Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ при проведенні судових експертиз у сумі 20 293 (двадцять тисяч двісті дев`яносто три) гривні 56 копійок.
Речові докази :

-грошові кошти в сумі 38 400 грн. (70 купюр номіналом по 500 грн.; 17 купюр номіналом по 200 грн.), 8 200 доларів США (82 купюри номіналом по 100 доларів США), 200 Євро (4 купюри по 50 Євро), які були вилучені під час обшуку за адресою АДРЕСА_2 , - повернути ОСОБА_15 ;

-грошові кошти в сумі 400 грн. (2 купюри номіналом по 200 грн.), які були вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_9 під час його затримання 01.03.2017; грошові кошти в сумі 11 600 грн. (20 купюр номіналом по 500 грн.; 8 купюр номіналом по 200 грн.), які були вилучені в ході обшуку за адресою АДРЕСА_7 , - повернути ОСОБА_9 .

На вирок суду, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3