Справа № 333/1060/18
Пр. №1-кп/333/295/18
ВИРОК
Іменем України
20 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 07.10.2008 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;
2) 04.08.2009 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
3) 23.06.2011 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 70, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі.
4) 02.03.2018 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Приблизно о 23:00 годині, 01 лютого 2018 року, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше сховище, таємно, через металевий паркан проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, будучи переконаним, що його дії залишаться ніким не помічені, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, таємно, з метою особистого збагачення, викрав лист металу з нержавіючої сталі розміром 220x100 см., вагою 16 кг 500 г, (24 грн. 50 коп. за 1 кг), загальною вартістю 404 грн. 25 коп., який належить потерпілій ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_5 взявши до рук вказаний лист металу із нержавіючої сталі, таємно покинув територію вказаного домоволодіння та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вказаними злочинними діями, ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму - 404 грн. 25 коп.

Наприкінці квітня 2018 року, ОСОБА_5 маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше сховище, таємно, через металевий паркан проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, будучи переконаним, що його дії залишаться ніким не помічені, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, таємно, з метою особистого збагачення, викрав лист металеву ємність для сміття вартістю 862 гривні 00 копійок та решітку з металевого пруту 4*2,5*14 вартістю 218 гривень 35 копійок, які перебувають на балансі УМГ «Харківтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз».

Далі, ОСОБА_5 почергово, взявши до рук вказані предмети, таємно покинув територію вказаного домоволодіння та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вказаними злочинними діями, ОСОБА_5 спричинив потерпілому УМГ «Харківтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» майнову шкоду на загальну суму - 1146 грн. 40 коп.

На початку травня 2018 року, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше сховище, таємно, через металевий паркан проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, будучи переконаним, що його дії залишаться ніким не помічені, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, таємно, з метою особистого збагачення, викрав дві чавунні кришки люку Л- 63.77 та 09-Пк-Ф4, вартістю 760 грн. 01 коп. кожна, загальною вартістю 1520 грн. 02 копійок, які перебувають на балансі УМГ «Харківтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз».

Далі, ОСОБА_5 почергово, взявши до рук вказані предметі, таємно покинув територію вказаного домоволодіння та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вказаними злочинними діями, ОСОБА_5 спричинив потерпілому УМГ «Харківтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» майнову шкоду на загальну суму - 1520 грн. 02 коп.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 та кваліфікує дії останньої: за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше сховище.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинувачені визнав повністю, щиро покаялася, підтвердив обставини вчинення злочину, викладених вище та при цьому зазначив наступне, що 01.02.2018 проник на територію домоволодіння, звідки викрав металевий лист, який в подальшому здав на металолом. Виручені кошти потрав на власні потреби.
На початку травня 2018 року проник на територію домоволодіння звідки викрав два чавунні люки. Їх також здав на металолом. Гроші потратив на їжу.
Представник потерпілого ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про слухання справи без його присутності. На суворому покаранні не наполягав. Матеріальні збитки злочином йому не завдано.
Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася. Хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена в установлений законом порядку. Причини неявки суду не повідомила. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи суду не надходило.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені судом, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали, що стосуються речових доказів, а також, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».
Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Однак, враховуючи те що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин під час випробувального терміну за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 02.03.2018 тому, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання за цим вироком, необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання, і виправлення та перевиховування останнього можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Крім цього,суд також враховую те, що ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 УК України (епізод крадіжки від 01.02.2018 металевого листа у потерпілої ОСОБА_11 ) до винесення вироку Оріхівським районним судом Запорізької області від 02.03.2018, тому при призначенні покарання суд керується вимогами ч.4 ст.70 УК України.
На переконання суду, призначення обвинуваченому ОСОБА_5 такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.
До обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід тримання під вартою.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільні позови у справі не заявлялися.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349,369,373,374,376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначеного вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 02.03.2018, призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України суд частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Оріхівськогорайонного суду Запорізької області від 02.03.2018 та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення.
Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання з 18 год. 00 хв. 23.07.2018.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити - тримання під вартою.

Речові докази:

- ємність для сміття, частину металевої кришки люку повернути представнику потерпілого ОСОБА_9

- лист металу із нержавіючої сталі розміром 220х100 см., вагою 16 кг. 500г. повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1