ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11/803/4/18 Справа № 204/1026/13-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
громадського захисника ОСОБА_8
підсудного ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали кримінальної справи за апеляційними скаргами прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_10 , підсудного ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_11 , громадського захисника ОСОБА_8 в інтересах підсудного ОСОБА_9 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2018 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Дніпропетровську, не одруженого, не працюючого, який немає реєстрації та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-26.03.2004 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений по відбуттю терміну покарання 30.10.2010 року,
засудженого за ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,
В с т а н о в и л а:
Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2018 року ОСОБА_9 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст.186, ч.3 ст.153, ч.2 ст.187, ч.2 ст.153, ч.2 ст.152 КК України, і призначено йому покарання:
- за ч. 2 ст. 186 КК України - у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 153 КК України - у вигляді 10 (десяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 187 КК України - у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;
- за ч. 2 ст. 153 КК України - у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 152 КК України - у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначено остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_9 залишено у вигляді тримання під вартою.
Термін відбування покарання ОСОБА_9 постановлено обчислювати з моменту затримання, з 27 лютого 2012 року.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року зараховано в строк покарання ОСОБА_9 термін його попереднього ув`язнення з 27 лютого 2012 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 21.06.2017 року - день за день.
Позовні вимоги представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 про стягнення на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 8 гривень і в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 гривень задоволено в повному обсязі.
Позовні вимоги представника малолітньої потерпілої ОСОБА_13 - ОСОБА_14 про стягнення з ОСОБА_9 100000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, задоволено частково, а саме, в сумі 20000 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_15 про стягнення з ОСОБА_9 100000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, задоволено частково, а саме в сумі 20000 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Позов представника потерпілої ОСОБА_16 залишено без розгляду.
Також судом вирішено долю речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_9 визнано винним у тому, що будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і, маючи не зняту і не погашену у встановленому порядку судимість, повторно скоїв ряд злочинів.
Так, ОСОБА_9 , скоюючи злочин повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна та задоволення статевої пристрасті неприродним способом відносно малолітніх, діючи умисно та з корисливих мотивів, 25.02.2011 року, приблизно о 08:30 прибув до парку ім. Ленінського Комсомолу, розташованого між вул. Макарова і пр. Кірова у м. Дніпропетровську (Дніпрі), де побачив раніше незнайомих йому малолітніх ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна та задоволення статевої пристрасті неприродним способом відносно малолітніх, ОСОБА_9 підійшов ззаду до малолітніх ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , після чого, застосовуючи фізичну силу, схопив їх за одяг, в процесі чого дряпнув ОСОБА_17 нігтем по лівій щоці, заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді лінійного садна на лівій щоці, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 12 С /е від 16.03.2011 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні раптові наслідки.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, скоюючи злочин повторно, ОСОБА_9 25.02.2011 року, приблизно о 09:00, утримуючи малолітніх ОСОБА_18 і ОСОБА_17 за одяг, тим самим не даючи можливості їм сховатися, завів малолітніх вглиб парку ім. Ленінського Комсомолу в Дніпропетровську (Дніпрі). Користуючись тим, що знаходиться в безлюдному місці і потерпілі є малолітніми, ОСОБА_9 почав висловлювати на їхню адресу погрози про заподіяння їм тілесних ушкоджень у разі непокори, які малолітніми потерпілими були сприйняті як реальні. Таким чином, погрожуючи застосуванням насильства, безпечного для їх життя або здоров`я, ОСОБА_9 придушив волю потерпілих до опору, після чого відкрито викрав перебуваюче у користуванні малолітньої потерпілої ОСОБА_17 майно, що належить ОСОБА_12 - гроші в сумі 8 гривень, і яке знаходилось у користуванні малолітньої ОСОБА_18 майно, що належить ОСОБА_16 - гроші в сумі 68 гривень.
Не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати умисел на задоволення статевої пристрасті неприродним способом відносно малолітніх, ОСОБА_9 25.02.2011 року, приблизно о 09:10, перебуваючи в парку ім. Ленінського Комсомолу у м.Дніпропетровську (Дніпрі), висловлюючи погрози на адресу малолітніх ОСОБА_17 і ОСОБА_18 про заподіяння їм тілесних ушкоджень у разі непокори, які малолітніми були сприйняті як реальні, тобто погрожуючи застосуванням фізичного насильства, придушив волю потерпілих до опору, після чого задовольнив свою статеву пристрасть у відношенні малолітніх ОСОБА_17 і ОСОБА_18 неприродним способом.
Крім того, ОСОБА_9 , скоюючи злочин повторно, маючи умисел на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, а також задоволення статевої пристрасті неприродним способом і згвалтування, 21.04.2011 року, приблизно о 10:00, прибув на вул. Запорізьке шосе в Дніпропетровську (Дніпрі), де навпроти будинку № 19, розташованого по вул. Запорізьке шосе в Дніпропетровську (Дніпрі) побачив раніше незнайому йому ОСОБА_19 . Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснюючи злочин повторно, ОСОБА_9 21.04.2011 року, приблизно о 10:30, підійшов ззаду і напав на ОСОБА_19 , а саме, застосовуючи фізичну силу, схопив її рукою за шию і, утримуючи, завів вглиб тунельної балки, розташованої поруч з вул. Запорізьке шосе в Дніпропетровську (Дніпрі), де висловив погрозу можливого застосування щодо ОСОБА_19 наявного у нього при собі ножа в разі, якщо вона буде чинити йому опір, намагатися кликати на допомогу і сховатися, тобто висловив погрозу застосування насильства, небезпечного для її життя або здоров`я. Сприймаючи загрозу застосування ножа як реальну і, побоюючись за своє життя і здоров`я, ОСОБА_20 підкорилася вимогам ОСОБА_9 і опору не чинила.
Придушивши волю потерпілої до опору, ОСОБА_9 зажадав від ОСОБА_19 слідувати за ним вглиб тунельної балки, де з метою остаточного придушення її волі до опору завдав потерпілій один удар рукою по тулубу, заподіявши ОСОБА_19 фізичний біль. Після цього ОСОБА_9 зажадав, щоб остання передала йому наявні у неї при собі грошові кошти, на що ОСОБА_19 , побоюючись за своє життя і здоров`я, перебуваючи у віддаленому від людей місці, передала ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 20 гривень. Таким чином, ОСОБА_9 скоїв розбійний напад і, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, заволодів майном, що належить ОСОБА_19 - грошима в сумі 20 гривень, заподіявши потерпілій збитки на зазначену суму.
Не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, здійснюючи злочин повторно, ОСОБА_9 21.04.2011 року, приблизно о 10:35, перебуваючи у тунельній балці, розташованій поруч з вул. Запорізьке шосе в Дніпропетровську (Дніпрі), раніше придушивши волю ОСОБА_19 до опору, постійно висловлюючи погрози можливого застосування ножа в разі непокори, які потерпіла сприймала як реальну загрозу життю або здоров`ю, задовольнив свою статеву пристрасть у відношенні ОСОБА_19 неприродним способом, вступивши з потерпілою в орогенітальний контакт. Після цього, не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на згвалтування, ОСОБА_9 21.04.2011 року, приблизно о 10:45, перебуваючи в тунельній балці, розташованій поруч з вул. Запорізьке шосе в Дніпропетровську (Дніпрі), раніше придушивши волю ОСОБА_19 до опору, постійно висловлюючи погрози можливого застосування ножа в разі непокори, які потерпіла сприймала як реальну загрозу життю або здоров`ю, згвалтував ОСОБА_19 .
Далі, здійснюючи злочин повторно, ОСОБА_9 , маючи умисел на згвалтування і задоволення статевої пристрасті неприродним способом, діючи умисно, 10.11.2011 року, приблизно о 22:30, прибув до парку ім. 40 років Визволення, розташованого на бульварі Зоряний в м. Дніпропетровську (Дніпрі), де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_21 . Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, ОСОБА_9 10.11.2011 року, приблизно о 22:35, підійшов ззаду до ОСОБА_21 і, застосовуючи фізичну силу, схопив її рукою за шию. Після чого, скориставшись пізнім часом доби і знаходженням в безлюдному місці, висловлюючи погрози на адресу ОСОБА_21 про заподіяння тілесних ушкоджень у разі непокори і вчинення опору, тобто, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, придушив волю потерпілої до опору. Після чого, використовуючи вигаданий привід, ОСОБА_9 зажадав від ОСОБА_21 вивести його за межі м. Дніпропетровська (Дніпра), на що потерпіла ОСОБА_21 , побоюючись за свої життя і здоров`я, відповіла згодою.
Після цього ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_21 дійшов до електроопори № Л 237155, розташованої поблизу пам`ятника жертвам голодомору по вул. Яснополянскій, де ОСОБА_9 11.11.2011 року, приблизно о 01:30, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на задоволення статевої пристрасті неприродним способом і згвалтування, здійснюючи злочин повторно, з метою остаточного придушення волі ОСОБА_21 до опору, завдав останній один удар кулаком по тулубу, заподіявши потерпілій фізичний біль, тим самим придушив її волю до опору, після чого повалив її на землю обличчям вниз, і, утримуючи потерпілу таким чином, ОСОБА_9 задовольнив свою статеву пристрасть у відношенні ОСОБА_21 неприродним способом.
В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_21 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: саден правої щоки, підборіддя справа, лівого і правого стегна, синця лівого стегна, крововиливи слизової оболонки переддень піхви, розриву слизової оболонки прямої кишки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 11С/е від 28.02.2012 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 3 тижнів (21 дня).
Не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на згвалтування, здійснюючи злочин повторно, ОСОБА_9 11.11.2011 року, приблизно о 01:35, перебуваючи біля електроопори № Л237155, раніше придушивши волю потерпілої до опору, зґвалтував ОСОБА_21 , тобто проти її волі вступив з нею в статеві зносини.
Не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, здійснюючи злочин повторно, ОСОБА_9 11.11.2011 року, приблизно о 01:40, перебуваючи біля електроопори № Л 237155, раніше придушивши волю потерпілої до опору, задовольнив свою статеву пристрасть у відношенні ОСОБА_21 неприродним способом. Після цього потерпіла ОСОБА_21 попросила відпустити її, на що ОСОБА_9 погодився, і вони по полю попрямували в сторону Запорізького шосе м. Дніпропетровська (Дніпра). Однак ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, здійснюючи злочин повторно, раніше придушивши волю потерпілої до опору, 11.11.2011 року, приблизно о 01:50 знову задовольнив свою статеву пристрасть у відношенні ОСОБА_21 неприродним способом. Після чого ОСОБА_9 і ОСОБА_21 вийшли на Запорізьке шосе біля сел. Дослідне в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, здійснюючи злочин повторно, ОСОБА_9 11.11.2011 року, приблизно о 02:00, перебуваючи на трасі сполученням Дніпропетровськ-Запоріжжя, утримуючи за руку ОСОБА_21 , завів її в лісопосадку, розташовану уздовж траси, де знову задовольнив свою статеву пристрасть у відношенні ОСОБА_21 неприродним способом, після чого з місця вчинення злочину зник.
Крім того, ОСОБА_9 , скоюючи злочин повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна та задоволення статевої пристрасті неприродним способом, діючи умисно, 15.11.2011 року, приблизно о 22:25, прибув в район зупинки «Динамо», розташованої по вул. Запорізьке шосе в Дніпропетровську (Дніпрі), де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_22 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, скоюючи злочин повторно, ОСОБА_9 15.11.2011 року, приблизно о 22:30, підійшов ззаду до ОСОБА_22 і, застосовуючи фізичну силу, схопив її рукою за шию, після чого, утримуючи потерпілу, пройшов з нею в парк ім. 40 років Визволення на бульварі Зоряний в м. Дніпропетровську (Дніпрі). Висловлюючи погрози на адресу ОСОБА_22 про заподіяння тілесних ушкоджень у разі непокори і вчинення опору, тобто погрожуючи застосуванням фізичного насильства, безпечного для її життя чи здоров`я, скориставшись темним часом доби і знаходженням в безлюдному місці, ОСОБА_9 придушив волю потерпілої до опору, після чого відкрито викрав майно, яке належить ОСОБА_22 , а саме гроші в сумі 60 гривень, заподіявши потерпілій збитки на зазначену суму.
Не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, здійснюючи злочин повторно, ОСОБА_9 15.11.2011 року, приблизно о 22:35, перебуваючи в парку ім. 40 років Визволення на бульварі Зоряний в м. Дніпропетровську (Дніпрі), висловлюючи погрози на адресу ОСОБА_22 про заподіяння тілесних ушкоджень у разі непокори і чинення опору, тобто, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, придушив волю потерпілої до опору, після чого задовольнив свою статеву пристрасть у відношенні ОСОБА_22 неприродним способом, після чого з місця вчинення злочину зник.
Далі ОСОБА_9 , здійснюючи злочин повторно, маючи умисел на задоволення статевої пристрасті неприродним способом щодо малолітньої, діючи умисно, 06.02.2012 року, приблизно о 14:30, прибув до парку ім. Ленінського Комсомолу в Дніпропетровську (Дніпрі), розташованого між вул. Макарова і пр. Кірова м. Дніпропетровська (Дніпра), де побачив раніше незнайомих малолітніх ОСОБА_13 і ОСОБА_23 .
Реалізуючи свій злочинний умисел на задоволення статевої пристрасті неприродним способом щодо раніше незнайомої малолітньої ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , здійснюючи злочин повторно, підійшов ззаду до малолітніх ОСОБА_13 і ОСОБА_23 , застосовуючи фізичну силу, схопив їх за шиї, і, утримуючи ОСОБА_13 і ОСОБА_23 таким чином, позбавляючи їх можливості сховатися, завів вглиб парку. Користуючись тим, що знаходиться в безлюдному місці, а так само тим, що ОСОБА_13 і ОСОБА_23 є малолітніми, ОСОБА_9 почав висловлювати погрози на їх адресу про заподіяння тілесних ушкоджень у разі непокори. Таким чином, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, ОСОБА_9 придушив волю малолітніх ОСОБА_13 і ОСОБА_23 до опору, після чого задовольнив свою статеву пристрасть у відношенні малолітньої ОСОБА_13 неприродним способом, після чого з місця вчинення злочину зник.
Крім того, ОСОБА_9 , скоюючи злочини повторно, маючи умисел на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном і задоволення статевої пристрасті неприродним способом, діючи умисно, з корисливих мотивів, 12.02.2012 року, приблизно о 20:00, прибув до будівлі гуртожитку АДРЕСА_2 , де побачив раніше незнайому ОСОБА_15 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснюючи злочин повторно, ОСОБА_9 12.02.2012 року, приблизно о 20:00, напав на ОСОБА_15 , погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для її життя чи здоров`я, приставив до спини ОСОБА_15 невстановлений предмет, який потерпіла ОСОБА_15 сприйняла як ніж, тобто як реальну загрозу своєму життю і здоров`ю. Придушивши волю потерпілої до опору, ОСОБА_9 зажадав від ОСОБА_15 передати йому наявні у неї кошти. ОСОБА_15 , реально побоюючись за своє життя і здоров`я, погодилася і передала ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 83 гривні. Таким чином, ОСОБА_9 скоїв розбійний напад і, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, заволодів майном, що належить ОСОБА_15 , а саме грошима в сумі 83 гривні, заподіявши потерпілій збитки на зазначену суму.
Не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, здійснюючи злочин повторно, ОСОБА_9 раніше придушивши волю потерпілої до опору, використовуючи вигаданий привід, зажадав від ОСОБА_15 вивести його за межі м. Дніпропетровська (Дніпра), і потерпіла, побоюючись за своє життя і здоров`я, відповіла згодою.
Після цього ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_15 пройшов в тунельну балку, розташовану поруч з вул. Запорізьке шосе в Дніпропетровську (Дніпрі), де 12.02.2012 року, приблизно о 21:00, навпроти шинного центру «Віанор» по вул. Запорізьке шосе, 30-Л в м Дніпропетровську (Дніпрі), продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, здійснюючи злочин повторно, з метою остаточного придушення волі потерпілої до опору, завдав ОСОБА_15 один удар кулаком по тулубу, заподіявши потерпілій фізичний біль, тим самим придушив її волю до опору, після чого задовольнив свою статеву пристрасть у відношенні ОСОБА_15 неприродним способом і з місця скоєння злочину зник.

Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.01.2018 року скасувати та ухвалити свій вирок, яким визнати ОСОБА_9 винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.152, ч. 2 ст.153, ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, призначивши покарання: за ч. 2 ст. 186 КК України - у вигляді 6 (шести) років позбавлення свободи; за ч. 3 ст. 153 КК України - у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення свободи;за ч. 2 ст. 187 КК України - у вигляді 10 (десяти) років позбавлення свободи з конфіскацією всього належного йому майна;за ч. 2 ст. 152 КК України - у вигляді 10 (десяти) років позбавлення свободи;за ч. 2 ст. 153 КК України - у вигляді 8 (восьми) років позбавлення свободи. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання ОСОБА_9 шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Цивільний позов представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 про стягнення з ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 8 гривень і в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень - задовольнити в повному обсязі. Цивільний позов представника малолітньої потерпілої ОСОБА_14 про стягнення з ОСОБА_9 100000 гривень в рахунок моральної шкоди, заподіяної злочином, - задовольнити в повному обсязі. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_15 про стягнення з ОСОБА_9 100000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, - задовольнити в повному обсязі. Цивільний позов представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_16 про стягнення на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 68 гривень і в рахунок моральної шкоди 40000 гривень, задовольнити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_18 в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином 40000 гривень.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи по епізоду злочинів відносно малолітніх ОСОБА_18 і ОСОБА_17 .Крім того, за вказаним епізодом суд не прийняв в якості доказу та визнав недопустимим висновок порівняльної судової молекулярно - генетичної експертизи № 41 від 18.05.2012 року, згідно з якою проведений молекулярно-генетичний порівняльний аналіз виявив збіг генотипу клітин на недопалку цигарки «Pall Mall», виявленому 25.02.2011 року на місці злочину з генотипом ОСОБА_9 , оскільки речові докази - недопалок сигарети «Pall Mall», капюшон і шапка, виявлені та вилучені в ході огляду місця злочину 25.02.2011 року, а також висновок судової молекулярної-генетичної експертизи № 20-262 від 14.04.2011 року визнані загубленими.
Зазначає, що у вироку суду неправильно викладені показання ОСОБА_21 , що суперечить як її показам в ході судового розгляду і досудового слідства, так і висновкам експертизи № 64 від 27.03.2012 року, згідно з якою на недопалку, вилученому на місці події, виявлені як генетичні ознаки зразку крові ОСОБА_21 , так і ознаки зразку крові ОСОБА_9 .
Крім того, вважає, що вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська повинен бути скасований внаслідок невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.Державне обвинувачення вважає покарання у вигляді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна занадто м`яким і таким, що не відповідає принципам та завданням кримінального закону і просить призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Також прокурор вважає цілком несправедливим часткове задоволення цивільних позовів потерпілих та вважає, що вони підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на шкоду, спричинену останнім.

Підсудний ОСОБА_9 , громадський захисник підсудного ОСОБА_8 , захисники-адвокати ОСОБА_11 та ОСОБА_7 в інтересах підсудного ОСОБА_9 не погодилися з даним рішенням суду. В своїх апеляційних скаргах, які є аналогічними за своїми доводами та вимогами, вважають вирок незаконним і необґрунтованим, та просять його скасувати. Крім того, підсудний ОСОБА_9 та захисник-адвокат ОСОБА_11 просять відмовити в задоволенні позовів на користь ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 про стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди, а захисник-адвокат ОСОБА_7 просить постановити новий вирок, яким повністю виправдати ОСОБА_9 .
В обґрунтування своїх вимог апелянти посилаються на відсутність доказів винуватості ОСОБА_9 в інкримінованих йому злочинах, оскільки покази потерпілих в частині описування злочинця не відповідають зовнішньому виду підсудного, що може свідчити, на їхню думку, про те, що все це скоїла інша особа, можливо, не місцева або мешканець сільської місцевості; мобільні з`єднання телефону ОСОБА_9 не відповідають місцям скоєння злочинів; визнавальні покази останній надавав в результаті застосування щодо нього з боку працівників міліції заходів фізичного та психологічного впливу; висновки експертиз мають відносний характер та не вказують прямо на винуватість ОСОБА_9 .
В своїх апеляціях зазначають про те, що:
- на виконання постанови суду прокуратурою була проведена службова перевірка, в результаті якої кримінальне провадження за фактом застосування до ОСОБА_9 методів фізичного і психічного впливу закрито у зв`язку з відсутністю в діях співробітників правоохоронних органів складу кримінального правопорушення. Разом з тим, з відеозапису допиту ОСОБА_9 від 01 березня 2012 року, яка була переглянута під час судового засідання від 3 червня 2014 видно, що в районі чола у засудженого є гематома, а під лівим оком синець, тоді як стороною захисту було звернуто на це увагу на початку судового слідства;
- під час останнього судового засідання 09.01.2018 року суд прийняв рішення про усунення одного із захисників від захисту безпосередньо перед судовими дебатами, а також прийняв рішення про видалення підсудного із зали судового засідання до проголошення вироку, внаслідок чого підсудний був позбавлений можливості не лише виступити у дебатах, але й подати суду заяву про застосування амністії, що безсумнівно є порушенням його права на захист;
- потерпілі ОСОБА_17 і ОСОБА_18 стверджують, що у злочинця була невелика борідка рудого кольору і яскраво виражені блакитні очі, що не відповідає зовнішнім ознакам підсудного на той час і пізніше.Потерпілі точно вказують час (09 час.15 хв.) вчинення злочину, так як перед нападом на них вони виходили з басейну і дивилися на годинник в його приміщенні. Згідно роздруківки оператора мобільного зв`язку телефон мав з`єднання 25.02.2011 р. в 09 год. 28 хв. 29 сек. і 09 год. 28 мін.49 сек. При цьому зазначено, що в 09 год. 28 хв. 29 сек. абонент з номером ОСОБА_9 знаходився: м. Дніпропетровськ, від пр-т Кірова, 121 до палацу спорту «Льодовий», а в 09 год. 28 мін.49 сек., тобто через 10 сек. абонент знаходився: м. Дніпропетровськ, стадіон «Метеор». У цей же самий час, згідно свідчень потерпілих ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , злочинець перебував з ними в парку ім. Ленінского Комсомолу, сигнал телефону злочинця вони чули один раз, але він не розмовляв.Потерпіла ОСОБА_17 (т.1 а.с. 170-184) під час проведення слідчих дій не впізнала ОСОБА_9 , що також в суді підтвердив в своїх показах її батько. Потерпіла ОСОБА_18 на слідстві впізнала ОСОБА_9 як злочинця, але за ознаками, які не можуть бути достатньо індивідуальними - зріст, вага, одяг;
- у ході впізнання на слідстві потерпіла ОСОБА_24 заявила, що ОСОБА_9 більш схожий на злочинця, ніж інші особи, які брали участь у впізнанні, але вона не була впевнена та вказала на особливу деталь при описі людини, яка її згвалтувала, а саме: світле волосся, та швидше за все на правому оці в області брови вертикальний шрам від рани. Час скоєння злочину потерпіла вказала з точністю 10-15 хвилин. Згідно роздруківки оператора мобільного зв`язку телефон ОСОБА_25 мав з`єднання 21.04.2011 р. в 10.03.23 год. абонент знаходився в напрямку вул. Космічна, вул. Запорожское шосе, 56,45,40; в 10.23.46 абонент знаходився по провулку Джинчарадзе, 12; в 10.48.54 абонент знаходився вул. Запорожское шосе від Джинчарадзе до Гагаріна; в 10.57.46 абонент знаходився вул.Запорожское шосе від Гагаріна до Джинчарадзе. Висновок: телефон працював і надходили виклики в час вчинення злочину щодо ОСОБА_24 ,, однак потерпіла не чула сигналів телефону злочинця;
-потерпіла ОСОБА_21 пояснила, що ОСОБА_9 напав на неї 10.11.2011 року о 22 год. 30 хв., коли вона проходила в парку ім.40 років Визволення і зажадав вивести його з міста. До місця, де він згвалтував її біля електроопори № Л 237155, розташованої поблизу пам`ятника жертвам голодомору по вул. Яснополянській Дніпропетровського району, вони прибули о 01 год 30 хв. До повороту на аеропорт вони йшли приблизно 1 годину.Згідно роздруківки оператора мобільного зв`язку 10.11.2011 року о 22 год. 44 хв. 13 сек., належний ОСОБА_9 телефон мав з`єднання і він, тобто ОСОБА_25 , повинен був знаходитися: Дніпропетровськ, вул.Комбріга Петрова, ділянка бульвар Платонова. Висновок: ОСОБА_9 ніяк не міг фізично знаходитися або з ОСОБА_26 , або в тому місці, де було з`єднання його телефону.Суд помилково дійшов висновку, що усунув під час судового слідства суперечності у показах потерпілої ОСОБА_26 стосовно сигарет, вказавши, що ОСОБА_26 та злочинець курили різні сигарети, а злочинець окремо вийняв сигарету і дав ОСОБА_26 . Однак на недопалку сигарети, вилученої нібито при огляді місця події, знайдені сліди одночасно ДНК ОСОБА_26 і ОСОБА_9 , також знайдений недопалок зі слідами ДНК невстановленої третьої особи. Ще зазначають, що відповідно довідки шкірно-венерологічного диспансеру 17.02.2012 року ОСОБА_26 звернулася в цю установу і в неї було виявлено захворювання: трихомоніаз і хламедійно-уреаплазменна інфекція. З її слів її заразив злочинець. У ОСОБА_25 ніяких захворювань виявлено не було. Також ОСОБА_26 стверджує, що разом зі злочинцем курила марихуану, але при огляді місця злочину чомусь вилучалися лише недопалки цигарок, а марихуану виявлено не було, що може свідчити про те, що недопалок цигарок «Future», на якому згідно експертизи №64 від 27.03.2012 року є генетичні ознаки крові ОСОБА_25 , міг бути підкинутий працівниками міліції;
-потерпіла ОСОБА_22 показала, що про злочин, вчинений відносно неї, звернулася із заявою в міліцію, але повідомила лише тільки про те, що була пограбована, про факт згвалтування змовчала. Про те, що була зґвалтована, сказала вже, коли була викликана оперативним співробітником. З докладних свідчень останньої можна зробити висновок, що нападника вона не могла розгледіти, тому що бачила, як він наближається ззаду і бічним зором. У процесі насильницьких дій на його обличчя не дивилася. Крім того, інших доказів, крім слів потерпілої, по цьому епізоду немає;
- потерпіла ОСОБА_13 та її брат ОСОБА_25 не впізнали. На слідстві сам ОСОБА_25 впізнав брата ОСОБА_27 , як він пояснив, через застосування до нього фізичного насильства працівниками міліції. ОСОБА_14 (мати потерпілої) в протоколі усної заяви про злочин від 06.02.2012 року говорить, що чоловік вступив в статевий контакт неприродним шляхом, але не говорить з ким, крім того ОСОБА_27 пише, що може впізнати злочинця. До справи долучено фоторобот злочинця, складений незабаром після скоєного злочину. ОСОБА_13 і ОСОБА_23 добре малюють, відвідують художню школу і не могли помилитися, зображуючи на фотороботі злочинця вуса чорного кольору і говорячи про них у своїх свідченнях. За цим епізодом також немає жодних переконливих доказів причетності ОСОБА_25 до даного злочину, крім висновку трасологічної експертизи №70 / 02-2012 року від 12.06.2012 року, згідно з якою сліди низу взуття з місця злочину мають схожий рельєфний малюнок, як і черевики, вилучені у ОСОБА_25 ;
-потерпіла ОСОБА_15 показала, що ОСОБА_9 напав на неї 12.02.2012 року о 20 год. біля будівлі гуртожитку АДРЕСА_2 і зажадав вивести його з міста. Після цього вони пройшли до місця, де він задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом, навпроти шинного центру «Віанор», по вул. Запорізьке шосе, 30-Л. Відпустив він її о 21 годині. 30 хв. Потерпіла сказала, що не впевнена, що зможе впізнати обличчя, так як бачила його всього кілька секунд в темряві в неосвітленій місцевості, вважає, що зможе впізнати по ході (він ходить погойдуючись), по голосу, по статурі.Згідно роздруківки оператора мобільного зв`язку, 12.02.2012 р о 20 год. 06 хв. 35 сек., 20 год. 40 хв. 50 сек., 20 год. 42 хв. 17 сек., 20 год. 45 хв. 19 сек., 20 год. 46 хв. 08 сек., 20 год. 47 хв. 07 сек., 21 год. 00 хв. 51 сек., 21 год. 01 хв. 56 сек., 21 год. 12 хв. 44 сек., телефон, що належить ОСОБА_25 , мав з`єднання з номерами і він, тобто ОСОБА_25 , якщо телефон був при ньому, повинен був перебувати: м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе від пр.Гагарина до Джинчарадзе (з`єднання 20 годину. 06 хв. 35 сек., 20 год. 40 хв. 50 сек.), в напрямку вул .Космічна і вул.Запорізьке шосе, 56, 48, 40 (з`єднання 20 годину. 42 хв. 17 сек., 20 год. 45 хв. 19 сек.), від пр.Гагарина, 115 до вул. Рибінська (з`єднання 20 годину . 46 хв. 08 сек., 20 год. 47 хв. 07 сек.), вул.Запорізьке шосе від Гагарина до Джинчарадзе (з`єднання 21 годині. 00 хв. 51 сек., 21 год. 01 хв. 56 сек., 21 годину. 12 хв. 44 сек.) Згідно висновку №27 від 08.05.2012 року, проведений молекулярно - генетичний порівняльний аналіз виявив збіг змішаного генотипу спермальної фракції з генотипом потерпілої ОСОБА_15 і ОСОБА_9 . Походження ДНК сперми в змішаних біологічних слідах на серветці № 1 від ОСОБА_9 не виключається. По локусам CSFIPO, D13S317, D2S1338, F13A01 виявлені збіги з генотипами потерпілої ОСОБА_15 і підозрюваного ОСОБА_9 .Цей висновок носить характер відносного, ймовірного, відповідно не може прямо вказувати на винність ОСОБА_9 в інкримінованому злочині;
-єдиним прямим доказом провини ОСОБА_25 є висновок судово - молекулярної експертизи недопалка цигарки Кент по епізоду з ОСОБА_24 , в якому встановлено повний збіг генетичних ознак зразка крові ОСОБА_25 на цигарці, але і цей доказ може бути поставлено під сумнів оскільки, даний недопалок міг бути підкинутий співробітниками міліції.

Заслухавши доповідь головуючого судді, прокурора, який підтримав апеляцію сторони обвинувачення, та просив її задовольнити, а в задоволенні інших апеляцій відмовити в повному обсязі, підсудного ОСОБА_9 , його захисника - адвоката ОСОБА_7 та громадського захисника ОСОБА_8 , які, кожен окремо, підтримали всі апеляції сторони захисту та заперечували проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали справи, вивчивши та проаналізувавши доводи, що містяться в апеляціях, зіставивши їх з наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що подані на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2018 року щодо ОСОБА_9 апеляції слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Висновки суду про винність ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, повністю ґрунтуються на розглянутих у судовому засіданні і наведених у вироку доказах.
Матеріалами справи з`ясовано, що судове слідство у ній проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, таких порушень цього закону, котрі були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку в цілому, у справі не допущено.
Як убачається з матеріалів кримінальної справи, протоколу судового засідання та технічного запису судового розгляду, органами досудового слідства і судом досліджені всі обставини, які могли мати значення для справи, тому твердження в апеляціях як сторони захисту, так і сторони обвинувачення про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставними.
З викладеними в апеляційних скаргах сторони захисту доводами про непричетність ОСОБА_9 до вчинення інкримінованих йому злочинів, колегія суддів погодитись не може. Ці заперечення проти звинувачення детально розглядалися судом першої інстанції і спростовані наведеними у вироку доказами.
Як свідчать наявні у кримінальній справі докази, у показаннях, даних під час судового розгляду справи, ОСОБА_9 вину в скоєнні інкримінованих злочинів не визнав і пояснив суду, що 28 лютого 2012 року він вийшов з дому і збирався їхати до своєї тітки, яка проживає недалеко від зупинки «Славутич» в м Дніпропетровську, до нього під`їхала машина, з якої вийшли двоє працівників міліції, які посадили його в машину і повезли в незнайоме місце. Йому сказали, що на нього просто складуть протокол. З метою змусити ОСОБА_9 дати свідчення у скоєнні інкримінованих злочинів, йому погрожували, що буде застосовано фізичне насильство до його сім`ї, до нього безпосередньо застосовували фізичне насильство, а саме: били палицею по руках, надягали протигаз, вставляли в протигаз димлячу сигарету, від чого він задихався. Після цього йому сказали, що коли прийдуть потерпілі, він повинен все визнати, а якщо він цього не зробить, погрожували застосуванням насильства до цивільної дружини та його матері. Потім його повели на впізнання, де мати потерпілої вказала на нього, хоча потерпіла його не впізнала. По епізоду з потерпілою ОСОБА_21 йому також розповідали, де і як все було. Перед проведенням відтворення обстановки і обставин подій, йому також говорили, що і де відбувалося, і він все показував.
Крім того, підсудний пояснив, що 06 лютого 2012 року проходив медичну комісію в міській лікарні, а флюорографію проходив на ж/м Тополя в Дніпропетровську. До лікарні він ходив вранці і був там до 2-3 годин дня. Після лікарні він заїхав до своєї тітки, яка живе на вулиці Кірова м.Дніпропетровська.
12.02.2012 року він був зі своїм другом ОСОБА_28 , вони були в більярдній в ТРЦ "Аполло". Також в цей день, близько 19:00 - 20:00 він біля магазину «Терра» зустрівся із ОСОБА_29 , дав їй гроші на продукти, після чого знову разом з ОСОБА_30 вони поїхали в ТРЦ «Аполло».
25.02.2011 року ОСОБА_9 був у лікарні з ОСОБА_29 , вона проходила обстеження. Лікарня, в якій вони були, знаходиться приблизно в 300 метрах від стадіону «Метеор». До лікарні вони приїхали приблизно 08:00-09:00 і були там до 10:00. Після лікарні ОСОБА_9 поїхав на ж/м Тополя м.Дніпропетровська, що робив дал - не пам`ятає. В цей день в районі стадіону «Метеор» він не був.
Де був 21.04.2011 року, він точно не пам`ятає, міг бути на роботі, міг гуляти з дитиною.
10.11.2011 він гуляв з друзями, вибирав подарунок цивільній дружині в магазині «Терра», потім поїхав в ТРЦ «Аполло» пограти на більярді. Того вечора з ОСОБА_9 був ОСОБА_31 , хлопець на ім`я ОСОБА_32 і хлопець на прізвище ОСОБА_33 . На більярді він грав до ранку. ОСОБА_21 він раніше не бачив, побачив її перший раз в Жовтневому РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області на впізнанні. Д
Де був 15.11.2011, він не пам`ятає.
Разом з цим, незважаючи на невизнання підсудним своєї вини, вина ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованих йому злочинів підтверджується показаннями потерпілих, свідків, оприлюдненими і дослідженими матеріалами кримінальної справи.
Так, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні зазначених злочинів за вказаних у вироку обставин та кваліфікація його дій за ознаками ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.187, ч.2 ст. 152, ч.2,3 ст. 153 КК України ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та правильно оцінених судом доказах, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами і, зокрема, даними, що містяться в показаннях потерпілих, свідків, експертів, роздруківками дзвінків і місцезнаходження абонента стільникового зв`язку, та даними досліджених в судовому засіданні документів.
Будь-яких підстав, які б викликали сумнів у наданих під час судового засідання поясненнях учасників судового провадження перевіркою наданих матеріалів не виявлено. Оскільки наведені докази зібрані у встановленому законом порядку і узгоджуються між собою, підстав піддавати сумніву їх достовірність та допустимість колегія суддів не вбачає.
Визнаючи ОСОБА_9 винним у скоєні вищезазначених злочинів, суд навів переконливі судження в обґрунтування цього висновку.
Зокрема, суд обґрунтовано поклав в основу вироку покази :

- потерпілої ОСОБА_18 про те, що 25.02.2011 року вона прийшла на тренування на 6:45. Після занять подзвонила своїй мамі, сказала, що буде повертатися не одна, а з ОСОБА_34 та однокласниками, з якими вони займаються плаванням. Одягнувшись, вони не стали чекати хлопчиків, так як хотіли встигнути зайти до магазину. Вони вийшли з будівлі СК «Метеор» і попрямували до парку ім. Ленінського комсомолу, що знаходиться за будівлею плавального басейну, від якого вони відійшли приблизно на 250-300 метрів. Коли вони йшли по алеї, назустріч йшов молодий чоловік років 25-30, плотноватої статури, зріст приблизно 170-175 см; був одягнений в чорну одежу. На обличчі у молодої людини була легка неголеність, маленька борідка рудого кольору. Через деякий час він різко і швидким кроком попрямував за ними. Хлопець ззаду схопив їх своїми руками, закрив їм рот, щоб вони не змогли кричати, відразу сказав віддати йому гроші і коштовності. ОСОБА_18 передала йому всі гроші з кишені в сумі 67 гривень. Хлопець затягнув їх углиб парку, де мало людей. Він утримував ОСОБА_35 за комір і горло, а ОСОБА_18 за горло. По дорозі він задавав питання - як звати, скільки років. ОСОБА_18 сказала, що її звуть ОСОБА_36 , так як побоялася говорити своє ім`я, сказала, що їй одинадцять років, живе на пр. Кірова, йде до школи. ОСОБА_37 назвалася ОСОБА_38 , сказала, що їй чотирнадцять років, ОСОБА_37 сказала, що вони сестри. Дійшовши до поваленого дерева, він сказав їм сісти навпочіпки. У цей момент вона почула знайомий голос однокласника ОСОБА_39 . ОСОБА_40 сказав, що вирве їм кадик, якщо вони когось покличуть на допомогу. Приблизно через хвилину, коли все затихло, він повернувся і запитав, вступали вони коли-небудь у статевий зв`язок, на що вона і ОСОБА_37 сказали, що ні, а ОСОБА_37 почала плакати, говорила, що вона цього ніколи не робила. Вони стали просити не робити цього, але він не зупинився та вступив з нею статевий акт в неприродній формі. Потім хлопець наблизився до ОСОБА_41 та вступив в статевий акт з нею. Потім він надів штани, сказав їм сидіти на місці і що через п`ять хвилин вони можуть піти. Сам хлопець пішов по алеї парку в сторону вулиці Робочій, вони з ОСОБА_34 відразу піднялися і побігли до неї додому. Вдома вони все розповіли матері, яка викликала працівників міліції. Портрет хлопця був складений в міліції. Потім з її участю в міліції проводили впізнання, скільки чоловіків приводили на впізнання, вона не пам`ятає. В ході впізнання вона злочинця впізнала, при цьому їй не говорили, кого впізнавати. Після того, що сталося, у неї на шиї залишився слід від пальця, але коли вона з мамою пішла в лікарню, у неї вже нічого не було. У ОСОБА_41 на щоці була маленька подряпина;

-представника потерпілої ОСОБА_12 , якапояснила суду, що 25.02.2011 року вона була на роботі, їй зателефонувала мама ОСОБА_18 , з якою дочка ходила на плавання, назвала адресу, куди їй потрібно терміново приїхати, сказала, що на дівчаток напали. ОСОБА_12 розповіли, що ОСОБА_17 з ОСОБА_18 йшли з басейну додому і на них напав невідомий чоловік. У дочки були садна на шиї від того, що він тримав її за шию. Дочка розповідала їй, що чоловік взяв їх двох ззаду за шиї і повів вниз в балку. Він хотів, щоб вони віддали йому гроші, і змушував їх вступати з ним в орогенітальний статевий контакт. Дівчата вказали місце злочину. Разом з донькою вона була присутня при огляді місця події, яке знаходиться біля басейну «Метеор», куди ходить її дочка, в балці, в сторону школи. На місці події знайшли шапку, капюшон, недопалок. При огляді були присутні поняті. Разом з дочкою вона також була присутня при впізнанні;

-свідка ОСОБА_42 , який пояснив суду, що у 2012 році, точної дати він не пам`ятає, йому зателефонувала дружина і сказала, що стосовно його неповнолітньої дочки було скоєно згвалтування. Дружина розповіла, що, за словами дочки, коли вона йшла з подругою ОСОБА_43 з басейну, по дорозі в балці невідомий чоловік скоїв щодо них насильство. На всіх допитах з донькою була присутня його дружина;

-свідка ОСОБА_44 , якийпояснив суду, що взимку 2012 року його дочка ОСОБА_17 з подругою йшли з басейну в школу по парку ім. Ленінського Комсомолу в Дніпропетровську. На них було скоєно напад, у них відібрали цінності і згвалтували. Після нападу дівчинки пішли додому до подруги дочки. Він був присутній при допиті дочки, вона розповідала все сама. При проведенні впізнання він поруч з дочкою не був присутній;

- свідка ОСОБА_45 про те, що в кінці лютого 2011 року, в ранковий час, він знаходився у парку ім. Ленінського Комсомолу на пр. Кірова в Дніпропетровську, де приймав участь у якості понятого при огляді місця злочину - ділянки місцевості, підхід до якої здійснюється через протоптану стежку від розташованого поблизу будинку на пр. Кірова м.Дніпропетровська, до центральної дороги, що веде через весь парк. З цієї стежки вони спустилися вглиб балки біля повалених дерев. В ході огляду місця злочину виявили недопалок сигарети, предмети одягу і сліди взуття, один з яких залили гіпсом і виготовили зліпок. В його присутності все виявлене було упаковано, опечатано та вилучено, після чого йому було надано для ознайомлення протокол, який він підписав;

-свідка ОСОБА_46 про те, що 25.02.2011 року в ранковий час вона була присутня при огляді місця злочину в якості понятої. В її присутності працівники міліції оглянули ділянку місцевості, в ході якого виявили недопалок сигарети, предмети одягу, а також виявили слід взуття, який залили гіпсом і виготовили зліпок.В її присутності все виявлене було упаковано, опечатано та вилучено, після чого їй було надано для ознайомлення протокол, який вона підписала;

- неповнолітньої потерпілої ОСОБА_17 , яка пояснила, що вона разом з ОСОБА_18 25.02.2011 року після тренування повертались додому через парк ім. Ленінського комсомолу м.Дніпропетровська, який знаходиться за будівлею плавального басейну. Назустріч їм вийшов молодий чоловік 25-30 років, плотнуватої статури, зросту приблизно 170-175 см, який був одягнений в одежу чорного кольору. Пройшовши 10 метрів, дівчата побачили, що хлопець різко і швидким кроком попрямував за ними. Наздогнавши їх, хлопець ззаду схопив їх своїми руками, закрив рот, щоб вони не могли кричати і сказав, щоб вони віддали йому гроші і коштовності. ОСОБА_17 сказала, що у неї нічого немає. ОСОБА_18 передала йому всі гроші з кишені. Молодий чоловік потягнув їх углиб парку, де ходить мало людей. Він утримував її за комір і горло, а ОСОБА_18 за горло. По дорозі він задавав питання - як звати, скільки років. Як назвалася ОСОБА_18 , вона не пам`ятає, але вона сказала хлопцю, що ОСОБА_18 11 років і вона її сестра. Дійшовши до поваленого дерева, він сказав їм сісти навпочіпки. Коли вона підняла голову, щоб подивитися в його обличчя, помітила, що у нього маленькі трохи опуклі очі блакитного кольору. Він своєю долонею штовхнув її в область перенісся, щоб вона не дивилася на нього. Тут ОСОБА_17 почула голос свого однокласника ОСОБА_47 , хотіла крикнути, але хлопець закрив їй рот своєю рукою і штовхнув її і ОСОБА_18 в сніг, сказав при цьому, що вирве кадик, якщо вони когось покличуть на допомогу. Приблизно через хвилину, коли все затихло, він повернувся і запитав, чи вступали вони раніше в статевий зв`язок, вона сказала, що ні. ОСОБА_17 почала плакати, казати, що цього ніколи не робила, стала просити не робити цього, віддала йому свої гроші в сумі 8 гривень, але він не зупинився, сказав відвернутися, підійшов до ОСОБА_18 . Приблизно через 2-3 хвилини хлопець сказав їй повернутися і вступив з нею у статевий контакт неприродним способом. Потім вдягнувся, сказав сидіти на місці та дозволив піти через п`ять хвилин. Вони з ОСОБА_18 відразу ж піднялися і побігли додому до ОСОБА_18 , все розповіли її мамі.

- представника потерпілої ОСОБА_16 про те, що її дочка займається плаванням протягом трьох років в ДЮСШ «Метеор», розташованій по вул. Макарова, 2 у м.Дніпропетровську, 25.02.2011 року вона відвела на тренування дочку - ОСОБА_18 , приблизно о 08:50 їй на мобільний телефон подзвонила дочка і попросилася піти додому з хлопцями, з якими вона займається плаванням, і зі своєю подругою ОСОБА_17 . Приблизно о 09:40, коли вона знаходилася вдома, з тренування повернулася дочка і ОСОБА_17 , вони обидві були в снігу і сильно схвильовані. На питання що сталося, вони в один голос повідомили, що, проходячи через балку, яка розташована біля стадіону «Метеор», через парк ім. Ленінського комсомолу м.Дніпропетровська, за ними погнався якийсь хлопець. Він схопив їх своїми руками за горло ззаду, щоб вони не кричали і нікого не кликали на допомогу, став ним погрожувати фізичною розправою, при цьому він зажадав у них грошові кошти або що-небудь цінне. Її дочка віддала йому гроші в сумі приблизно 68 гривень, а потім змусив дівчаток по черзі вступити з ними в орогенітальний статевий акт, в процесі якого у нього відбулося сім`явиверження. Одягнувши штани, він сказав дітям перебувати на місці п`ять хвилин, після чого дозволив їм піти додому, сам пішов в сторону вул. Робочої м.Дніпропетровська. У Червоногвардійському РВ ДМУ ГУМВС України вона написала заяву про злочин;

- свідка ОСОБА_48 про те, що в кінці квітня, або на початку травня 2011 року, в денний час, він приймав участь у Жовтневому РВ ДМУ ГУМВС України Дніпропетровській області в якості понятого. В його присутності і в присутності ще одного понятого працівниками міліції у раніше незнайомої дівчини були вилучені носильні речі, які вона надала сама. Всі видані дівчиною речі працівник міліції в його присутності і в присутності другого понятого оглянув, про що склав протокол, зі змістом якого він і другий понятий ознайомилися та підписали;

-потерпілої ОСОБА_24 про те, що 21.04.2011 року вона вирішила зустрітися зі своєю подругою та її знайомою на вул. Запорізьке шосе біля магазину «АТБ», щоб фотографуватися в посадці. Приблизно о 10:00 вона приїхала на зупинку і стала чекати дівчаток. Поки вона чекала, вирішила підійти ближче до лісопосадки і подивитися. Озирнувшись, побачила вдалині чоловіка. Коли він підійшов ближче, то запитав котра година, вона відповіла, що не знає, і пішла далі, прискоривши крок. Він підійшов ззаду, схопив її і повалив на землю,сказав, щоб вона не кричала, інакше він витягне ножа. Він сказав, щоб вона дістала гроші. ОСОБА_24 дістала 20 гривень, потім він підняв її, обхопив збоку за шию і сказав йти в лісопосадку, де вона йому віддасть гроші, а потім він її відпустить. Він постійно перебував праворуч від неї, тримав її за шию. Коли вони йшли, ОСОБА_24 почала плакати, він сказав, щоб вона не плакала, запитав, скільки їй років, вона відповіла, що їй 19 років, а він запитав, що ж така доросла плаче. Після цього він запитав, чи палить вона, на що ОСОБА_24 відповіла негативно, так як кидала палити. Він дістав сигарету «Кент» (товсту) і підкурив, вона попросила у нього сигарету, так як подумала, що поки буде палити, він її чіпати не буде. Він докурив сигарету повністю, а вона, зробивши кілька затяжок, викинула сигарету. Коли вони йшли по дорозі в лісопосадку, вона віддала йому гроші в розмірі 20 гривень. Коли вони йшли по лісопосадці, вона випадково подивилася вправо і побачила його обличчя: у нього на лобі вище брови був шрам або подряпина, він був на півголови нижче за неї, приблизно 175 см, волосся світле, коротке, обличчя кругле, статура спортивна, на вигляд приблизно 30 років. Він вступав з нею в статевий контакт як в природній, так і неприродній формі, після чого сказав їй йти і не обертатися. Коли ОСОБА_24 вийшла з лісопосадки, приблизно за 5-7 хвилин, на зупинці її чекали дівчата. Тоді ОСОБА_24 подзвонила матері і розповіла, що сталося, мама викликала міліцію. Приблизно через 20 хвилин приїхали співробітники міліції і стали проводити огляд місця події. В ході огляду вони вилучили недопалки, які були залишені нею і незнайомим чоловіком;

-свідка ОСОБА_49 про те, що вона домовилася з ОСОБА_24 21.04.2011 року о 10:00 зустрітися біля магазину «АТБ», розташованого по вул. Запорізьке шосе, після чого піти в балку і там фотографуватися. О10.30 годині 21.04.2011 року до них з ОСОБА_50 підійшла ОСОБА_24 і сказала, що її згвалтував невідомий чоловік в балці. ОСОБА_24 вказала місця, де стосовно неї було скоєно злочини. Також ОСОБА_24 говорила, що вона і злочинець курили сигарети «Кент», два недопалка сигарет «Кент» з фільтром білого кольору, які були вилучені і упаковані в її присутності;

-свідка ОСОБА_51 , з яких вбачається, що вона деякий час проживала в гуртожитку АДРЕСА_3 . У квітні 2011 року домовилися з ОСОБА_49 , що поїдуть фотографуватися на природі. Через деякий час ОСОБА_49 сказала, що з ними поїде ще й її знайома на ім`я ОСОБА_52 . В обумовлений день, приблизно о 10:15 вони з ОСОБА_49 приїхали до магазину «АТБ», але ОСОБА_53 там не було. ОСОБА_49 їй зателефонувала, телефон був відключений. Приблизно о 10:30 підійшла ОСОБА_52 , яка сказала, що деякий час тому її згвалтував невідомий чоловік в балці. ОСОБА_49 і ОСОБА_52 дали письмові пояснення працівникам міліції, після чого ОСОБА_52 вказала місце, де стосовно неї було скоєно злочини та розповіла співробітникам міліції, що вона і злочинець курили сигарети. Недопалки були виявлені та вилучені;

-потерпілої ОСОБА_21 про те, що вона 11.11.2011 року увечері близько 18:00 з пр. Кірова йшла додому через парк. Коли дійшла до зупинки «Динамо», відчула, як хтось обхопив рукою її шию, почула чоловічий голос, який сказав, щоб вона робила все, як він скаже. Потім він узяв її під руку і повів у парк, де запитав, чи є у неї гроші, забрав гроші у розмірі 7 гривень, а також оглянув її сумку, сказав віддати телефон та вимкнути його. Після цього вони пішли по парку, він попросив вивести його за межі міста. ОСОБА_21 відповіла, що потрібно вийти на Запорізьке шосе. По дорозі він розпитував про неї, сказав, що його звуть ОСОБА_54 . Вийшовши на поле, він зупинився біля одного зі стовпів, сказав, що йому потрібно покурити. Коли він закурив, по запаху вона зрозуміла, що він курить «марихуану». Потім він сказав, що зараз палити буде вона. ОСОБА_21 відмовилася, але він сказав, що їй потрібно покурити, діставши з кишені цигаргу, він підкурив і дав їй. Після чого він почав засовувати руки під одежу ОСОБА_21 та вдарив її кулаком у бік, поклав її на землю животом вниз та спробував зробити з нею статевий акт у природній формі, але у нього не виходило, і він здійснив з нею аногенітальний статевий акт, у неприродній формі, а потім у природній формі, які вчинив неодноразово. Після цього вони вийшли на дорогу. ОСОБА_21 попросила, щоб він дозволив їй зупинити попутку, він погодився, віддав їй гроші і пішов. Побачивши на перехресті співробітників ДАІ, вона підбігла до них і повідомила, що її згвалтували. Молодий чоловік був одягнений в куртку демісезонну білого кольору, на блискавці, на горловині та на поясі з гумкою, штани темні бавовняні, туфлі, рукавички ганчіркові та темну шапку. ОСОБА_21 також пояснила, що у ОСОБА_9 на статевому органі є чужорідне тіло у вигляді кульки;

- свідка ОСОБА_55 про те, що з 2003 року з ОСОБА_9 вони підтримували дружні стосунки. В цьому ж році ОСОБА_9 був засуджений до семи років позбавлення волі. З моменту звільнення ОСОБА_9 він проживав за місцем свого мешкання, вона проживала у себе вдома, спільним життям вони ніколи не жили. ОСОБА_9 ніде офіційно не працював, перебивався періодичними заробітками. У зв`язку з тим, що ОСОБА_9 ніде офіційно не працював, між ними постійно відбувалися сварки, вона говорила, що він повинен знайти роботу. 10.11.2011року в період часу з 18:00 до 19:00 вона поверталася з роботи. У тупіку тролейбуса АДРЕСА_4 вона зустріла ОСОБА_9 , який був з двома незнайомими хлопцями, які перебували в стані алкогольного сп`яніння. Там він дав їй 400 гривень, після чого вона пішла в магазин купувати продукти, а ОСОБА_9 кудись пішов з хлопцями. Більше того дня вона його не бачила. У день її народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , вони з ОСОБА_9 були в м Вільногірську. Однак вона поїхала туди 11.11.2011 року о 15:44 швидкісною електричкою, а ОСОБА_9 приїхав електричкою, яка відходить зі ст. Дніпропетровськ-центральний о 17:20 або о 20:30. В м. Вільногірську вона пробула два вихідних дні, скільки там знаходився ОСОБА_9 - вона не пам`ятає. У поведінці ніяких аномалій за ним не помічала. Поки вони були разом, він вів себе нормально, в усьому допомагав, доглядав за дитиною, коли вона лежала в лікарні;

-свідка ОСОБА_56 про те, що в листопаді 2011 року в ранковий час він був понятим при огляді місця злочину. Біля пам`ятника жертвам голодомору, дівчина вказала на одну з електроопор та пояснила, що на даному місці щодо неї було скоєно злочин, до вчинення якого злочинець спочатку сам курив сигарету, а потім змусив її курити сигарету. Працівники міліції під час огляду території біля електроопори виявили та вилучили два недопалка і ватний тампон;

- потерпілої ОСОБА_22 про те, що вона працює фармацевтом в аптеці з 09:00 до 22:00, розташованій в ТЦ «Дафі». 15.11.2011 року, приблизно о 22:00, вона, ідучи з роботи додому в сторону вул. Героїв Сталінграда м.Дніпропетровська уздовж проїжджої частини паралельно парку «40 років визволення», перебуваючи між зупинкою «Динамо» і автозаправною станцією, звернула увагу, що до неї ззаду і трохи збоку наближається чоловік, на вигляд якому було від 25 до 30 років, зріст близько 170 см, середньої статури, ніс - трохи витягнутий, і на носі, на переніссі, була горбинка, та який був одягнутий у чорну одежу. Чоловік обхопив її шию правою рукою, зігнутою в лікті, і почав душити. Утримуючи її в такому положенні, перебуваючи зліва від неї, відвів її на кілька метрів углиб парку, де посадив на землю. По дорозі він говорив, щоб вона мовчала, не думала тікати або чинити опір і щоб відключила свій мобільний телефон і віддала йому гроші. Також він сказав, щоб вона не кричала, так як в противному випадку він її «попише». Потерпіла відключила свій мобільний телефон та віддала гроші в сумі 60 гривень чоловікові, який сидів трохи позаду неї на корточках. Отримавши гроші, чоловік запитав, чи все це, на що вона відповіла, що більше грошей у неї немає. Далі чоловік схопив її за одяг, силою потягнув до себе і зробив з неї орогенітальний статевий акт, який тривав не більше 30 секунд, закінчений не був, бо коли вона почала чинити опір, між ними почалася боротьба, в ході якої він застосовував до неї фізичне насильство, бив кулаком по обличчю і голові, закривав рот і ніс рукою, перешкоджаючи диханню. Вона почала махати руками і ногами. Коли він її відпустив, вона попросила відпустити її додому. Чоловік сказав, щоб вона лягла на живіт, рахувала до двадцяти і не дивилася на нього. Вона виконала його наказ, а коли через деякий час озирнулася, поруч вже нікого не було. Куди пішов чоловік, вона не бачила. Той факт, що вона відразу не повідомила про зґвалтування, пояснила суб`єктивними факторами, зокрема, небажанням розголосу даних подій;

- законного представника потерпілої ОСОБА_14 , якапояснила суду, що в лютому 2012 року вона чекала зі школи своїх дітей - ОСОБА_57 і ОСОБА_58 , було приблизно 14:00-14:15. Відкрилася хвіртка, вона почула крики, побачила, як біжать діти і плачуть. На питання, що трапилося, діти відповіли, що на них в парку «Леніна» напав чоловік, утримуючи їх за шиї, завів вглиб парку, хотів їх убити і згвалтував. Дочка плювалася та розповідала, що на статевому органі у нападника було щось схоже на родимку. Діти розповідали, що чоловік був середнього зросту, був в куртці, штанях, шапці. ОСОБА_14 взяла палицю від стільця і побігла шукати нападника, однак нікого там не знайшла і повернулася додому, заспокоїла дітей, зателефонувала чоловікові та викликала міліцію. При проведенні впізнання підсудний сам упізнавав дітей, тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 вона не бачила. На момент скоєння злочину синові було 10 років, доньці - 8 років. На момент її допиту в суді пояснила, що діти ще не прийшли до тями після скоєного злочину, у них травми психологічного характеру;

- малолітньої потерпілої ОСОБА_13 про те, що 06.02.2012 року, близько 14:15, вона з братом - ОСОБА_59 вийшли зі школи №22 за адресою: вул. Нахімова м. Дніпропетровськ, і попрямували в сторону будинку. Коли проходили по вул. Політехнічній м.Дніпропетровська їм назустріч йшов чоловік, на вигляд - близько 35 років, був одягнений в шапку в`язану чорного кольору, по боках - з емблемою блискавки блакитного і білого кольору (навпіл), пуховик чорного кольору з капюшоном, по краях якого було хутро чорно-білого кольору, штани або джинси чорного кольору (точно не пам`ятає), черевики чорного кольору з круглими носками. Чоловік пройшов повз них. Через кілька кроків у брата на портфелі порвалася ліва шлейка, портфель впав на землю, поки брат піднімав портфель, вона трохи пройшла вперед, потім назад, і побачила, як чоловік з`їжджав по дорозі з гірки, розставивши руки в сторони. Потім брат ОСОБА_60 одягнув портфель, і вони пішли далі. Вона сказала брату, що у неї замерзли ноги, і вони пішли повільніше. Через пару секунд їх з братом дядько схопив ззаду за шиї. Чоловік сказав поводитися тихо, не говорити, а інакше він зверне їм шиї, запитав, чому вони так пізно йдуть зі школи. На що вони відповіли, що у них закінчився шостий урок. Вона злякалася, він продовжував тримати їх за шиї ззаду і вів з дороги правіше, потім - лівіше, запитав де вони живуть. ОСОБА_13 йшла мовчки, коли брат не хотів відповідати на питання чоловіка, останній стискав його за горло сильніше, вона бачила, як стискається його рука у брата на горлі, і він починав відповідати на його питання. Також чоловік запитав, чи є вони братом і сестрою, і вони відповіли, що є. Весь час він продовжував тримати їх за шиї. Зайшовши в парк, вони зупинилися біля куща, потім обійшли його і чоловік запитав, де вони можуть йому допомогти. Праворуч від них знаходилося дерево, до якого він їх повів. Підійшовши до дерева, він сказав встати на коліна, при цьому сам також встав на коліна і відпустив її. В той момент ОСОБА_13 стояла на колінах обличчям до дерева, а брат перебував з правого боку від неї. Чоловік стояв позаду них, розстібнув штани і вступив з нею в орогенітальний статевий акт. Все тривало близько п`яти секунд. На статевому органі у чоловіка вона помітила прищик рожевого кольору. Сім`явиверження відбулося їй в ротову порожнину. Вона намагалася все виплюнути в рукавичку, а другою рукавичкою витиралася. Потім вона запитала, чи все, на що чоловік відповів, що так, сказав закрити очі, відвернутися і рахувати до двадцяти. Коли вони повернулися, його вже не було. Потім вони стали потихеньку йти, побачивши, що чоловіка немає, побігли додому і все розповіли мамі, яка взяла щось схоже на биту і побігла в парк. Повернувшись, вона подзвонила татові і розповіла про те, що трапилося. Після цього через п`ять хвилин прийшов тато, сказав терміново дзвонити в міліцію, і мама викликала міліцію. На обличчі у чоловіка були вуса чорного кольору, обличчя було в прищиках, губи несильно тонкі, обличчя овальне;

- свідка ОСОБА_23 про те, що 06.02.2012 року близько 14:15 він з сестрою ОСОБА_13 вийшли зі школи № 22 за адресою: вул. Нахімова м. Дніпропетровськ, і попрямували в сторону будинку. Коли вони проходили повз вул. Політехнічній м.Дніпропетровська, їм назустріч йшов чоловік, на вигляд - від 30 до 40 років, одягнений у шапку чорного кольору в`язану, з боків - з емблемою блискавки блакитного і білого кольору (навпіл), пуховик чорного кольору з емблемою на грудях зліва, брюки чорного кольору. У чоловіка були вуса чорного кольору. Чоловік пройшов повз них із сестрою. Він зробив кілька кроків, коли у нього на портфелі, який знаходився за спиною, порвалася шлейка, і портфель впав на землю. Він зупинився щоб підняти портфель і, озирнувшись, побачив, що чоловік, який проходив повз них, повертається назад. Піднявши портфель, ОСОБА_23 побіг, щоб наздогнати сестру, яка пішла вперед. Коли він наздогнав сестру, вона сказала, що їй холодно, і вони уповільнили крок. Через пару секунд його і сестру хтось схопив за шиї, після чого вони почули чоловічий голос, який сказав щоб вони вели себе тихіше, бо інакше він їм скрутить шиї. Вони з сестрою злякалися, почали смикатися, намагаючись звільнитися, після чого він почав сильно стискати рукою шию, йому стало боляче. Після цього він почав питати їх, де вони живуть, він спочатку не відповідав, але після того, як чоловік стиснув горло, назвав свою адресу, потім він запитав, чи є вони братом і сестрою, на що ОСОБА_13 відповів, що так. Чоловік, продовжуючи тримати їх за шиї, звів з дороги, по якій вони йшли. Зайшовши в балку, вони зупинилися, чоловік запитав де ж вони йому допоможуть, оскільки він не може закінчити одну справу, при цьому він постійно брутально лаявся. Праворуч від них знаходилося дерево, до якого він їх повів. Підійшовши до дерева, чоловік сказав встати на коліна. Вони з сестрою стали опускатися на коліна, чоловік опускався разом з ними. Після цього він відпустив ОСОБА_13 , вона почала голосно плакати, кричала. На той момент ОСОБА_13 стояла на колінах обличчям до дерева, він перебував з правого боку від ОСОБА_13 обличчям до парку ім. «Ленінського Комсомолу». Чоловік стояв позаду них і продовжував правою рукою тримати його за шию. У цей момент чоловік розстібнув штани, після чого він сказав сестрі, що вона повинна вступити з ним в статевий акт в неприродній формі (орогенітальний статевий акт), коли сестра запитала, навіщо це йому потрібно, чоловік схопив сестру за шию. Після цього він трохи розгорнув ОСОБА_23 до себе обличчям, так щоб він міг бачити сестру бічним зором, а сестру розгорнув до себе обличчям, продовжуючи тримати їх за шиї. ОСОБА_23 бачив боковим зором, як чоловік змусив сестру вступити з ним в статевий акт в неприродній формі (орогенітальний статевий акт). При цьому ОСОБА_23 помітив, що у злочинця на статевому органі був наріст круглої форми, все тривало близько 5 - 7 секунд, після цього він розгорнув сестру обличчям до дерева. Продовжуючи тримати їх за шиї, чоловік підняв їх з колін, піднявся сам, сказав їм рахувати до двадцяти і не обертатися, інакше він зверне їм шиї. Після цього він відпустив їх і став застібати штани, в цей момент він повернув голову, щоб побачити його, але чоловік схопив його за шию і повернув голову в іншу сторону. Сестра плювалася. Коли вони повернулися, чоловіка вже не було. Потім вони побігли додому і все розповіли мамі, мама взяла бейсбольну биту і побігла в бік парку, повернувшись, вона подзвонила татові і розповіла про те, що трапилося. Через п`ять хвилин прийшов тато і сказав мамі терміново дзвонити в міліцію, що мама і зробила;

- свідка ОСОБА_61 про те, що 06.02.2012 року о 08:00 його син ОСОБА_23 з донькою ОСОБА_13 попрямували в СШ №22, розташовану по вул. Нахімова в м. Дніпропетровську. У цей день він поїхав у справах, дома залишилася дружина ОСОБА_14 06.02.2012 року близько 15:10 йому на мобільний телефон подзвонила дружина і сказала, що на дітей напали. Через десять хвилин він приїхав додому, дружина зустріла його і розповіла, що, коли син з дочкою йшли додому, на них напав невідомий чоловік, затягнув в парк ім. «Ленінського Комсомолу» до гаражів. Він сказав дружині дзвонити в міліцію і вона зателефонувала;

- потерпілої ОСОБА_15 , яка пояснила суду, що 12.02.2012 року (в той час вона жила в гуртожитку в м Дніпропетровську), вона пішла в кінотеатр, розташований в ТЦ "Дафі". Після кінотеатру вона була в кафе, після чого поверталася в гуртожиток (це було приблизно 19:00), на вулиці вже було темно, було 20 градусів морозу, людей на вулиці майже не було. Йдучи по дорозі, вона чула, що хтось йшов за нею, але не оберталася, так як там ходять багато студентів. Коли вона майже дійшла до під`їзду гуртожитку, ззаду до неї підійшов чоловік, це був обвинувачений ОСОБА_9 , він закрив їй рот і потягнув у парк. Коли він тягнув її, сказав дістати гаманець і віддати йому всі гроші та вимкнути телефон. Вони довго ходили по парку, проходили повз інші гуртожитки. Коли він її вів, приставив щось до спини, сказав, що це ніж, щоб вона не смикалася, що вона сприйняла як реальну загрозу своєму життю і здоров`ю. По дорозі він кілька разів вдарив її сильно по голові і душив. Вони йшли, і коли перейшли вул. Запорізьке шосе, він забрав у неї гроші, в якій сумі - не пам`ятає. Від дороги він потягнув її в сторону балки, розповідав, що у нього проблеми і йому потрібно виїжджати з м.Дніпропетровська, а також, що у нього давно не було статевого акту. ОСОБА_15 розплакалася, стала просити, щоб він її відпустив. ОСОБА_9 поставив її на коліна, вдарив кулаком і змусив зробити з ним статевий акт в неприродній формі. Коли він поставив її на коліна, вона ножа не бачила. Коли відбувався статевий акт в неприродній формі, вона відчула, що в його статевому органі є щось на зразок кульки. Коли він закінчив статевий акт, дозволив їй виплюнути сперму. Статевий акт тривав недовго. Рот вона витерла серветками. Його обличчя вона добре побачила, коли він її тягнув, а також з вікна маршрутки. ОСОБА_9 був одягнений у дешевий одяг, увесь чорного кольору. Вийшовши з маршрутки, вона відразу зателефонувала в міліцію. Коли приїхали співробітники міліції в гуртожиток, куди вона їх викликала, спочатку вона не розповіла про зґвалтування, але в подальшому, враховуючи, що серед них була працівник міліції - жінка, яка її допитувала, вона їй все розповіла. Впізнання було проведено приблизно у березні, на впізнанні ОСОБА_15 дізналася ОСОБА_9 за кольором волосся і ході. Огляд місця події був проведений на наступний день після злочину, там знайшли серветки, якими вона витирала рот. Місце злочину співробітникам міліції вказувала ОСОБА_15 . Людину, яка вчинила стосовно неї злочин, вона впізнала також і в залі судового засідання, вказавши на ОСОБА_9 ;

- свідка ОСОБА_62 про те, що раніше він працював в ТОВ ВКЦ «Крок». 12.02.2012 року приблизно о 21:40, він і його колишній напарник ОСОБА_63 були запрошені в якості понятих до будівлі гуртожитку АДРЕСА_2 . В їх присутності, а також в присутності незнайомої молодої дівчини, співробітники міліції проводили огляд території, прилеглої до будівлі гуртожитку. Після цього вони пройшли на перехрестя вул. Казакова та пр. Гагаріна м.Дніпропетровська, де на зупинці громадського транспорту дівчина вказала на відро для сміття і пояснила, що туди викинула серветки. Після цього працівниками міліції в сміттєвому відрі були виявлені кілька серветок з написом «CoffeeLife». Серветки були поміщені в спеціальний поліетиленовий пакет, який був заклеєний, і вони з ОСОБА_64 поставили на ньому свої підписи. Крім цього, у дівчини були вилучені нігтьові зрізи, гроші в сумі 10 гривень та щось ще, що саме - він не пам`ятає;

- свідка ОСОБА_65 і його оголошених показань (т.4 л.д.236-237), з яких випливає, що 12.02.2012 року, близько 21:40, його та його колишнього напарника ОСОБА_62 співробітники міліції запросили до гуртожитку АДРЕСА_2 , де в їх присутності слідчий оглянув місцевість. Після цього їх запросили до Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України, де в їх присутності вилучили зрізи нігтів пальців лівої і правої руки потерпілої, мікрочастинки з шарфа, гроші однією купюрою номіналом 10 гривень. Після цього близько 23:00 вони попрямували на перехрестя вул. Гагаріна та вул. Казакова м. Дніпропетровська, де з непарної сторони вулиці на зупинці громадського транспорту зі сміттєвого відра були вилучені білі серветки з речовиною біологічного походження.

Під час вивчення матеріалів кримінальної справи не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що потерпілі чи свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити підсудного у зазначених злочинах, а також не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання і закріплення доказів у справі, які б викликали сумніви в їх достовірності. Наявні у справі докази відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності доказів.
З матеріалів справи істотних суперечностей, які б впливали на правильність встановлення фактичних обставин справи при скоєнні злочинів, у показаннях потерпілих та свідків не вбачається, а деякі розбіжності в зазначених показах свідчать про індивідуальне сприйняття кожною особою подій, учасником яких вони були, і не впливають на висновок суду. Тому колегія суддів не вбачає в діях суду першої інстанції будь-яких порушень законодавства під час відправлення ним правосуддя у даній кримінальній справі. А та обставина, що слідство і суд по-іншому оцінюють докази, зокрема, показання потерпілих, свідків, висновки експертиз та інших письмових доказів, порівняно з оцінкою їх підсудним та його захистом, не свідчить про необ`єктивність слідчих органів і суду, на що є посилання в поданих апеляціях.

Всі вищевикладені показання узгоджуються з іншими належними і допустимими доказами по справі, детально проаналізованими і вказаними у вироку, які містяться в матеріалах провадження, зокрема:

- заявою ОСОБА_12 від 25.02.2011 року, згідно з якою остання просить вжити заходів до невідомого чоловіка, який 25.02.2011 року о 09:00 годині відкрито викрав гроші і згвалтував неприродним способом її малолітню доньку - ОСОБА_17 - в балці, розташованій в 300 метрах від СК «Метеор» по вул. Макарова, 1 (т.1 а.с.130);

- заявою ОСОБА_16 від 25.02.2011 року , згідно з якою остання просить вжити заходів до невідомого чоловіка, який 25.02.2011 року о 09:00 годині відкрито викрав гроші і згвалтував неприродним способом її малолітню доньку - ОСОБА_18 - в балці, розташованій в 300 метрах від СК «Метеор» по вул. Макарова, 1 (т.1 а.с.131,137);

- протоколом огляду місця події від 25.02.2011 року, в якому зазначено, що проведеним оглядом встановлено, що ділянка місцевості розташована на території парку ім. Ленінського комсомолу в м.Дніпропетровську приблизно в 200 - 300 метрах від будинку № 102 Д по пр. Кірова і являє собою балку. На ділянці за колодою, на відстані 1 метр, виявлений недопалок сигарети «Палл Малл», між колодою і деревом виявлено слід взуття, також було вилучено два капюшони. Зазначене в протоколі огляду відображено в фототаблиці до нього (т. 1, а.с.138-140);

- протоколом пред`явлення особи для впізнаннявід 27.02.2012 року, в якому зазначено, що малолітня потерпіла ОСОБА_18 пояснила, що вона серед пред`явлених їй трьох осіб впізнає особу № 1 за рисами обличчя, за формою носа, за зростом, за формою рук, а саме за формою великого пальця, як особу, яка 25.02.2011 року вчинила щодо неї і ОСОБА_17 злочини. Чоловік під № 1 представився ОСОБА_9 (т. 2, а.с.18-19);

- протоколом очної ставки від 27.02.2012 року,в якому зазначено, що малолітня потерпіла ОСОБА_18 розповіла про обставини скоєних стосовно неї і ОСОБА_17 25.02.2011 року злочинів, а саме, розповіла про те, як чоловік відкрито викрав майно, що належить їй і ОСОБА_17 , а також змусив її і ОСОБА_17 вступити з ним в статевий контакт в неприродній формі. ОСОБА_9 повністю підтвердив показання неповнолітньої потерпілої і пояснив, що дійсно 25.02.2011 року на території парку ім. Ленінського Комсомолу у Дніпропетровську він відносно ОСОБА_18 , а також ще однієї дівчинки вчинив злочин (т. 2, а.с.20-21);

- протоколом відтворення обстановки та обставин подійвід 29.02.2012 року, в якому зазначено, що підозрюваному ОСОБА_9 було запропоновано вказати обстановку, яка відбувалася 25.02.2011року, на що ОСОБА_9 відповів згодою. Після цього всі учасники слідчої дії пройшли за вказаним ОСОБА_9 маршрутом до парку «Ленінського комсомолу» в м.Дніпропетровську. Перебуваючи в парку, ОСОБА_9 привів всіх учасників слідчої дії на місце скоєння злочину та пояснив, що 25.02.2011 року в ранковий час, він побачив раніше невідомих йому дівчаток віком приблизно по 15 років, які йшли з боку плавального басейну, та вирішив вступити з ними у статевий акт і заволодіти їхнім майном. Коли дівчатка пройшли повз нього, ОСОБА_9 пішов за ними. Підійшовши до них зі спини, він схопив їх за шиї і став вести углиб парку. Перебуваючи на території парку, де знаходиться багато повалених дерев, він сказав дівчаткам сісти навпочіпки. Далі ОСОБА_9 по черзі вступав з дівчатками у статевий акт у неприродній формі проти їх волі. В цілому статевий акт тривав приблизно 2 хвилини, після чого у нього відбулося сім`явиверження. Крім того, у дівчаток ОСОБА_9 забрав кошти, в якій сумі - не пам`ятає. Після скоєння злочину він попрямував додому. Зазначене ОСОБА_9 в ході проведення слідчої дії відображено у фототаблиці до протоколу (т.2, а.с.65-75);

- висновком судово-медичної експертизи № 12 С/е від 16.03.2011 року, згідно якого у ОСОБА_17 виявлені тілесні ушкодження у вигляді лінійного садна на лівій щоці, яке заподіяно дією тупого твердого предмета з обмеженою контактної поверхнею, з огляду на характер локалізації та ступінь вираженості ознак загоєння садна (під буро-червоною скоринкою вище рівня шкіри розміром 0,2х0,1см), можна вказати, що воно могло утворитися в строк приблизно 2-3 діб від моменту обстеження потерпілої і може відповідати даті, зазначеній в постанові слідчого, тобто 25.02.2011 року. За своїм характером садно на лівій щоці відноситься до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки (т.1, а.с.221-222);

- відеозаписом допиту ОСОБА_9 ,переглянутим в судовому засіданні, відповідно до якого ОСОБА_9 детально розповів про обставини скоєних злочинів щодо ОСОБА_18 і ОСОБА_17 ;

- заявою ОСОБА_24 від 21.04.2011 року, згідно якої остання просить порушити кримінальну справу стосовно невідомого, який 21.04.2011 року близько 10:30, перебуваючи в лісопосадці, розташованій біля будинку № 19 по вул. Запорізьке шосе, згвалтував її (т.2, а.с.167);

- протоколом огляду місця події від21.04.2011 року (т.2, а.с.168-173), в якому зазначено, що об`єктом огляду є ділянка відкритої місцевості, розташованої навпроти будинку АДРЕСА_5 . Оглянуто ділянку місцевості розміром 2х2 метри, розташовану в лісопосадці приблизно на відстані 120 метрів від вказаного будинку. В ході огляду місця події, на місці, на яке вказала ОСОБА_24 , виявлено 2 недопалки сигарети «KENT»: один недопалок докурений до фільтра, другий загашений спочатку сигарети. Виявлене поміщено в два поліетиленові пакети з фіксаторами. Зазначене в протоколі огляду відображено в фототаблиці до нього;

- протоколом огляду місця події від 21.04.2011 року (т.2, а.с.175), в якому зазначено, що об`єктом огляду є поліетиленовий пакет з одягом, наданий ОСОБА_24 , в якому знаходяться: кросівки зі шкірозамінника червоного кольору; майка червоного кольору; сорочка білого кольору в смужку; джинси темно-синього кольору; бюстгальтер чорного кольору; труси білого кольору, шкарпетки чорного кольору. Зазначені предмети вилучені, упаковані в пакет, опечатані биркою з підписами учасників огляду;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 11.04.2012 року (т.3, а.с.22-23), в якому зазначено, що ОСОБА_24 серед пред`явлених для впізнання осіб впізнала особу, яка 21.04.2011 року вчинила щодо неї злочин, а саме, відкрито викрала майно, а також згвалтувала, при цьому вказала на хлопця під № 3, який представився ОСОБА_9 ;

- висновком експерта № 472 від 15.07.2011 року (т.2, а.с.200-201), згідно якого при судово-медичному дослідженні речових доказів встановлено, що на наданих для дослідження джинсових штанах і трусах, які належать ОСОБА_24 , виявлені одиничні голівки сперматозоїдів;

- висновком експертизи № 66 від 28.03.2012 року (т.3, а.с.10-14), згідно якого на представлених на експертизу двох недопалках і трусах виявлені клітини з ядрами. Встановлено, що генетичні ознаки клітин з ядрами на недопалку сигарети «Кент» і трусах належать особі жіночої генетичної статі і збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_24 . Імовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин з ядрами на недопалку сигарети «Кент» і генетичних ознак зразку крові ОСОБА_24 становить 5,19х10-24. Сукупність генетичних ознак, встановлених в зазначених об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,93х1023 людей (тобто у 1 з 193 секстильйонів людина по американській системі числення). Генетичні ознаки клітин з ядрами на недопалку сигарети «Кент» належать особі чоловічої статі і збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 . Імовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин з ядрами на недопалку сигарети «Кент» і генетичних ознак зразка крові ОСОБА_9 становить 8,99X10-28 людина (тобто у 1 з 1110 септілліонов людина по американській системі числення);

- висновком експертизи № 30 від 04.05.2012 року (т.3, а.с.29-33), згідно з якою препарати ДНК, виділені зі «спермальної» фракції змішаних біологічних слідів на трусах, що належать ОСОБА_24 , являють собою суміш ДНК жіночої та чоловічої статевої приналежності з превалюванням жіночої ДНК. Проведений молекулярно-генетичний порівняльний аналіз визначив повний збіг змішаного генотипу цієї фракції з генотипом потерпілої ОСОБА_24 і підозрюваного ОСОБА_9 . ДНК зі сперми в змішаних біологічних слідах на трусах потерпілої ОСОБА_24 може походити від ОСОБА_9 ;

- протоколом усної заяви(повідомлення) про злочин від 11.11.2011 року, в якому ОСОБА_21 заявила про те, що 11.11.2011 року в період часу з 00:30 до 1:30 малознайомий хлопець на ім`я ОСОБА_54 шляхом погроз фізичної розправи примусив її вступити в статевий акт на полі біля пам`ятника «Жертвам голодомору» (т.3. а.с.46);

-протоколом огляду місця події від 11.11.2011 року, в якому зазначено, що об`єктом огляду є ділянка місцевості, розташована на полі, на відстані близько 300 метрів від пам`ятника «Жертвам голодомору» по Запорізькому шосе, на території Новоолександрівської сільської ради поблизу селища Дослідний. На вказаній ділянці місцевості розташована електроопора високовольтної лінії електропередач. В ході огляду місця події виявлено: ватний тампон зі слідами засохлої рідини буро-червоного кольору, недопалок сигарети з відірваним фільтром з написом «Future», недопалок з написом «Прилуки». Виявлені під час огляду місця події предмети упаковані в три білих паперових конверта, опечатані і підписані учасниками слідчих дій. Зазначене в протоколі огляду відображено в схематичному плані до огляду місця події від 11.11.2011 року, а також у фототаблиці до нього (т.3, а.с.47-55);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 11.04.2012 року, в якому зазначено, що потерпіла ОСОБА_21 пояснила, що серед пред`явлених для впізнання осіб впізнає особу, яка вчинила щодо неї злочин, а саме згвалтування, вказала на хлопця № 1, повідомила, що впізнає його по голосу, за рисами обличчя, по ході. Чоловік під № 1 представився ОСОБА_9 (Т.3, а.с.133-134);

- протоколом очної ставки від 11.04.2012 року, в якому зазначено, що потерпіла ОСОБА_21 розповіла про обставини вчиненого щодо неї 11.11.2011 року злочину, а саме розповіла про те, як хлопець, який представився ОСОБА_66 ( ОСОБА_9 ), вчинив стосовно неї насильство, змусив її шляхом погроз вчинити з ним статевий акт у природній і неприродній формі. ОСОБА_9 пояснив, що злочини проти ОСОБА_21 не здійснював (т.3, а.с.135-138);

- висновком експерта №11 від 28.02.2012 року, згідно якого у ОСОБА_21 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: саден правої щоки, підборіддя справа, лівого і правого стегна, синця лівого стегна, крововиливи слизової оболонки переддень піхви, розриву слизової оболонки прямої кишки, які заподіяні від дії тупого твердого предмета. За своїм характером всі зазначені тілесні ушкодження у вигляді саден і синяка, як у своїй сукупності, так і окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні короткочасні наслідки. Ушкодження у вигляді розриву слизової оболонки прямої кишки за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 3 тижнів (21 дня). При судово-імунологічному дослідженні мазків і тампонів із вмістом піхви ОСОБА_21 сперматозоїди не виявлені. При судово-імунологічному дослідженні мазків і тампонів із вмістом прямої кишки ОСОБА_21 виявлені одиничні голівки сперматозоїдів. При судово-імунологічному дослідженні мазків і тампонів із вмістом ротової порожнини ОСОБА_21 сперматозоїди не виявлені. На слизовій оболонці напередодні піхви виявлений синець розміром 1,1х0,8 см, який заподіяно від механічної дії тупого предмета, яким міг бути і напружений статевий орган. В області анального отвору визначається розрив слизової оболонки прямої кишки, який спрямований ззовні всередину, в напрямку від шкірних покривів до слизової оболонки; в області слизової оболонки передодня піхви виявлено синець. Зазначені ушкодження могли виникнути від механічної дії тупого твердого предмета, яким міг бути напружений статевий орган (т. 3, а.с.95-96);

- висновком експерта № 64 від 27.03.2012 року, згідно якого на наданих для експертизи тампонах із вмістом прямої кишки ОСОБА_21 і двох недопалках виявлені клітини з ядрами. В результаті проведеного дослідження встановлено генетичні ознаки зразку крові ОСОБА_21 , клітин з ядрами на тампоні із вмістом прямої кишки ОСОБА_21 і двох недпалках. Генетичні ознаки сперматозоїдів на тампоні із вмістом прямої кишки ОСОБА_21 не встановлені через недостатню кількість матеріалу. При цьому встановлено, що генетичні ознаки клітин з ядрами на тампоні із вмістом прямої кишки ОСОБА_21 належать особі жіночої генетичної статі і збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_21 . Імовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин з ядрами на тампони з вмістом прямої кишки ОСОБА_21 і генетичних ознак зразку крові ОСОБА_21 4,41х10-25. Сукупність генетичних ознак, встановлених в зазначених об`єктах зустрічається не частіше, ніж у 1 з 2,27х1024 людина (тобто у одного з двох септілліонов людина по американській системі числення). Генетичні ознаки клітин з ядрами на недопалку сигарети з написом «Future» є змішаними і містять як генетичні ознаки зразку крові ОСОБА_21 , так і генетичні ознаки зразку крові ОСОБА_9 згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області №65 від 27.03.2012 року. Генетичні ознаки клітин з ядрами на недопалку сигарети з написом «ПРИЛУКИ») належать особі чоловічої генетичної статі і не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_21 і ОСОБА_9 згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області №65 від 27.03.2012 (т.3, а.с.121-125);

- протоколом огляду місця події від 16.11.2011 року, в якому зазначено, що оглянуто ділянку місцевості біля парку «40 років визволення» з боку Запорізького шосе м.Дніпропетровська, в ході огляду місця події нічого не виявлено. Зазначене в протоколі огляду відображено у фототаблиці до нього (т.4, а.с.150-152);

- протоколом пред`явлення особи для впізнаннявід 06.06.2012 року, в якому зазначено, що ОСОБА_22 серед пред`явлених для впізнання осіб впізнала особу, яка 15.11.2011 року вчинила щодо неї злочини, а саме, пограбувала і згвалтувала її, вказавши на хлопця під №2, дізнавшись по статурі і рисам обличчя. Хлопець під №2 представився ОСОБА_9 і пояснив, що ніяких злочинів не скоював (т.4, а.с.189-190);

- протоколом очної ставки від 06.06.2012 року, в якому зазначено, що потерпіла ОСОБА_22 розповіла про обставини скоєних стосовно неї 15.11.2011 року злочинів, а саме розповіла про те, як незнайомий хлопець відкрито викрав належне їй майно, а саме гроші в сумі 60 гривень, а також вчинив стосовно неї насильство, змусив її шляхом погроз із застосуванням фізичної сили вступити з ним у статевий акт у збоченій формі. ОСОБА_9 пояснив, що злочини проти ОСОБА_22 не здійснював (т.4, а.с. 191-194);

- висновком експерта № 2042е від 14.06.2012 року, згідно якого у ОСОБА_22 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців на обох параорбітальних областях, забиття м`яких тканин обличчя і голови, забиття шийного відділу хребта, синців на шиї, які заподіяні від механічного впливу тупого твердого предмета (предметів). Виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців на обох параорбітальних областях, забиття м`яких тканин обличчя і голови відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю більше 6 діб, але не більше трьох тижнів (21 дня). Тілесні ушкодження у вигляді: забою шийного відділу хребта, синців на шиї відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні короткочасні наслідки (т.4,а.с.176-177);

- протоколом усної заяви про злочин від 06.02.2012 року, в якому ОСОБА_14 вказано, що 06.02.2012 року о 14:30 в парку ім. «Ленінського комсомолу» між будинком № 90 по вул. Нахімова та пров. Ялицевому, 3, невідомий чоловік вступив в статевий контакт неприродним способом з її дочкою - ОСОБА_13 (Т.1, а.с.5);

- протоколом огляду місця події від 06.02.2012 року, в якому зазначено, що об`єктом огляду є ділянка місцевості, розташована в парку ім. «Ленінського комсомолу» біля будинку №90 по вул. Нахімова та будинку №5 по пров. Ялицевому м.Дніпропетровська. В ході огляду виявлено два сліди взуття розміром 30 см х 7 см. Зазначене в протоколі огляду відображено у фототаблиці до нього (т.1, а.с.6-12);

- протоколом огляду від 06.02.2012 року, в якому зазначено, що об`єктом огляду є будинок АДРЕСА_6 , а саме: ванна кімната, розташована в правому дальньому кутку від входу. В ході огляду було виявлено та вилучено: рукавиці коричневого кольору зі слідами білої речовини на них, один ватний тампон з речовиною білого кольору. Зазначене в протоколі огляду відображено у фототаблиці до нього (т.1, а.с.14-16);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від27.02.2012 року, в якому зазначено, що неповнолітня ОСОБА_13 пояснила, що серед пред`явлених для впізнання трьох осіб вона нікого не впізнає, а ОСОБА_9 пояснив, що бачив цю дівчинку 06.02.2012 року в «Комсомольському парку», в парку з дівчинкою був хлопчик, приблизно такого ж віку. Відносно дівчинки ОСОБА_9 вчинив злочин, після чого пішов (т.1, а.с.122-125);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від29.02.2012 року, в якому зазначено, що ОСОБА_9 серед пред`явлених для впізнання трьох хлопчиків вказав на хлопчика під № 2 і пояснив, що цей хлопчик був присутній при вчиненні ним злочину щодо малолітньої ОСОБА_13 . Неповнолітній ОСОБА_23 пояснив, що цього чоловіка він бачив в парку «Ленінського комсомолу» 06.02.2012 року, приблизно о 14:20 - 14:45, коли вони з сестрою - ОСОБА_13 йшли додому зі школи. Даний чоловік скоїв насильство по відношенню до його сестри (т.2, а.с.79-82);

- протоколом відтворення обставин і обстановки події від29.02.2012 року, в якому зазначено, що підозрюваному ОСОБА_9 було запропоновано вказати обстановку, яка відбувалася 06.02.2012 року. На зазначену пропозицію ОСОБА_9 відповів згодою. Після цього всі учасники слідчої дії пройшли за вказаним ОСОБА_9 маршрутом до парку ім. «Ленінського комсомолу» в м.Дніпропетровську. Перебуваючи в парку, ОСОБА_9 привів всіх учасників слідчої дії на місце скоєння злочину та пояснив, що 06.02.2012 року приблизно о 14:15 в зазначеному місці він зустрів малолітню дівчинку, пізніше він дізнався, що це ОСОБА_13 , яка разом з братом йшла зверху вниз вулиці. Коли він побачив дітей, у нього виник умисел на вступ із дівчинкою в статевий акт у неприродній формі. Коли діти пройшли, він попрямував за ними, і, наблизившись до них ззаду, лівою рукою схопив дівчинку в районі шиї, а хлопчика схопив правою рукою. Діти намагалися вирватися, але він їм сказав, що так робити не потрібно і почав відводити дітей вглиб парку. Пройшовши кілька метрів від дороги, ОСОБА_9 зупинився у дерев, з правого боку у нього були гаражі. Далі ОСОБА_9 сказав дітям сісти навпочіпки, що діти і зробили. Після цього він вступив з дівчинкою в статевий акт в неприродній формі. При цьому ОСОБА_9 пригрозив дівчинці, що якщо вона не вступить з ним в статевий акт, то він відкрутить їм голови. Статевий акт тривав приблизно хвилину, після чого у нього відбулося сім`явиверження. Потім ОСОБА_9 одягнувся, сказав дітям сидіти на місці, опустити голову і рахувати до двадцяти, після чого вони можуть піти. Після скоєння злочину ОСОБА_9 попрямував додому;

- висновком експерта № 70/02-387 від 12.06.2012року, згідно з яким три сліди низу взуття, виявлені 06.02.2012 року в ході огляду місця події за фактом зґвалтування малолітньої ОСОБА_13 , 2003 року народження, в парку ім. «Ленінського Комсомолу», розташованому між будинком №90 по вул. Нахімова та будинком №3 по пров. Ялицевому в м.Дніпропетровську, представлені для дослідження у вигляді електрофотозображень на листках паперу розміром 210х297 мм і 210х249 мм, були залишені взуттям з таким же рельєфним малюнком підошовної частини (формою, розмірами і взаємним розташуванням елементів рельєфного малюнка), як у черевиків, вилучених у ОСОБА_9 27.02.2012 року(т. 4, а.с.138-145);

- відеозаписом допиту ОСОБА_9 , переглянутому в судовому засіданні, відповідно до якого ОСОБА_9 детально розповів про обставини скоєння злочину щодо ОСОБА_13 ;

- протоколом огляду місця події від12.02.2012року, в якому зазначено, що об`єктом огляду є ділянка місцевості, розташована по АДРЕСА_7 . В ході огляду вилучено: зрізи нігтів пальців лівої і правої руки, мікрочастинки з шарфа, гроші однією купюрою номіналом 10 гривень, все упаковано в окремі паперові конверти (т.3, а.с.162);

- протоколом огляду місця подіївід 12.02.2012 року, в якому зазначено, що об`єктом огляду є ділянка місцевості, розташована на перетині вул. Казакова та пр. Гарагіна у м.Дніпропетровську. На даній ділянці місцевості розташована зупинка, на зупинці знаходиться відро для сміття, в якому були виявлені і вилучені серветки білого кольору квадратної форми з речовиною біологічного походження. Серветки поміщені в поліетиленовий пакет, який опечатаний, скріплений підписами понятих (т.3, а.с.164);

- протоколом пред`явлення особи для впізнаннявід 11.04.2012 року, в якому зазначено, що ОСОБА_15 серед пред`явлених для впізнання трьох осіб впізнала хлопця під № 3 і пояснила, що це саме та людина, яка 12.02.2012 року напала на неї, пограбувала і згвалтувала. Хлопця впізнала по голосу, за рисами обличчя, по ході. Після цього чоловік під № 3 представився ОСОБА_9 (Т.3, а.с.220- 221);

- протоколом очної ставки від 11.04.2012 року, в якому зазначено, що потерпіла ОСОБА_15 розповіла про обставини скоєних стосовно неї злочинів 12.02.2012 року, а саме розповіла про те, як ОСОБА_9 вчинив стосовно неї насильство, а також погрожував застосувати фізичне насильство, змусив її вступити з ним у статевий акт в неприродній формі, а також відкрито викрав належне їй майно, а саме гроші в сумі 83 гривні. ОСОБА_9 пояснив, що злочини щодо ОСОБА_15 не здійснював (т.3, а.с.222-225);

- висновком експерта № 27 від 08.05.2012 року, згідно якого із змішаних зі спермою біологічних слідів на серветці №1 і зі зразку крові потерпілої ОСОБА_15 отримані препарати ДНК, встановлені їх генотипічні характеристики. На серветці №6 генотип встановлений частково. Препарати ДНК, виділені з епітеліальної фракції, змішаної зі спермою біологічних слідів на серветках №1,6 є ДНК жіночої статевої приналежності, генотип якої збігається з генотипом потерпілої ОСОБА_15 . Молекулярно-генетичним аналізом встановлено, що ДНК з епітеліальних клітин в змішаних біологічних слідах на серветках походить від самої потерпілої з ймовірністю не менше +99,9999942%. Частота поширення такої комбінації генетичних ознак становить 0,58х10-17. Це означає, що зазначена комбінація генетичних ознак зустрічається у 0,58 жінок на 100 квадрильйонів. Препарати ДНК, виділені зі спермальної фракції, змішаних зі спермою біологічних слідів на серветці №1, являють собою суміш ДНК жіночої та чоловічої статевої приналежності з превалюванням жіночої ДНК. Проведений молекулярно-генетичний аналіз визначив збіг змішаного генотипу цієї фракції з генотипом ОСОБА_15 і підозрюваного ОСОБА_9 . Походження ДНК сперми в змішаних біологічних слідах на серветці №1 від ОСОБА_9 не виключається. У спермальної фракції змішаного зі спермою біологічних слідів на серветці №6 генотип по більшості локусів не встановлено. За локусами CSF1PO, D13S317, D2S1338, F13A01 встановлено збіг з генотипами потерпілої ОСОБА_15 і підозрюваного ОСОБА_9 (Т. 3, а.с.210-216).

Надаючи оцінку зазначеним доказам у своїй сукупності, колегія суддів не сумнівається у їх належності та допустимості, вважає такі докази достатніми для доведеності винуватості підсудного у вчиненні інкримінованих йому злочинних діянь, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_9 у зазначених злочинах відповідає доказам, які були предметом дослідження в судовому засіданні та які суд поклав в основу обвинувального вироку, проявів упередження щодо підсудного як з боку слідчих органів, так і з боку суду першої інстанції вивченням матеріалів справи не виявлено, до того ж суд не прийняв в якості доказів провини ОСОБА_9 в скоєнні інкримінованих йому злочинів його свідчення на допитах в ході досудового слідства та письмові докази у вигляді явок з повинною, а також з огляду на той факт, що нормами КПК України в редакції 1960 року прямо не передбачена процедура визнання доказу недопустимим, суд, керуючись загальною нормою - ст. 62 Конституції України, не визнав висновок молекулярно-генетичної експертизи №41 від 18.05.2012 року в якості доказу провини ОСОБА_9 , оскільки недопалок сигарети, який перебував на експертизі, раніше був визнаний загубленим, і доводи прокурора в цій частині не спростовують цього вірного по суті рішення судової колегії місцевого суду.
З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин кримінальної справи, немає й підстав додатково з`ясовувати ще якісь обставини, які не мають значення для встановлення істини у справі, що не дає підстав вважати, що у даному випадку допущена суттєва неповнота судового розгляду.
Під час досудового слідства та при розгляді справи в суді були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи, проведені необхідні експертизи, допитані всі особи, показання яких мають істотне значення для справи, тому колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг сторони захисту про відсутність доказів вини ОСОБА_9 у вчиненні скоєних злочинів є безпідставними.
Доводи ж в апеляціях про те, що деякі обставини справи всебічно не досліджені, є необгрунтованими, оскільки на підставах тих доказів, які були предметом перевірки в судових засіданнях, з достатньою повнотою досліджені обставини зазначених у вироку злочинів.
Аналізуючи позицію підсудного ОСОБА_9 , як до речі, і його захисту, співставляючи її з обвинуваченням, що йому інкримінується, а також зі свідченнями потерпілих, показами свідків, поясненнями експертів та з іншими доказами, дослідженими судом, які повністю викривають підсудного у вчиненні інкримінованих злочинів, колегія суддів робить висновок про те, що вищезазначені покази та інші наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних. Зазначені докази винуватості ОСОБА_9 є такими, що доповнюють одне одного, є належними, достовірними, допустимими, достатніми та такими, що не суперечать Конституції та нормам КПК України.
До того ж, суд першої інстанції обґрунтовано надав такій позиції підсудного критичну оцінку, розглядаючи це як спосіб захисту останнього, та прийшов до висновку, що покази ОСОБА_9 є неправдивими, не відповідають всебічно вивченим і проаналізованими доказам, а поведінку в судовому засіданні підсудного ОСОБА_9 суд розцінив як захисно-установчу в суб`єктивно складній несприятливій для нього судово-слідчій ситуації з метою уникнути або пом`якшити покарання за скоєні ним злочини, з чим цілком погоджується і суд апеляційної інстанції.
На підтвердження такої своєї позиції суд першої інстанції навів досить обґрунтовані і вмотивовані, на думку колегії суддів, висновки по кожному з інкримінованих підсудному ОСОБА_9 епізодів злочинних діянь, які в повному обсязі спростовують вищезазначену лінію, побудовану стороною захисту для уникнення підсудним покарання за скоєні злочини.
Так, судом зазначено, що доводи підсудного ОСОБА_9 про те, що він не скоював злочину 25.02.2011 року щодо ОСОБА_17 і ОСОБА_18 неспроможні, і спростовуються, в першу чергу, показаннями неповнолітніх потерпілих. Так потерпіла ОСОБА_18 підтвердила дані нею свідчення про скоєні злочини відносно неї і ОСОБА_17 при проведенні з її участю слідчих дій в установленому законом порядку, а саме, при відтворенні обстановки та обставин подій, а також при проведенні очної ставки з ОСОБА_9 . При цьому потерпіла ОСОБА_18 детально описувала людину, яка скоїла злочини відносно неї і ОСОБА_17 , а саме: чоловік 25 - 30 років, щільної статури, зростом 170 - 175 см, одягнений в чорну болонєву куртку, темні спортивні штани, спортивну в`язану шапку, чорні кросівки.
Згідно з протоколом впізнання, ОСОБА_18 серед пред`явлених їй для впізнання осіб вказала на ОСОБА_9 як на людину, яка вчинила щодо неї і ОСОБА_67 злочини.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_18 при її допиті впевнено вказувала суду, що ОСОБА_9 є людиною, який вчинив стосовно неї і ОСОБА_17 інкриміновані йому злочини. При цьому, підстав для обмови обвинуваченого у потерпілої немає.
З оголошених в судовому засіданні показань ОСОБА_17 слідує, що її показання повністю узгоджуються з показаннями ОСОБА_18 , та є послідовними. Вона також детально описувала людину, яка скоїла злочини відносно неї і ОСОБА_17 як чоловіка 25 - 30 років, щільної статури, зростом 170 - 175 см, одягнений в чорну болонєву куртку, темні спортивні штани, спортивну в`язану шапку, чорні кросівки.
Аналізуючи ті обставини, що ОСОБА_17 і ОСОБА_18 вказують на наявність у хлопця, який вчинив у відношенні них злочини, небритість на обличчі, невеликої борідки рудого кольору, очей блакитного кольору, суд взяв до уваги той факт, що обидві потерпілі були малолітніми, перебували в стані сильного хвилювання, що в сукупності могло вплинути на спотворене сприйняття і запам`ятовування цих рис обличчя злочинця, а також на їх подальше відтворення при наданні ними показів. Крім того, така відмінна риса особи, як неголеність, не є постійною відмітною рисою, виникає за відносно короткий час, і може бути швидко усунена. Та обставина, що ОСОБА_17 не впізнала ОСОБА_9 під час впізнання (про що говорив і її батько, ОСОБА_68 , в судовому засіданні), також не свідчить про невинуватість підсудного, а пояснюється малолітнім віком потерпілої, її душевним станом (хвилюванням), що в сукупності також могло перешкодити їй добре запам`ятати злочинця і впізнати його.
Згідно з протоколом огляду місця події на ділянці місцевості, розташованій на території парку ім. Ленінського комсомолу в м.Дніпропетровську, приблизно в 250 - 300 метрах від будинку № 102 по пр. Кірова м.Дніпропетровська, був виявлений недопалок сигарети «PallMall», який був вилучений з місця події, упакований в поліетиленовий пакет, і опечатаний биркою, на яких поставили свої підписи поняті. Обставини проведення огляду місця події також підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_69 і ОСОБА_70 .
При цьому, суд визнав повністю спростованою в судовому засіданні версію підсудного про те, що 25.02.2011 року він злочин не скоював, так як згідно з інформацією мобільних з`єднань, знятих з каналів зв`язку за телефонними номерами, які перебували в користуванні у ОСОБА_9 , 25.02.2011 року ОСОБА_9 знаходився в районі стадіону «Метеор», тобто був в районі, де було скоєно злочини щодо неповнолітніх ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , а саме: 9:28:29 місцезнаходження ОСОБА_9 визначалося біля Палацу Льодовий, а в 9:28:49, 9:37:06, 9:37:58, 9:39:22, 9:40:00, в районі стадіону «Метеор» м Дніпропетровська.
Крім того, твердження ОСОБА_9 про те, що він 25.02.2011 року перебував зі своєю цивільною дружиною в лікарні, були перевірені судом першої інстанції, і не підтвердилися, так як відповідно до оголошених судом показань, свідок ОСОБА_71 раніше пояснювала, що вона до лютого 2012 року була дівчиною ОСОБА_9 , і не підтвердила, що 25.02.2011 року вона разом з ОСОБА_9 ходила в лікарню.
До того ж, ОСОБА_9 добровільно і послідовно розповів і відтворив обставини злочинів, скоєних ним стосовно малолітніх ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , вказавши на конкретні обставини, які могли бути відомі лише особі, яка вчинила злочин.
Проаналізувавши докази у кримінальній справі, суд дійшов висновку, що вчинення ОСОБА_9 злочинів проти ОСОБА_24 21.04.2011 року повністю підтверджено дослідженими доказами, оскільки згідно оголошених в судовому засіданні показань потерпілої, даних нею в ході досудового слідства, остання давала послідовні, несуперечливі показання щодо обставин скоєних стосовно неї злочинів, зокрема, часу, місця, способу, вказувала прикмети нападника. Аналогічні свідчення були дані потерпілою ОСОБА_24 і при її допиті в судовому засіданні Красногвардійського районного суду 17.04.2013 року. Дані потерпілою свідчення в ході допитів узгоджуються з показаннями, даними нею при проведенні впізнання, в ході якого ОСОБА_24 серед пред`явлених трьох осіб вказала на ОСОБА_9 як на людину, яка вчинила щодо неї злочин. При цьому ОСОБА_24 також вказала конкретні прикмети особи, яка вчинила щодо неї злочин, що мають схожість з ОСОБА_9 , а саме: зріст приблизно 175 см, коротке волосся, спортивна статура, вік. Оцінюючи її свідчення в частині наявності шраму або подряпини на обличчі злочинця, суд звертає увагу на той факт, що потерпіла перебувала в стані сильного хвилювання, плакала (що підтвердили свідки ОСОБА_49 і ОСОБА_72 ), що в сукупності могло спотворити її сприйняття даної відмітної риси. При цьому, не виключений факт того, що подряпина зі спливом часу могла загоїтись.
Про правдивість показань ОСОБА_24 свідчить і той факт, що в день скоєння злочинів стосовно неї потерпіла ОСОБА_24 вказала на місце, де вони були скоєні, при проведенні огляду місця події співробітниками міліції було вилучено два недопалка сигарет «Кент» в місцях, на які вказувала ОСОБА_24 . При цьому, згідно з висновком судово-молекулярної експертизи, генетичні ознаки клітин з ядрами на недопалку сигарети «Кент», який був вилучений на місці, де було скоєно злочин щодо ОСОБА_24 , належать особі чоловічої статі і збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 . Імовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин з ядрами на недопалку сигарети «Кент» і генетичних ознак зразка крові ОСОБА_9 становить 8,99X10-28 людина.
Крім того, згідно з висновком повторної судової молекулярно-генетичної експертизи в біологічних слідах на трусах потерпілої ОСОБА_24 отримані препарати ДНК, які представляють собою сукупність ДНК жіночої та чоловічої статевої приналежності. Проведений порівняльний аналіз виявив збіг змішаного генотипу потерпілої ОСОБА_24 і ОСОБА_9 .
Аналізуючи позицію захисту про те, що зазначений висновок експертизи носить характер ймовірного і прямо не вказує на вину ОСОБА_9 , колегія суддів зазначає, що даний висновок експерта виявив збіг змішаного генотипу потерпілої ОСОБА_24 і ОСОБА_9 , крім того, даний доказ є не єдиним, і оцінюється судом в тому числі в сукупності з іншими доказами. При цьому, аналіз кожного з зазначених доказів як окремо, так і в сукупності, не породжує розумних сумнівів в правдивості показань ОСОБА_24 .
Даючи оцінку показанням ОСОБА_9 про те, що він не скоював злочин щодо ОСОБА_24 , суд приходить до висновку, що такі його показання спростовуються інформацією ПрАТ «МТС», знятої з каналів зв`язку, згідно з якою в 10:03:23 місцезнаходження ОСОБА_9 визначалося в напрямку вул. Космічної та Запорізького шосе м.Дніпропетровська, в 10:03:46 місцезнаходження ОСОБА_9 визначалося в районі пров. Джинчарадзе, 12 м.Дніпропетровська, в 10:48:54 місце знаходження ОСОБА_9 визначалося в районі Запорізького шосе від вул. Джинчарадзе до Гагаріна м.Дніпропетровська.
Надав суд першої інстанції також належну оцінку доведеності вини ОСОБА_9 в скоєнні злочину 10.11.2011 року щодо ОСОБА_21 . Так, допитана потерпіла ОСОБА_21 як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні вказала, що людина, яка вчинила щодо неї злочин - це ОСОБА_9 . Дані показання потерпіла не змінювала в ході всього часу розгляду кримінальної справи щодо ОСОБА_9 , підтвердила їх при проведенні в ході досудового слідства очної ставки з ОСОБА_9 , при проведенні впізнання ОСОБА_21 серед трьох чоловіків вказала на ОСОБА_9 , як на людину, яка скоїла щодо неї злочин. При цьому, описуючи людину, яка вчинила злочини, ОСОБА_21 вказала, що у чоловіка на статевому органі була якась кулька. Показання потерпілої ОСОБА_73 в даній частині підтверджується висновком експерта № 12с /е від 29.02.2012 року, згідно якого в ході огляду ОСОБА_9 було встановлено, що в проекції головки статевого члена між пелюстками крайньої плоті відповідно 9 години умовного годинного циферблату є чужорідне тіло круглої форми, пружної консистенції, в діаметрі 10 мм.
Згідно з протоколом огляду місця події від 11.11.2011 року, на місці, вказаному ОСОБА_21 , співробітниками міліції було вилучено недопалок, на якому згідно з висновком молекулярно-генетичної експертизи виявлені змішані ознаки клітин, які містять як генетичні ознаки зразку крові ОСОБА_21 , так і генетичні ознаки зразку крові ОСОБА_9 . При цьому відсутність генетичних ознак клітин з ядрами, що містять генетичні ознаки підсудного і потерпілої на недопалку сигарети «Прилуки» не свідчить про невинуватість ОСОБА_9 , оскільки генетичні ознаки його крові і крові потерпілої були виявлені на другому вилученому недопалку.
Суд перевірив і показання ОСОБА_9 про те, що 10.11.2011 року він гуляв з друзями, приїжджав в магазин «Терра», а потім перебував в ТРЦ «Аполло», де грав на більярді з друзями ОСОБА_28 , ОСОБА_74 та хлопцем на ім`я ОСОБА_75 , але дані показання в ході судового слідства не підтвердилися, оскільки допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_76 нічого не пояснив суду про обставини, які відбувалися 10.11.2011 року, не підтвердивши показання ОСОБА_9 . Натомість, згідно з інформацією ПрАТ «МТС», знятої з каналів зв`язку в 22:44:13, місцеположення ОСОБА_9 визначалося в районі вул. Комбрига Петрова, ділянка бульвар Платонова м.Дніпропетровська.
При цьому апеляційні доводи захисту про те, що ОСОБА_21 при допиті від 28.11.2011 року та 13.01.2012 року не казала про чужорідне тіло в статевому органі злочинця, і не дає точного опису ОСОБА_9 , не свідчать про невинуватість останнього і неправдивість показань потерпілої, оскільки в подальшому, в тому числі при безпосередньому допиті в суді, вона прямо вказала на обвинуваченого як на людину, яка вчинила щодо неї злочин, так і на дану відмінну рису статевого органу підсудного.
Оцінюючи довідку шкірно-венерологічного диспансеру від 17.02.2012 року про виявлення у ОСОБА_21 ряду захворювань (інфекцій), і відсутність таких захворювань у підсудного, судова колегія дійшла висновку, що в данному випадку це не виключає наявність даних захворювань у потерпілої до вчинення злочинів стосовно неї, як і лікування підсудного від даних захворювань в разі, якщо він раніше їх мав, з огляду на той факт, що з часу вчинення злочину пройшов значний проміжок часу.
Також колегія суддів, оцінюючи доводи захисту з приводу того, що недопалка сигарети з «марихуаною» в ході огляду місця злочину знайдено не було, звертає увагу на те, що в судовому засіданні ОСОБА_21 пояснила, що коли злочинець закурив, по запаху вона зрозуміла, що він курить «марихуану». При цьому, ОСОБА_21 не підтвердила факту куріння особисто нею сигарети з наркотичним засобом, а вказівка на те, що злочинець курить «марихуану», є лише її суб`єктивним припущенням, оскільки потерпіла не є експертом і не може з точністю визначити склад курильної суміші в сигареті. Суд також дійшов висновку, що підстав обмовляти ОСОБА_9 у потерпілої не було, і у колегії немає розумних сумнівів у правдивості її свідчень. Той факт, що недопалок сигарети з наркотичним засобом в ході огляду місця злочину знайдено не було, не свідчить про неправдивість показань ОСОБА_21 і про невинуватість ОСОБА_9 , а посилання захисників на те, що недопалок сигарети «Future», на якому є генетичні ознаки крові ОСОБА_9 , міг бути підкинутий співробітниками міліції, є лише припущенням, не підтвердженими доказами.
Також колегія суддів дійшла висновку, що показання підсудного ОСОБА_9 в частині того, що він не скоював злочину відносно ОСОБА_22 , спростовуються сукупністю показань потерпілої ОСОБА_22 , яка давала послідовні, несуперечливі свідчення про обставини скоєного злочину, які були підтверджені потерпілою при проведенні очної ставки з ОСОБА_9 , а також при проведенні впізнання, згідно з яким ОСОБА_22 вказала на ОСОБА_9 як на людину, яка вчинила щодо неї злочин, пояснила, що впізнає його за рисами обличчя і статурою. В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_22 впевнено вказала на ОСОБА_9 як на людину, яка вчинила щодо неї злочин. Той факт, що вона відразу не повідомила про зґвалтування, потерпіла пояснила суб`єктивними факторами, зокрема, небажанням розголосу даних подій. Підстав обмовляти ОСОБА_9 у потерпілої не було і ставити її показання під сумнів підстав у колегії суддів немає.
Показання потерпілої, крім зазначеного, також узгоджуються і підтверджуються інформацією ПрАТ «МТС», знятої з каналів зв`язку, згідно з якою в 22:53:17 місцезнаходження ОСОБА_9 визначається в районі південної частини пр. ім. Ю. Гагаріна та прилеглих масивів м.Дніпропетровська, а о 22:25 біля зупинки «Динамо» м.Дніпропетровська по вул. Запорізьке шосе м.Дніпропетровська було скоєно злочин щодо ОСОБА_22 .
Вина ОСОБА_9 в скоєнні злочину щодо малолітньої ОСОБА_13 також доведена сукупністю зібраних та досліджених доказів. Так, згідно оголошених в судовому засіданні показань неповнолітнього свідка ОСОБА_23 , ОСОБА_9 є чоловіком, який вчинив стосовно його сестри - ОСОБА_13 злочин. Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання, підозрюваний ОСОБА_9 серед пред`явлених йому для впізнання трьох осіб вказав на ОСОБА_23 і пояснив, що цей хлопчик був присутній при скоєнні злочину щодо ОСОБА_13 , а ОСОБА_23 вказав на ОСОБА_9 як на людину, яка вчинила злочин у відношенні його сестри ОСОБА_13 , а також детально розповів обставини, при яких бачив ОСОБА_9 .
Крім того, під час проведення відтворення обстановки ОСОБА_9 самостійно показував маршрут прямування і розповідав про подробиці вчинення ним злочину. На переглянутому судом диску з відеозаписом допиту ОСОБА_9 в подробицях розповідає про обставини вчиненого злочину. З протоколу огляду місця події від 06.02.2012 року випливає, що при огляді ділянки місцевості в парку ім. «Ленінського комсомолу» біля будинку № 90 по вул. Нахімова та по пров. Ялицевому у Дніпропетровську, був виявлений і сфотографований слід низу взуття, який згідно з висновком трасологічної експертизи був залишений взуттям з таким же рельєфним малюнком підошовної частини, як і черевики, які були вилучені у ОСОБА_9 .
Аналізуючи обставини, що потерпіла ОСОБА_13 під час впізнання не впізнала ОСОБА_9 і вказувала при допиті на наявність у нападника вусів чорного кольору і прищів на обличчі, а також звертаючи увагу на незначне розходження у зовнішності і віці нападника зі слів ОСОБА_13 і ОСОБА_23 в ході їх допитів на стадії досудового слідства, на різницю в часі в частині тривалості насильницьких дій з боку нападника щодо ОСОБА_13 , суд цілком правильно взяв до уваги той факт, що обидві особи були малолітніми, перебували в стані сильного хвилювання, що в сукупності могло вплинути на викривлене сприйняття і запам`ятовування цих рис обличчя і віку злочинця, а також на їх подальше відтворення цих відмінних рис під час надання показань, і дані обставини не можуть свідчити про невинуватість ОСОБА_9 . Крім того, така відмінна риса особи, як вуса і прищі на обличчі, не є постійною відмітною рисою, і може бути швидко усунена. До того ж, ОСОБА_13 вказала, що на статевому органі у злочинця був якийсь прищик, а ОСОБА_23 свідчив про наявність на статевому органі нападника наросту, що повністю узгоджується з висновком експерта № 12с/е 29.02.2012 року, згідно якого в ході огляду ОСОБА_9 було встановлено, що в проекції головки статевого члена між пелюстками крайньої плоті відповідно 9 години умовного годинного циферблату є чужорідне тіло круглої форми, пружної консистенції, в діаметрі 10 мм, що також підтверджено самим ОСОБА_9 в судовому засіданні. Також потерпіла ОСОБА_13 в своїх свідченнях вказувала про те, що злочинець розстібав блискавку на спортивних штанях, що також узгоджується з матеріалами кримінальної справи, так як згідно з протоколом обшуку від 27.02.2014 року у ОСОБА_9 були вилучені утеплені спортивні штани на блискавці. До того ж, ОСОБА_9 не тільки впізнав малолітню особу, а й добровільно і послідовно розповів і відтворив обставини злочинів, скоєних ним стосовно малолітньої ОСОБА_13 , вказавши на конкретні його особливості, які могли бути відомі лише особі, яка вчинила злочин.
Також колегія суддів вважає, що вчинення ОСОБА_9 злочинів відносно ОСОБА_15 підтверджено в судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_15 , згідно яких вона точно описала час, місце, спосіб вчинення відносно неї злочину, що узгоджується з її свідченнями, даними під час досудового слідства, при проведенні очної ставки з ОСОБА_9 , а також при проведенні впізнання, в ході якого ОСОБА_15 серед пред`явлених їй трьох осіб вказала на ОСОБА_9 як на людину, яка вчинила щодо неї злочин.
Будучи допитаною в судовому засіданні, ОСОБА_15 пояснила, що під час зґвалтування вона відчула на статевому органі у ОСОБА_9 якусь кульку, що узгоджується з висновком експерта, зазначеному раніше, згідно якого на статевому органі у ОСОБА_9 виявлений сторонній предмет округлої форми. Зі свідчень ОСОБА_15 випливає, що ОСОБА_9 статевий акт закінчив їй в ротову порожнину, після чого рідину з рота вона випльовувала на сніг. Крім того, ОСОБА_15 витирала рот серветками, які викинула на зупинці. При проведенні огляду на зупинці громадського транспорту на перетині вул. Казакова та Гагаріна м.Дніпропетровська серветки, якими зі слів ОСОБА_15 , вона витирала рот, були вилучені, що також в судовому засіданні підтверджено показаннями свідків ОСОБА_62 і ОСОБА_77 , а згідно з висновком судово-молекулярної експертизи, проведеним молекулярно-генетичним аналізом виявлено збіг змішаного генотипу цієї фракції з генотипом потерпілої ОСОБА_15 і ОСОБА_9 .
Згідно ж з інформацією ПрАТ «МТС», знятої з каналів зв`язку, 12.02.2012 в 20:06:35 і 20:40:50 місцезнаходження ОСОБА_9 визначається: м Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, від Гагаріна до Джинчарадзе; в 20:42:17 і 20:45:19 визначається: м Дніпропетровськ, в напрямку вул. Космічна і Запорізьке Шоссе 56,48,40; в 20:46:08, 20:47:07: м Дніпропетровськ, від пр. Гагаріна, 115 до вул. Рибінська, що також спростовує свідчення ОСОБА_9 про те, що після 20:00 він знаходився в ТРЦ «Аполло».
Дослідивши та перевіривши надані матеріали, колегія суддів не знаходить підстав для того, щоб не погодитися і з зазначенням судом першої інстанції в своєму рішенні висновків з приводу того, що оператор мобільного зв`язку визначає лише приблизне місцезнаходження абонента в радіусі дії певних вишок і не може дати точні дані про місцезнаходження абонента, при цьому для визначення місця розташування, абонент не обов`язково повинен говорити по телефону, досить здійснити на телефон виклик (по ряду епізодів потерпілі говорили про те, що чоловік не розмовляв по телефону, але точно знати, чи здійснюється в цей момент виклик на мобільний телефон чоловіка, вони не могли, оскільки звуковий сигнал телефону міг бути відключений), а можливість переміщення ОСОБА_9 на транспорті не виключається. Дані обставини були ретельно досліджені судом поряд з детальною оцінкою даних мобільного оператора щодо місця розташування абонента по кожному з епізодів згідно наданих матеріалів мобільних операторів.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що все вищенаведене у повному обсязі спростовує апеляційні доводи сторони захисту, як і самого підсудного, про відсутність доказів винуватості ОСОБА_9 в інкримінованих йому злочинах у зв`язку з невідповідністю показів потерпілих зовнішньому виду підсудного, мобільних з`єднань телефону ОСОБА_9 - місцям скоєння злочинів та відносним характером висновків експертних досліджень, проведених у цій кримінальній справі.
Цілком неспроможними виявилися й доводи апеляцій підсудного ОСОБА_9 та його захисників про те, що він обмовив себе у вчиненні злочинів у результаті застосування до нього працівниками міліції недозволених методів досудового слідства, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, дані заяви неодноразово були предметом службового розслідування та прокурорської перевірки, при цьому свого підтвердження не знайшли, внаслідок чого було винесено постанови про закриття кримінального провадження 08.01.2013 року та від 06.07.2016 року.
Судом першої інстанції під час здійснення судового провадження також належним чином були оцінені показання свідків ОСОБА_78 і ОСОБА_79 в частині того, що вони бачили у ОСОБА_9 тілесні ушкодження після його затримання співробітниками міліції. В ході судового слідства при розгляді цієї кримінальної справи підсудний ОСОБА_9 також неодноразово пояснював суду, що в ході проведення досудового слідства він себе обумовлював, так як до нього були застосовані недозволені методи фізичного і психологічного впливу. При цьому, ні пояснення свідків ОСОБА_80 і ОСОБА_79 , ні свідчення підсудного ОСОБА_9 підтвердження не знайшли. Двічі за вказаними показами ОСОБА_9 з метою їх перевірки та встановлення істини призначалися службові перевірки. Так, згідно з постановами про закриття кримінального провадження від 08.01.2013 року та від 06.07.2016 року було встановлено, що будь - яких даних, які б вказували на перевищення влади співробітниками ДМУ і Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, які б супроводжувалися застосуванням насильства до ОСОБА_9 , в ході кримінального провадження встановлено не було.
Не можна погодитись і з апеляційними вимогами в частині порушення судом першої інстанції права підсудного ОСОБА_9 на захист у зв`язку з відмовою у допуску до участі у справі громадського захисника ОСОБА_8 , оскільки дану відмову суд першої інстанції належно мотивував у своїй постанові від 09 січня 2018 року, обґрунтовано вказавши, що громадський захисник ОСОБА_8 неодноразово, а саме дванадцять разів не з`являлася в судові засідання без поважних причин, надаючи клопотання про перенесення слухання справи, оскільки перебуває на лікуванні та не має можливості пересуватися. Судом з цих підстав до КП «Дніпропетровська міська лікарня №15» було направлено запит про стан здоров`я ОСОБА_8 та можливість її транспортування, з відповіді на який головного лікаря даного медичного закладу убачається, що ОСОБА_8 перебуває у лікарні на амбулаторному лікуванні, а її діагноз не є таким, що унеможливлює пересування останньої. Тож, суд дійшов висновку, що громадський захисник ОСОБА_8 зловживає своїми правами, затягує судовий розгляд справи, яка вже досить тривалий час перебуває на стадії судових дебатів, а підсудний ОСОБА_9 знаходиться під вартою, а тому підлягає усуненню від участі у кримінальній справі щодо обвинувачення ОСОБА_9 .
Разом з тим, судом першої інстанції було враховано той факт, що у кримінальному процесі підсудний ОСОБА_9 забезпечений адвокатом-захисником ОСОБА_7 , який захищає його права та законні інтереси, а також здійснює його захист при розгляді справи в суді, тому, на думку колегії суддів, порушень права на захист підсудного ОСОБА_9 в даному випадку не було.
Отже, даних про те, що органи досудового слідства чи суд були необ`єктивними або упередженими у своїх висновках стосовно доведеності злочинних дій підсудного у скоєних злочинах за вказаних у вироку обставинах, колегія суддів не находить. Докази, зібрані по справі, є допустимими, достатніми і достовірними.
Умисні дії ОСОБА_9 вірно кваліфіковані судом першої інстанції :
- по епізоду задоволення статевої пристрасті неприродним способом відносно малолітніх ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , а також відкритого викрадення майна, що належить ОСОБА_12 і ОСОБА_16 - за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя або здоров`я потерпілих, вчинене повторно, та за ч.3 ст. 153 КК України задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства і з загрозою його застосування, вчинені щодо малолітніх;
- по епізоду розбійного нападу, задоволення статевої пристрасті неприродним способом та зґвалтування ОСОБА_24 , - за ч.2 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, за ч.2 ст. 153 КК України - задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства і з загрозою його застосування, вчинене повторно, та за ч.2 ст. 152 КК України - згвалтування, тобто, статеві зносини із застосуванням фізичного насильства і загрозою його застосування, вчинені особою, яка раніше скоїла злочин, передбачений ст.153 КК України;
- по епізоду задоволення статевої пристрасті неприродним способом та зґвалтування ОСОБА_21 за ч.2 ст. 153 КК України - задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства і загрозою його застосування, вчинене повторно, та ч.2 ст. 152 КК України - згвалтування, тобто, статеві зносини із застосуванням фізичного насильства і з загрозою його застосування, вчинене повторно;
- по епізоду відкритого викрадення майна і задоволення статевої пристрасті неприродним способом щодо ОСОБА_22 за ч.2 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя або здоров`я потерпілої, вчинене повторно, та за ч.2 ст. 153 КК України - задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства і з загрозою його застосування, вчинене повторно;
- по епізоду задоволення статевої пристрасті неприродним способом щодо малолітньої ОСОБА_13 - за ч.3 ст.153 КК України - задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства і з загрозою його застосування, вчинене повторно щодо малолітньої;
- по епізоду розбійного нападу і задоволення статевої пристрасті неприродним способом щодо ОСОБА_15 за ч.2 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, та за ч.2 ст. 153 КК України - задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства і з загрозою його застосування, вчинене повторно.
Обговорюючи доводи сторони обвинувачення в частині невірного вирішення судом першої інстанції заявлених цивільних позовів, а саме розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з підсудного, під час ухвалення обвинувального вироку відносно ОСОБА_9 , колегія суддів зазначає наступне.
Згідно вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
В роз`ясненнях, наведених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Як вбачається з вироку, суд першої інстанції зазначені вимоги закону виконав в повному обсязі.
Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, задовольнивши цивільні позови, суд першої інстанції врахував характер вчинених злочинів, ступінь вини підсудного, характер немайнових втрат, глибину фізичних та душевних страждань потерпілих, які зазнали значних фізичних та душевних страждань, пов`язаних з порушенням звичного способу життя та проходженням тривалого курсу психологічної корекції, а також вимоги розумності та справедливості, тому рішення суду щодо цього є обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора в цій частині колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає.
З приводу ж зазначення прокурором того факту, що суд першої інстанції незаконно залишив без розгляду цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_18 - ОСОБА_16 , хоча повинен був вирішити його на користь потерпілої ОСОБА_18 , яка вже є повнолітньою та може представляти свої інтереси в суді самостійно, колегія суддів хоче зазначити, що в даному випадку права потерпілої жодним чином не порушені, оскільки остання не позбавлена права звернутися до суду першої інстанції для вирішення своїх позовних вимог в порядку цивільного судочинства.
Що стосується призначення судом першої інстанції покарання підсудному ОСОБА_9 за скоєння інкримінованих йому злочинів, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Як вбачається з вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно вимог ст. ст.50,65 КК України та положень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Як убачається з вироку, при обранні підсудному ОСОБА_9 виду та міри покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених останнім злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких і тяжких злочинів, дані про особу підсудного, а саме те, що ОСОБА_9 раніше судимий, на обліках у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працював, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та рецидив злочину і вчинення злочину щодо малолітніх як обставини, що обтяжують покарання, відсутність підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що підсудному ОСОБА_9 необхідно призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих йому статей Кримінального Кодексу шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді позбавлення волі із застосуванням на підставі ч.3 ст.70 КК України додаткового покарання у вигляді конфіскації всього належного йому майна, оскільки такий вид покарання найбільш повно і об`єктивно відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів, особі підсудного, та сприятиме виправленню останнього.
Крім того, суд першої інстанції в даному випадку діяв цілком правомірно, у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, а саме ст.375 КПК України, згідно з приписами якої при новому розгляді справи судом першої інстанції застосування закону про більш тяжкий злочин та посилення покарання допускається тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляцією прокурора або потерпілого чи його представника в зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжкий злочин або якщо при скасуванні вироку визнано необхідним застосувати більш суворе покарання, а також якщо при додатковому розслідуванні і справи буде встановлено, що обвинувачений вчинив більш тяжкий злочин, або якщо збільшиться обсяг обвинувачення.
Судова колегія місцевого суду зазначила, що не вправі призначити остаточне покарання більш ніж 12 років позбавлення волі з огляду на той факт, що вирок суду першої інстанції було скасовано з інших підстав, а також той факт, що при зміні обвинувачення прокуратурою в ході судового слідства фактичні обставини раніше пред`явленого підсудному обвинувачення не змінилися, а лише отримали іншу кваліфікацію, яка, виходячи з думки прокурорів, є більш повною і правильною, а тому, враховуючи фактичні обставини справи, не можна вважати, що в даному випадку збільшився обсяг обвинувачення.
З даним висновком суду повністю погоджується й суд апеляційної інстанції. Така сама позиція зазначена і у висновку щодо застосування даної норми права у подібних правовідносинах, викладеному Верховним Судом у постанові від 27 листопада 2018 року (справа № 160/854/13-к провадження № 51-238 км17), з огляду на що не можна визнати дії суду першої інстанції щодо призначення покарання підсудному незаконними, на що є посилання в апеляції прокурора.
Згідно ст. 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
На підставі наведеного та враховуючи, що ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2014 року було скасовано не з підстав невідповідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання, а у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, під час постановлення вироку від 10січня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська з огляду на положення ч. 2 ст. 416 КПК був позбавлений можливості застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання щодо ОСОБА_9 .
Під час перегляду даного вироку суду в апеляційному порядкутакож не було застосовано закон про більш тяжкий злочин чи збільшено обсяг обвинувачення, а тому за цих обставин у апеляційного суду не було і підстав, передбачених ст. 375 КПК України, для ухвалення свого вироку у кримінальній справі щодо ОСОБА_9 .
Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та зміст положень ст.. 375 КПК, вимоги апеляційної скарги прокурора щодо несправедливості призначеного ОСОБА_9 покарання внаслідок м`якості задоволенню не підлягають.
Що ж стосується порядку зарахування підсудному ОСОБА_9 строку попереднього ув`язнення у строк призначеного покарання, колегія суддів враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18) щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5ст. 72 КК України(зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно якої якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, а також того, що вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2018 року ОСОБА_9 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 27.02.2012 року по 20.06.2017 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі, а з 21.06.2017 року - день за день, що суперечить наведеному вище, судом апеляційної інстанції підсудному ОСОБА_9 у строк призначеного покарання підлягає зарахуванню період часу попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Отже, на підставі вищенаведеного, апеляційні скарги у даній кримінальній справі за мотивів, наведених в них, є необґрунтованими, безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню, а вирок суду першої інстанції цілком законним і таким, що підлягає залишенню без змін судом апеляційної інстанції.
Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінальної справи та її розгляді істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.
Керуючись ст.ст. 365,366,377,379 КПК 1960 року, пунктами 11,15 розділу XI Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
Апеляції прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_10 , а також підсудного ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_11 , громадського захисника ОСОБА_8 в інтересах підсудного ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2018 року відносно ОСОБА_9 залишити без змін.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_9 термін його попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 12 грудня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Підсудного ОСОБА_9 , як такого що відбув покарання, звільнити з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з моменту набрання законної сили, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Судді:

____________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4