Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-в/641/340/2018 Справа №641/2677/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
представника Качанівської ВК (№ 54)- ОСОБА_4
засудженої - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції між Комінтернівським районним судом м. Харкова та Державною установою Качанівська виправна колонія № 54 клопотання засудженої ОСОБА_5 про застосування щодо неї ЗУ «Про амністію у 2016 році», -
В С Т А Н О В И В :
До суду надійшло клопотання ОСОБА_5 про застосування щодо неї Закону України «Про амністію в 2016 році».
У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання заперечував посилаючись на те, що на засуджену ОСОБА_5 не поширюється дія ст. 1, ст. 3, ст. 4, ст. 5 ЗУ «Про амністію у 2016 році».
Представник Качанівської ВК (№ 54) просила розглянути клопотання на розсуд суду.
Засуджена ОСОБА_5 у судовому засіданні відмовилася від заявленого клопотання.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Судом встановлено, що згідно з вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.02.2015 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі.
07 вересня 2017 року набув чинності Закон України № 1810-VIІІ від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році».
Станом на 07.09.2017 року відбута частина строку відсутня, невідбута частина строку складає 02 роки.
Ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» передбачено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:
а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми;
б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом;
в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;
г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572;
ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
д) ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту");
е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР;
є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Ст. 4 ЗУ «Про амністію у 2016 році» закріплює, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, засуджені за злочини, вчинені з необережності, за які законом передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк не більше дванадцяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-4 цього Закону.
Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що ОСОБА_5 не підпадає під перелік осіб визначених ст. 1, ст. 3, ст. 4, ст. 5 ЗУ «Про амністію у 2016 році», таким чином, у клопотанні про його застосування до засудженої ОСОБА_5 слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про амністію у 2016 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», ст.ст. 74, 85, 86 КК України, ст.ст. 371, 372, 376, 392, 539 КПК України, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році» відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя- ОСОБА_1