Справа №463/1342/19
Провадження №1-кс/463/1784/19
У Х В А Л А

08 травня 2019 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 17.04.2019 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000066 від 29.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 16.04.2019 року ним було подано заяву слідчому про залучення як потерпілого до кримінального провадження за № 0000066 від 29.01.2019 року. 17.04.2019 року слідчим було винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання про визнання його потерпілим. Копію даної постанови він отримав 22.04.2019 року. Вважає постанову слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам ст.55 КПК України. Факти, викладені у постанові слідчого не відповідають дійсним обставинам справи, постанова не є вмотивованою та не містить жодної підстави вважати ОСОБА_3 особою, якій не завдано шкоди. Разом з тим, слідчому було надано оригінал психологічної довідки та оригінал діагностики ОСОБА_3 від 04.04.2019 року, які слідчий вважає, що вони неналежно посвідчені і не можуть розглядатися як доказ заподіяння моральної шкоди. А тому, просить скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 17.04.2019 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим та зобов`язати слідчого винести постанову про залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження як потерпілого, надати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
Скаржник та представник скаржника в судовому засіданні підтримали скаргу з мотивів викладених у такій, просять скаргу задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду скаргу не з`явився, подав письмові заперечення на скаргу, відповідно до яких у задоволенні скарги просить відмовити, так як не встановлено обставин заподіяння скаржнику шкоди, що виключає можливість визнання його потерпілим. У зв`язку з цим, вважаю за можливе провести розгляд скарги у відсутності слідчого.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Частина 5 ст.55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 16.04.2019 року звернувся до слідчого із заявою про залучення як потерпілого до кримінального провадження за № 0000066 від 29.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові 17.04.2019 року винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Згідно з оскаржуваної постанови слідчим не взято до уваги долучені до заяви ОСОБА_3 документи, а саме: оригінал психологічної довідки та оригінал діагностики ОСОБА_3 від 04.04.2019 року, які слідчий вважає, що вони неналежно посвідчені і не можуть розглядатися як доказ заподіяння моральної шкоди. Крім цього, слідчому не надано відповідних квитанцій про оплату таких послуг, що унеможливлює на його думку визначити розмір завданої шкоди.
Із змісту постанови вбачається, що слідчим не надано оцінки обставинам, викладеним у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення та залучення як потерпілого до кримінального провадження, щодо можливого заподіяння ОСОБА_3 моральної шкоди.
Відповідно до ч.1 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження.
Оскільки ОСОБА_3 на даний час не є стороною кримінального провадження, він та його захисник позбавлені можливості самостійно звертатися до слідчого судді із клопотанням про проведення судово-психологічного дослідження, а відтак сама лише відсутність такого дослідження не може бути підставою для відмови у визнанні особи потерпілим.
А тому, вказану постанову не можна вважати належним чином мотивованою, оскільки пункт 2 ч.5 ст.110 КПК України визначає, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а слідчим не надано оцінки всім обставинам при прийнятті оскаржуваної постанови.
Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанову слідчого від 17.04.2019 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим слід скасувати.
Згідно з положеннями ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Беручи до уваги положення даної норми, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі слід зобов`язати слідчого повторного розглянути заяву ОСОБА_3 від 16.04.2019 року, оскільки на момент розгляду скарги у слідчого судді відсутні будь які дані, що вказане кримінальне провадження закрито, у зв`язку з чим скарга підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 17.04.2019 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000066 від 29.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України скасувати.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 16 квітня 2019 року про залучення як потерпілого до кримінального провадження.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1