У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2019 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши під час судового засідання в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 368 КК України, ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 заявили клопотання про відвід прокурору ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що рішенням заступника Генеральної Прокуратури України визначено групу прокурорів які здійснювали процесуальне керівництво під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, у вказаному рішенні прізвище прокурора ОСОБА_5 відсутнє. Рішенням від 04.06.2018 року заступника Генерального прокурора України вказаний прокурор включений до групи прокурорів, які на думку автора постанови мають право приймати участь під час судового розгляду, вказані дії суперечать вимогам ст.36,37 КПК України, виникають сумніви в неупередженості вказаного прокурора. Заявник вважає, що керівництво Генеральної Прокуратури України, порушує принцип змагальності, фактично відбулася підміна прокурора, що КПК України не передбачено, просять суд заяву задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 проти заявленого клопотання заперечувала, вважаючи його необґрунтованим, та просила суд відмовити в задоволенні даного клопотання.

Інші учасники процесу підтримали клопотання захисника та обвинуваченого та просили суд задовольнити клопотання про відвід прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті. Прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор має право давати вказівки будь-якому прокурору.

Згідно положень ч.1 ст.36 КПК України - прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Пунктами 1-3 частини 1 статті 77 КПК України встановлено, що прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Перелік вищезазначених підстав для відводу прокурора у кримінальному провадженні є вичерпними.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Заслухавши думку учасників процесу, враховуючи ті обставини, що твердження захисників про те, що відповідно до ст.37 КПК України, якою визначено, що прокурор має бути призначений від початку і до кінця, як досудового розслідування, так і до прийняття кінцевого процесуального рішення судом по справі, а також те, що постанова від 04.06.2018 року про зміну групи прокурорів в даному кримінальному провадженні підписана заступником Генерального прокурора ОСОБА_10 , не заслуговують на увагу, оскільки чинним Кримінально-процесуальним законодавством України передбачено зміна групи прокурорів, з метою підтримання державного обвинувачення в суді.

Причини, про які зазначається адвокатом ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 , як на підставу відводу прокурора ОСОБА_5 у даному кримінальному проваджені, ніяким чином не охоплюється змістом пунктів 1-3 частини 1 статті 77 КПК України, чітка законодавчо невизначеність процесу зміни грипи прокурорів, прокуратури різних рівнів, саме по собі не може бути обставиною, що викликає сумнів у неупередженості прокурора, їх твердження не знайшли свого підтвердження, обставини, на які вони вказують не викликають обґрунтованих сумнівів неупередженості прокурора. З огляду на вищевикладене, суд за відсутності правових підстав для відводу прокурора прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід.

Керуючись ст. 77, 81 КПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 щодо відводу прокурора ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлений та підписаний 25.01.2019 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_1