Справа № 369/3913/19
Провадження №1-кс/369/1272/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання начальника СВ Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004739 від 07.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
Начальник СВ Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що 06.08.2018, близько 11 год. 30 хв. (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_5 , діючи спільно з ОСОБА_7 , перебуваючи на дорозі поблизу будинку АДРЕСА_1 , тобто знаходячись у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі у суспільстві загальновизнані правила поведінки і моральності, безпричинно, з хуліганських спонукань, керуючись спільним умислом, спровокували словесний конфлікт з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ході якого, ОСОБА_5 наніс удар кулаком руки в ліву скроневу частину голови ОСОБА_8 , в той час як ОСОБА_7 наніс близько 5 ударів кулаками рук в голову ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_5 наніс близько 3 ударів кулаками рук в голову ОСОБА_9 .

Згідно висновку експерта № 265/Д від 26.09.2018, у ОСОБА_8 наявні тілесні ушкодження у вигляді садна лівої завушної ділянки та синця лівого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Згідно висновку експерта № 264/Д від 26.09.2018, у ОСОБА_9 наявні тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, синців обличчя та волосистої частини голови, уламкового перелому кісток носа з незначним зміщенням відломків, струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Cлідчим за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області 11.02.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Підозра ОСОБА_5 обґрунтована зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події, протоколами допитів потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими матеріалами в сукупності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Даний злочин згідно ст. 12 КК України класифікується як середньої тяжкості, так як санкція ч. 2 ст. 296 КК України передбачає покарання за його вчинення у вигляді позбавлення волі на строк до чотирьох років, що відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України дає підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду,

- незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні,

Реальним є ризик того, що підозрюваний переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 викликався в порядку ч. 1 ст. 135 КПК України шляхом направлення поштою повісток для явки до слідчого. За місцем свого проживання підозрюваний або інші особи, визначені в ч. 2 ст. 135 КПК України, відсутні, що унеможливлює вручення повістки особисто.

Однак, у зазначений час підозрюваний не з`явився, що свідчить про порушення ним покладених на нього ст. 42 КПК України обов`язку прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це зазначених осіб. Вказане свідчить про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на потерпілих, свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне.

Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілих та свідків, зможе незаконно впливати на них, так як останньому відомо їх місце проживання. Злочин, у якому він підозрюється, вчинений із застосуванням насильства, а тому підозрюваний може впливати на них з метою зміни ними своїх показань або неявки в подальшому у судові засідання.

Підставою застосування щодо нього запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому, слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадяна України, уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком на два місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-не відлучатися зі свого місця проживання: в період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв..

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він на даний час проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив задоволити його в повному обсязі.
Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання. Вважають клопотання та предявлену підозру необгрунтованими. Просили відмовити в задоволенні клопотання та можливість взяття підозрюваного на поруки.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку осіб які брали участь у розгляді справи, суд приходить до висновку що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, вирішуючи питання стосовно клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього, враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В своєму клопотанні слідчий, а також прокурор в судовому засіданні не довели що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Також слідчим та прокурором не обґрунтовано жодного ризику, які б давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_5 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, враховуючи його вікові та психологічні особливості, наявності у нього місця постійного проживання, міцних соціальних зв`язків, характер роботи, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 3 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 181, 194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В клопотанні начальника СВ Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004739 від 07.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього, про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Києво-Святошинський ВП ГУНП в Київській області.

Строк дії ухвали 2 місяці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1