Справа № 273/396/19
Провадження № 1-кп/273/102/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора Новоград Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2019 року за №0000031 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Радовель, Олевського району, Житомирської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, освіта повна загальна середня, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше судимого:
24.11.2005 Олевським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.122 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
29.05.2006 Олевським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі.
04.12.2015 звільнений з Житомирської виправної колонії №4 по відбуттю строку покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України,

В С Т А Н О В И В :
14.01.2019, близько 13 год. 00 хв. поблизу під`їзду по АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла суперечка між ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 . Будучи обуреним поведінкою ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вирішив спричинити йому тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій злочинний намір, без розриву в часі ОСОБА_4 підійшов спереду до ОСОБА_5 та умисно наніс йому близько чотирьох ударів кулаками обох рук в обличчя в ділянку лівої та правої нижньої щелепи. Від нанесених ударів ОСОБА_5 упав із висоти власного зросту на асфальтобетонне покриття.
У результаті нанесених ударів ОСОБА_4 , умисно спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді переломів нижньої щелепи, синців в ділянці нижньої щелепи справа біля підборіддя, зліва в ділянці кута, що належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
28.02.2019 року в даному кримінальному провадженні між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог статей 468, 469 та 471 КПК України.

Згідно даної угоди, потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений визнав свою винуватість у зазначеному діянні та погоджено, що ОСОБА_4 зобов`язується протягом 5 (п`яти) місяців з дня набрання вироку законної сили за вказаний злочин відшкодувати грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень для потерпілого ОСОБА_5 .

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладення на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, свою вину визнав. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згідний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, показання обвинуваченого, потерпілого, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди , передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинено злочин середньої тяжкості, а саме умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я ОСОБА_5 , а тому його дії кваліфікує за ч. 1ст. 122 КК України.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий, має не зняту на непогашену судимість, є працездатною особою, проте ніде не працює, по місцю проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, порушує громадський порядок, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 28.02.2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжні заходи ОСОБА_4 не обиралися.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 , 473-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 28 лютого 2019 року про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000031 за частиною 1 статті 122 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України і призначити йому покарання за вказаним законом у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1