Провадження № 1-кп/643/480/19
Справа № 643/8625/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження №0002658 від 22.06.2018, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого складальником шкірогалантерейних виробів ФОП ОСОБА_9 , раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

13.05.2018 близько 23.20 години, ОСОБА_8 , діючи спільно та в групі з ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшли на сходовий майданчик до квартири АДРЕСА_3 з заздалегідь запланованою метою діяти з умислом, спрямованим на вчинення хуліганських дій, грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, поєднаного з особливою зухвалістю, що виразилась у пошкодженні майна, використовуючи малозначний привід, а саме, помилково вважаючи, що в квартирі АДРЕСА_4 мешкають особи африканського походження, які голосно слухають музику, почали дзвонити у дзвоник вищевказаної квартири та вимагати вийти на сходовий майданчик мешканців вказаної квартири для спричинення ним тілесних ушкоджень, при цьому висловлювались нецензурною лайкою. Після того як мешканець вказаної квартири - ОСОБА_10 через зачинені двері відмовив виходити до них, пояснюючи, що у цій квартирі осіб африканського походження не знаходиться, ОСОБА_8 почав руками та ногами вибивати двері квартири АДРЕСА_3 , продовжуючи вимагати вийти на сходовий майданчик мешканців вказаної квартири для з вказаною метою. Приблизно через 15 хвилин ОСОБА_8 та ОСОБА_6 пішли, однак через короткий час повернулись та продовжуючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, поєднаного з особливою зухвалістю, що виразилась у пошкодженні майна та висловлюванні нецензурною лайкою, продовжили вибивати двері квартири АДРЕСА_3 та вимагати мешканців вказаної квартири вийти до них, при цьому, через 15 хвилин вони знов пішли. Через короткий проміжок часу ОСОБА_8 та ОСОБА_6 знов повернулися на сходовий майданчик до квартири АДРЕСА_3 та продовжуючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, поєднаного з особливою зухвалістю, що виразилась у пошкодженні майна, продовжили вибивати двері квартири АДРЕСА_4 та вимагати ОСОБА_10 вийти до них. Після чого ОСОБА_6 здійснив у бік квартири АДРЕСА_3 п`ять пострілів з газобалонного пневматичного тренувального пістолету моделі «МР-654К», калібру 4,5 мм виробництва Росії, який він мав при собі. Тривалі умисні хуліганські дії ОСОБА_8 та ОСОБА_6 були припинені працівниками поліції о 01.00 годині 14.05.2018. Внаслідок зазначених хуліганських дій пошкоджені вхідні двері вищевказаної квартири.
Своїми діями ОСОБА_8 та ОСОБА_6 мали намір протиставити себе громадськості та існуючим у ньому правилам поведінки.
В результаті хуліганських дій ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №14037 від 14.06.2018, спричинено потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 850 гривень.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у суді зазначили про те, що вони розуміли, що скоювали злочин, та щиро розкаялися у його вчинені, причину скоєння ним злочину зазначили як необдуману поведінку.

У судовому засіданні ОСОБА_6 зазначив, що як в ході досудового розслідування, так і в суді він вживав усі на його думку дії, для відшкодування потерпілому, спричиненої матеріальної шкоди, але його дії задовільного результату не принесли, оскільки потерпілий не виходив на зв`язок.

Потерпілий ОСОБА_10 до суду не з`явився, звернувся з письмовою заявою, в якій зазначив, що прохає розгляд справи провести за його відсутністю, матеріальних претензій до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у нього не має.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів.

Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у скоєні ним злочину, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 296 КК України, оскільки він скоїв хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.2 ст.296 КК України, так як він скоїв хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
При призначенні покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , суд враховує тяжкість вчиненого ними злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 раніше не судимі, до кримінальної відповідальності не притягувалися, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, мають місце реєстрації та фактичне місце мешкання, за яким позитивно характеризуються.

ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проходження військової служби. Обвинувачений ОСОБА_8 працює складальником шкірогалантерейних виробів ФОП ОСОБА_9 .
При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченим, суд враховує їх щире каяття, та визнає цю обставину кожному із обвинувачених, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує їх покарання. Обставину, що обтяжує покарання останніх, яка передбачена ст. 67 КК України, суд визнає кожному, вчинення злочину особами, що перебувають у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити кожному обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані їх дії.

Водночас судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання лише особам, які вперше вчинили злочин, активно сприяли розкриттю, злочину та відшкодували завдані збитки, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Суд, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 злочину, дані про осіб винних, позицію потерпілого, а також приймає до уваги доводи сторони обвинувачення та захисту, усвідомлення обвинуваченими вчинення ними кримінального правопорушення, їх щире каяття, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку на підставі ст. 75 КК України за можливе звільнити ОСОБА_6 та ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням. Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винних та запобігання вчиненню ними нових злочинів і в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні обвинуваченим саме такого виду покарання. В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи обвинувачених від відбування покарання з випробуванням, покладає на кожного з них обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Стосовно обвинувачених запобіжний захід не обраний.

Цивільний позов відсутній.

Відповідно до положень ч.4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування, суд стягує в рівних частках з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ч.1 п.п.1,2 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ч.1 п.п.1,2 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт на майно, а саме: предмет схожий на пістолет чорного кольору з надписом «МР-654К», калібру 4,5 мм., Т НОМЕР_1 , та 5 металевих куль жовтого кольору, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 15.05.2018, після набрання вироку законної сили скасувати.
Речові докази по справі: CD-R диск з двома відео файлами, який долучено до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження; газобалонний пневматичний пістолет моделі «МР-654К», калібру 4,5 мм., магазин споряджений 7-ма кулями та балончиком виробництва Росії, та окремо 5 металевих куль, які передані на зберігання до камери схову Московського ВП ГУНП в Харківській області конфіскувати та передати в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування, у розмірі 1716 (одну тисячу сімсот шістнадцять) гривень, в рівних частках по 858 (вісімсот п`ятдесят п`ять) гривень, з кожного.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: ОСОБА_1