Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

Справа № 279/5553/18
Кримінальне провадження № 1-/279/текст/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження № 0001679 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінград, РФ, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 12.05.2005 року Миколаївським районним судом за ч.І ст. 115 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочинів, передбачений ст.ст.185 ч.1, 186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 24.09.2018 року, близько 10 години, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав дві опалювальні чугунні батареї, по 10 секцій кожна, загальною вартістю 1120 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Повторно, 13.10.2018 року, близько 12 години, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку № 7-А по вул. І.Франко в м. Коростені, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно з корисливих спонукань, відкрито викрав з кишені штанів майно потерпілої ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон «DOOGEE Х-10», серійні номери: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , вартістю 1100 гривень, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар» з абонентським № НОМЕР_3 , вартістю 40 гривень, на рахунку якого було 5 гривень, чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1145 гривень.

Умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненими повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст.186 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

При судовому розгляді обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, від дачі показань відмовився, зазначив, що у вчиненому розкаюється.

Письмовими доказами вчинення ОСОБА_4 інкримінуємого злочину, які були досліджені безпосередньо судом в судовому засіданні є: витяги з ЄРДР зі змісту яких слідує, що відомості про вчинення злочинів було внесено на підставі заяв ОСОБА_5 11.10.2018 року з правовою кваліфікацією дій за ч.1 ст.185 КК України та 20.10.2018 року з правовою кваліфікацією дій за ст.186 ч.2 КК України; протоколи прийняття заяв від потерпілої про вчинені кримінальні правопорушення від 25.09.2018 року та від 19.10.2018 року зміст яких містить обставини про вчинені злочини, вид та вартість викраденого майна; протоколи огляду від 25.09.2018 та від 19.10.2018 року якими зафіксовано місце вчинення злочинів, з фототаблицями до них; довідками про вартість викраденого майна; даними слідчого експерименту, проведеного за участю ОСОБА_4 06.11.2018 року в ході якого останній розповів про обставини вчинення ним інкримінованих злочинів.

Зауважень з приводу належності та допустимості отриманих та досліджених доказів від сторін кримінального провадження не надійшло.

Отже, отримані та досліджені судом вищевказані докази є допустимими, належними, в своїй сукупності, достатності та взаємозв"язку поза розумним сумнівом доводять причетність обвинуваченого до вчинення злочинів, передбачених ст.185 ч.1, 186 ч.2 КК України.
Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, вид та вартість викраденого майна, а також наявність обставин, що пом"якшують та обтяжують покарання.

Як особа, обвинувачений ОСОБА_4 працездатного віку, не працюючий, за місцем проживання характеризується негативно, на спеціалізованих обліках не перебуває, раніше судимий.

Обставин, що пом"якшують покарання, не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів, оскільки обвинувачений має непогашену судимість за ст.115 ч.1 КК України.

Вчинені злочини, згідно ст.12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості та до тяжких злочинів .

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення та ОСОБА_6 не можливо без ізоляції від суспільства, оскільки вчинені злочини та наявність попередньої судимості свідчать про стійкість протиправної поведінки обвинуваченого та його небажання виправитись, нормально адаптуватись в суспільстві та притримуватись загальноприйнятих в ньому норм та правил, тому обирає йому вид та розмір покарання в межах санкції частин статтей закону, які передбачають відповідальність за вчинені злочини у виді позбавлення волі, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не подавався. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні у виді особистого зобов"язання припинив свою дію 26.12.2018 року.

Прокурор вніс клопотання про обрання ОСОБА_4 на час розгляду даного кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.1, 186 ч.2 КК України і призначити йому покарання за ст.185 ч.1 КК України у виді 1 року позбавлення волі ; за ст.186 ч.2 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Покарання за сукупністю злочинів призначити на підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою. В той же час, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини щодо неможливості утримання особи під вартою без визначення кінцевого

строку такого утримання, що призводить до правової невизначеності прав такої особи ( рішення від 09.01.2015 року у справі Чанєв проти України), суд вважає за доцільне визначити кінцевий можливий строк утримання обвинуваченого під вартою в межах двомісячного строку не пізніше ніж до 21.04.2019 року, включно.

Строк відбуття покарання обчислювати з дня ухвалення даного вироку, з 21.02.2019 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не обирався, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя: