КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/560/2019 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 3 ст. 185 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Артемівськ Артемівського району Приморського краю Російської Федерації, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07.06.2004 за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуання покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік;
- вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.06.2006 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч.3 ст. 185, ст. 69, 70, 71 КК України до 1 року 9 місяців 15 днів позбавлення волі;
- вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2007 за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 3 роки;
- вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 22.01.2009 за ч. 2 ст. 187, ст.71 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю; звільненого по відбуттю строку покарання 10.02.2016,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Борова Фастівського району Київської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2008 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання, іспитовий строк 2 роки,
- вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.09.2010 за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільненого 31.10.2012 року умовно-достроково на не відбуту частину покарання 1 рік 1 місяць 2 дні;
- вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.02.2017 за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання, іспитовий строк 2 роки,
- вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2017 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі; за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Цим же вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст.70 КК України, шляхом поглиненням менш суворого покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2017 більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнано винним у тому, що 09.04.2017, близько 15 годині, він повторно таємно викрав кабель довжиною 15 м, прокладений під землею на дільниці Фастів-Снітинка, 915 км пікет 8 Фастівського району Київської області, чим спричинив виробничому підрозділу «Фастівська дистанція сигналізації та зв`язку» Регіональної філії Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» матеріальної шкоди на загальну суму 8383,31 грн.
Крім того, 26 травня 2017 року, близько 23 години, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , проникли в приміщення електричної трансформаторної підстанції АДРЕСА_2 та намагалися повторно таємно викрасти кольорові метали шляхом розукомплектування трансформаторної підстанції відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Великоснітинське навчально-дослідне господарство ім. О.В. Музиченка» загальною вартістю 76 500 грн, однак у зв`язку з тим, що були виявлені охоронцем, не вчинили усіх дій, які вважали за необхідне для доведення злочину до кінця.
Крім того, ОСОБА_7 в кінці грудня 2017 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, проник всередину будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно, повторно викрав майно на загальну суму 10700 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 цього ж дня, в кінці грудня 2017 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, близько 21 години, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , проникли всередину будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно, повторно викрали майно на загальну суму 27000 грн, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 в ніч на 02.01.2018, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, скориставшись відсутністю господарів проник всередину будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно, повторно викрав майно, вартістю 1500 грн, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні прокурор Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_13 , не оспорюючи фактичних обставин та кваліфікації вчинених обвинуваченими злочинів, просить скасувати вирок в частині призначеного покарання, у зв`язку з його невідповідністю ступеню тяжкості кримінальних правопорушень і особам обвинувачених, внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким визнати винними ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити:

ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 6 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 6 років позбавлення волі;
ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України, шляхом поглиненням менш суворого покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2017 більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор зазначив, що суд при призначенні покарання обвинуваченим /кожному/ не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів та їх суспільну небезпечність. Не надав належну оцінку тому, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили тяжкий, умисний, корисливий злочин, ОСОБА_7 вчинив чотири злочини; вони обоє мають не зняті та не погашені у встановленому законом порядку по чотири судимості кожен; вчиняли і продовжують вчиняти злочини проти власності, покарання за вчинення попередніх злочинів не досягло своєї мети, що свідчить про те, що обвинувачені не стали на шлях виправлення.
На думку апелянта, суд першої інстанції не вказав у чому виразилось щире каяття обвинувачених, які вже перебували в місцях позбавлення волі та в межах строків погашення судимостей в чергове вчинили нові злочини.
Крім того, прокурор вважає, що суд безпідставно врахував обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченим, рецидив злочину, оскільки вони мають непогашені судимості за вчинення злочинів проти власності і це враховано під час кваліфікації їх дій. Тому, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим прокурор просить виключити з вироку вказану обставину, що обтяжує покарання обвинуваченим.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин та кваліфікацію вчинених ним злочинів, просить змінити вирок в частині призначеного покарання у зв`язку з його невідповідністю ступеню тяжкості вчинених злочинів, особі обвинуваченого внаслідок суворості. Просить зменшити строк покарання у виді позбавлення волі, так як має намір відшкодувати потерпілим спричинені збитки, щиро розкаюється.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та заперечив проти апеляційної скарги обвинуваченого, пояснення обвинувачених та захисника, які заперечили проти скасування вироку та призначення більш суворого покарання, і просили пом`якшити покарання ОСОБА_7 , дослідивши дані, що характеризують обвинувачених, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинувачених, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185; ч.3 ст. 185; ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, доведена дослідженими судом першої інстанції відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України доказами і ніким із сторін кримінального провадження не заперечуються.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Частина 2 ст. 50 КК України передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, судом першої інстанції не дотримано вказані вище норми кримінального закону.
Так, належним чином не враховано дані про особу кожного з обвинувачених, зокрема наявність судимостей за вчинення злочинів проти власності. Незважаючи на застосування до них інституту звільнення від відбування призначених покарань за попередніми вироками, в подальшому скоювали злочини протягом іспитового строку та відповідно засуджувалися до покарань з реальним відбуванням. Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знову вчинили злочини, що посягають на право власності особи. При цьому ОСОБА_7 вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкі злочини, а ОСОБА_8 - тяжкий.
Поза увагою суду залишилось також і відсутність у обвинувачених постійного місця роботи, негативні характеристики з місця проживання, а також фактичні обставини скоєних злочинів, зокрема вчинення деяких з них шляхом проникнення в житло та інше приміщення, значний розмір заподіяної шкоди, відсутність відшкодування останньої.
Викладене свідчить про небажання обвинувачених стати на шлях виправлення та вести законний спосіб життя.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання не відповідає ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і особам обвинувачених, внаслідок м`якості.
Заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, оскільки суд першої інстанції необґрунтовано визнав обставиною, що обтяжує покарання обох обвинувачених, - рецидив злочинів, так як ОСОБА_7 має непогашені судимості лише за вчинення злочинів, передбачених ст. 185, ст.186, ст. 187 КК України а ОСОБА_8 - за ст. 185 КК України, і дана обставина врахована при кваліфікації дій кожного з обвинувачених.

Відповідно до ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок в разі необхідності застосування більш суворого покарання.
Тому, вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2018 року підлягає скасуванню в частині призначення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання.

Разом з тим, згідно вимог ст. 408 КПК України, вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2018 року підлягає зміні, а саме підлягає виключенню з мотивувальної його частини посилання на обставину, яка обтяжує ОСОБА_7 та ОСОБА_8 /кожному/ покарання, рецидив злочину.
При призначенні покарання кожному з обвинувачених, колегія суддів враховує всі викладені вище обставини, зокрема тяжкість скоєного, дані про особу обвинувачених, обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття, і вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вид та розмір покарання за кожен із злочинів та за сукупністю злочинів і вироків, що запропонована прокурором у апеляційній скарзі, оскільки саме таке покарання сприяє досягненню його мети, визначеної ст. 50 КК України.

Керуючись ст. 404, ст. 407, ст. 420 КПК України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_13 задовольнити, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2018 рокускасувати в частині призначеного покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 6 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 6 років позбавлення волі.
Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України, шляхом поглиненням менш суворого покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2017 більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2018 рокузмінити, виключити з мотивувальної частини вироку посилання на обставину, яка обтяжує ОСОБА_7 та ОСОБА_8 /кожному/ покарання, рецидив злочину.
В решті вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

С у д д і :

______________ _______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4