МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/1592/18
Провадження № 1-в/480/2/19
Ухвала
Іменем України

16 січня 2019 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ОВК №53 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві в режимі відео-конференції із Державною установою Ольшанська виправна колонія (№ 53) клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
встановив:
ОСОБА_5 вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 08.07.2015 року визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317, ч.1 ст.70 КК України та призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25.07.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 25.02.2015 року по 09.09.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На момент розгляду справи засуджений відбув 4 роки 5 місяців 6 днів.

Невідбутий строк складає 1 рік 6 місяців 25 днів.

27.08.2018 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника установи виконання покарань, який вважав, що засуджений не довів своє виправлення і клопотання засудженого не підлягає задоволенню, прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання засудженого, пояснення засудженого ОСОБА_5 , який просив його звільнити умовно-достроково, дослідивши характеризуючи матеріали відносно засудженого, надані на запит суду та інші документи, суд дійшов наступного.

З наданих на запит суду матеріалів відносно засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній з 29.09.2015 року відбуває покарання в Ольшанській виправній колонії (№ 53).

За час відбування покарання ОСОБА_5 зарекомендував себе наступним чином.

Під час утримання в СІЗО м.Миколаєва з 02.03.2015 року по 29.09.2015 року засуджений вимоги режиму утримання не порушував, стягнень не мав. До суспільно-корисної праці не залучався, заохочень не мав.

По прибуттю до Ольшанської виправній колонії № 53, був розподілений до відділення №7, а згодом переведений на відділення СПС №1, де і знаходиться по теперішній час. За час відбування покарання ОСОБА_5 не завжди дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання, встановлених правил поведінки та розпорядку дня установи, за що має 8 стягнень, які погашені згідно чинного законодавства. Неодноразово був поміщений до ДІЗО.

Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_5 , останній характеризується з посередньої сторони. Засуджений ОСОБА_5 був працевлаштований на виробництві при державній установі Ольшанська виправна колонія (№53), однак, на даний час не працює. За весь період відбування покарання ОСОБА_5 отримав п`ять заохочень правами начальника установи.

Засуджений ОСОБА_5 не приймає участі в роботах з благоустрою місць позбавлення волі та ремонтних роботах на відділенні СПС №1.

За характером ОСОБА_5 скритний, брехливий. Має завищену самооцінку та пристосовницький характер. На зауваження реагує емоційно та зухвало.

Засуджений ОСОБА_5 з 01.09.2016 року по 30.06.2017 року навчався в Ольшанському навчальному центрі (№53) при установі, де здобув професію Слюсар-ремонтник 3-го розряду.

Загалом, за весь період відбування покарання засуджений має 8 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку. Має 5 заохочень правами начальника установи.

ОСОБА_5 не приймає участі в програмах диференційованого виховного впливу на засуджених.

Засуджений ОСОБА_5 на профілактичному обліку не перебуває.

ОСОБА_5 підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими шляхом особистих побачень, отримує посилки та передачі. Після звільнення чітких планів на майбутнє не має.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягненням ним такого стану, за якого від даного засудженого не доводиться очікувати вчинення у майбутньому нових злочинів.

Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь час відбування покарання.

Сумлінна поведінка, поряд з іншими ознаками, характеризується, у тому числі, дотриманням засудженим режиму відбування покарання та виконанням покладених на нього законом обов`язків, стримуванням від порушень режиму відбування покарання та від порушень правил внутрішнього розпорядку.

Згідно з протоколом №15 від 16.08.2017 року засуджений ОСОБА_5 розглядався на комісії відповідно до статті 82 КК України у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким. Рішенням комісії засудженому було відмовлено, у зв`язку із тим, що останній не став на шлях виправлення.

Згідно з протоколом №15 від 16.08.2018 року засуджений ОСОБА_5 розглядався на комісії відповідно до статті 81 КК України про умовно-дострокове-звільненя. Рішенням комісії засудженому було відмовлено, у зв`язку із тим, що останній не довів свого виправлення.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26.04.2002 роз`яснено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 пояснив, що працює і має позитивні наміри на життя після звільнення. При цьому, з характеризуючих матеріалів щодо засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він характеризується посередньо, не працює, участь у робатах з благоустрою місць позбавлення волі не приймає. За час відбування покарання має 8 стягнеь, які погашені у встановленому законом порядку. Одночасно, має 5 заохочень, останнє з яких оголошено 11.07.2018 року. Відбутий строк покарання складає 4 роки 5 місяців 6 днів, але за весь цей час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення.

Отже, засуджений ОСОБА_5 не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення і щодо нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1

16.01.2019