27.11.2018 Справа № 756/6268/18
№ 1 кп/756/1050/18
В И Р О К

іменем України

27 листопада 2018 року Оболонський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
представника цивільного
відповідача ОСОБА_8
та захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славянськ Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -
в с т а н о в и в:
03 грудня 2017 року, близько 08 год. 07 хв., ОСОБА_10 , керуючи технічно справним автомобілем «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині автодороги «Київ-Ковель» (Гостомельське шосе) зі сторони м. Києва у напрямку с.м.т. Гостомель, зі швидкістю 110-120 км/год., яка перевищувала максимально допустиму швидкість 90 км/год на даній ділянці, під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки і її змін, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля з урахуванням дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати його рух. Під час руху на ділянці дороги з двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку ОСОБА_10 не врахував дорожні умови, а саме стан дорожнього покриття, який був вологий та слизький, не впорався з керуванням автомобіля «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_1 , в результаті чого виїхав на смугу зустрічного руху, перетнувши дорожню розмітку 1.1, яку перетинати забороняється, де на відстані 3200 метрів від КП поліції та на відстані 53 м. до дорожнього знаку 5.61.1 скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21063», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 . Після цього відбулося зіткнення автомобіля «Ford Fiesta», н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_12 з автомобілем «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_1 , який після цього продовжуючи рух скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat» н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_5 . У подальшому автомобіль «Ford Fiesta», н.з. НОМЕР_3 здійснив зіткнення з автомобілем «Honda Civic» д.н.з НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_13 , завдавши механічних пошкоджень вказаним автомобілям.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 21063», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди, пасажир автомобіля «Ford Fiesta», н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_14 від отриманих тілесних ушкоджень померла ІНФОРМАЦІЯ_2 о 23 годині під час стаціонарного лікування в КМКЛ № 17, водій та пасажир автомобіля «Volkswagen Passat» н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_5 і ОСОБА_6 отримали середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

Порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.1, 12.9 підпункт «б» та п. 1.1 додатку № 2 Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_10 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав,розкаявся у вчиненому та показав, що 03 грудня 2017 року, близько 08 год. 07 хв., він, керуючи технічно справним автомобілем «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині автодороги «Київ-Ковель» (Гостомельське шосе) зі сторони м. Києва у напрямку с.м.т. Гостомель, та, внаслідок порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.1, 12.9 підпункт «б» та п. 1.1 додатку № 2 Правил дорожнього руху скоїв дорожньо-транспортну пригоду за обставин і спричиненими наслідками, які викладені в обвинувальному акті.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За встановлених обставин, дії ОСОБА_10 повинні бути кваліфіковані за ч. 3 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб та заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , згідно ст. 66 КК України, судом встановлено щире каяття та часткове добровільне відшкодування шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи фактичні обставини справи, характер вчиненого злочину, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого положення ч. 1 ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті, однак, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_10 покарання у виді обмеження волі, оскільки вважає, що з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину та особи винного, його перевиховання та виправлення можливі без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням останнього до праці.

Крім того, 06.06.2018, ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_15 було подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_10 на відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
10.09.2018, ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_15 було подано уточнений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_10 на відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням одночасно із клопотанням про залучення в якості співвідповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК»), яке було задоволено та залучено ПрАТ «УПСК» в якості співвідповідача у даному кримінальному провадженні.
Із зазначеного позову, з урахуванням поданих уточнень убачається, що ОСОБА_7 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_15 майнову шкоду, завдану внаслідок злочину у розмірі 70 664 /сімдесят тисяч шістсот шістдесят чотири/ тисячі гривень 65 копійок, а з ПрАТ «УПСК» на користь потерпілої ОСОБА_15 моральну та матеріальну шкоду у розмірі 75 196 /сімдесят п`ять тисяч сто дев`яносто шість/ тисяч гривень.
Позовні вимоги пред`явлені до ОСОБА_10 обґрунтовуються витратами пов`язаними із лікуванням та похованням дочки потерпілої (витрати на поховання в іншій місцевості).
Позовні вимоги, які пред`явлені до ПрАТ «УПСК», обґрунтовуються витратами на організацію поховання та встановлення нагробного пам`ятника. Моральна шкода обґрунтовується втратою близької людини.
21.09.2018, співвідповідачем ПрАТ «УПСК» було подано до Оболонського районного суду м. Києва відзив на позовну заяву ОСОБА_15 з посиланням на не обґрунтованість пред`явлених позовних вимог, оскільки вказані вимоги не можуть бути предметом розгляду у даному провадженні, оскільки заявлений позов не випливає із пред`явленого обвинувачення, а вимоги до співвідповідача можуть розглядатись лише поза межами кримінального провадження, тобто в порядку цивільного судочинства.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, цивільний позов та уточнення до нього, а також відзив до позовної заяви поданий співвідповідачем ПрАТ «УПСК», заслухавши думку учасників судового провадження щодо цивільного позову ОСОБА_7 поданого в інтересах потерпілої ОСОБА_15 , суд встановив наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Враховуючи, що обвинувачений цивільний відповідач ОСОБА_10 пред`явлений до нього цивільний позов ОСОБА_15 визнав, суд, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, постановляє ухвалу про задоволення позову в частині позовних вимог до ОСОБА_10 , у відповідності до ст. 206 ЦПК України.
Вирішуючи питання щодо задоволення цивільного позову пред`явленого до ПрАТ «УПСК», суд встановив наступне.
Відповідно до п. 12 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 27.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ст. 27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Враховуючи, що смерть потерпілої настала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає необґрунтованими посилання представника ПрАТ «УПСК» про відсутність правових підстав для розгляду вказаного позову в межах даного кримінального провадження, оскільки страховий випадок є предметом розгляду у даному провадженні.
Вирішуючи питання щодо відшкодування матеріальної шкоди з ПрАТ «УПСК», а саме витрат на поховання, суд вважає, що вказані позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного.
У відповідності до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.
Враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у справі № 554/1793/15-ц аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що стягнення витрат на проведення поминальних обідів, які проводяться після поховання, не підлягають відшкодуванню згідно з вимогами Закону.
На підставі наведеного, суд вважає обґрунтованими витрати на організацію поховання та встановлення нагробного пам`ятника у розмірі 25 796 /двадцять п`ять тисяч сімсот дев`яносто шість/ гривень, однак витрати пов`язані з організацією поховального обіду стягненню з ПрАТ «УПСК» не підлягають.
Разом з тим, суд вважає обґрунтованим розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з ПрАТ «УПСК», у зв`язку із наступним.
Відповідно до ст. 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Враховуючи, що відповідно до Закон України «Про державний бюджет України на 2017 рік», мінімальна заробітна плата на день настання страхового випадку становила 3200 /три тисячі двісті/ гривень, а отже розмір моральної шкоди у сумі 38 400 /тридцять вісім тисяч чотириста/ є підтвердженим та підлягає стягненню з ПрАТ «УПСК»

Крім того, 15.06.2018, у судовому засіданні потерпілою ОСОБА_16 подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_10 та ПрАТ «УПСК».
Із вказаного позову убачається, що ОСОБА_16 просить стягнути з ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 21 918 /двадцять одна тисяча дев`ятсот вісімдесят/ гривень 90 коп., та моральну шкоду у розмірі 61 600 /шістдесят одна тисяча шістсот/ гривень; з ПрАТ «УПСК» просить стягнути моральну шкоду у розмірі 38 400 /тридцять вісім тисяч чотириста/ гривень.
04.09.2018 співвідповідачем ПрАТ «УПСК» подано відзив на позовну заяву ОСОБА_16 з посиланням на не обґрунтованість пред`явлених позовних вимог, оскільки вказані вимоги не можуть бути предметом розгляду у даному провадженні, оскільки заявлений позов не випливає із пред`явленого обвинувачення, а вимоги до співвідповідача можуть розглядатись лише поза межами кримінального провадження, тобто в порядку цивільного судочинства.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, цивільний позов та уточнення до нього, а також відзив до позовної заяви поданий співвідповідачем ПрАТ «УПСК», заслухавши думку учасників судового провадження щодо цивільного позову ОСОБА_16 , суд встановив наступне.
17.10.2018, ОСОБА_16 подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, зокрема просила залишити без розгляду позовні вимоги пред`явленні до ОСОБА_10 , оскільки останній добровільно відшкодував матеріальну та моральну шкоду, яка була завдана останнім внаслідок вчинення злочину, в межах пред`явлених до нього позовних вимог.
Враховуючи положення п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд вважає, що цивільний позов в частині позовних вимог пред`явлених до ОСОБА_10 слід залишити без розгляду.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок смерті потерпілого з ПрАТ «УПСК», суд вважає, що така шкода, у розмірі зазначеному у позовних вимогах є обґрунтованою та підлягає стягненню з мотивів наведених у вироці вище.

Крім того, 17.08.2018 у судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_10 одночасно із клопотанням про залучення в якості співвідповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК»), яке було задоволено та залучено ПрАТ «УПСК» в якості співвідповідача у даному кримінальному провадженні.
Із вказаного позову убачається, що ОСОБА_5 просить стягнути з ОСОБА_10 моральну шкоду у розмірі 15 000 /п`ятнадцять тисяч/ гривень; з ПрАТ «УПСК» просить стягнути матеріальну шкоду пов`язану з витратами на лікуванням у розмірі 14 402 /чотирнадцять тисяч чотириста дві/ гривень 72 копійки, матеріальну шкоду пов`язану з витратами по евакуації та стоянкою транспортного засобу у розмірі 5 888 /п`ять тисяч вісімсот вісімдесят вісім/ гривень та моральну шкоду у розмірі 720 /сімсот двадцять/гривень 14 копійок.
04.09.2018 співвідповідачем ПрАТ «УПСК» подано відзив на позовну заяву ОСОБА_5 з посиланням на не обґрунтованість пред`явлених позовних вимог, оскільки вказані вимоги не можуть бути предметом розгляду у даному провадженні, оскільки заявлений позов не випливає із пред`явленого обвинувачення, а вимоги до співвідповідача можуть розглядатись лише поза межами кримінального провадження, тобто в порядку цивільного судочинства.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, цивільний позов та уточнення до нього, а також відзив до позовної заяви поданий співвідповідачем ПрАТ «УПСК», заслухавши думку учасників судового провадження щодо цивільного позову ОСОБА_5 , суд встановив наступне.
25.09.2018, ОСОБА_5 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, зокрема просив залишити без розгляду позовні вимоги пред`явленні до ОСОБА_10 , оскільки останній добровільно відшкодував моральну шкоду, яка була завдана останнім внаслідок вчинення злочину, в межах пред`явлених до нього позовних вимог.
Враховуючи положення п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд вважає, що цивільний позов в частині позовних вимог пред`явлених до ОСОБА_10 слід залишити без розгляду.
У судовому засіданні ОСОБА_5 фактично не підтримав позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоду з ПрАТ «УПСК» пов`язану з витратами по евакуації та стоянкою транспортного засобу у розмірі 5 888 /п`ять тисяч вісімсот вісімдесят вісім/ гривень, у зв`язку із чим, суд залишає вказані позовні вимоги без розгляду.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на лікування та стягнення моральної шкоди з ПрАТ «УПСК», суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 24.1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Враховуючи, що потерпілим ОСОБА_5 підтверджені витрати на лікування на суму 14 352 /чотирнадцять тисяч триста п`ятдесят дві/ гривні 72 копійки, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди з ПрАТ «УПСК» підлягають стягненню саме у такому розмірі.
Разом з тим, суд не убачає достатніх підстав для задоволення витрат ОСОБА_5 на благодійне пожертвування, оскільки таке пожертвування не відноситься до страхового випадку.
Крім того, відповідно до ст. 26-1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з ПрАТ «УПСК» підлягають задоволенню у розмірі 717 /сімсот сімнадцять/ гривень 60 копійок.

Крім того, 22.08.2018 у судовому засіданні потерпілим ОСОБА_6 подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_10 одночасно із клопотанням про залучення в якості співвідповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК»), яке було задоволено та залучено ПрАТ «УПСК» в якості співвідповідача у даному кримінальному провадженні.
Із вказаного позову убачається, що ОСОБА_6 просить стягнути з ОСОБА_10 моральну шкоду у розмірі 15 000 /п`ятнадцять тисяч/ гривень; з ПрАТ «УПСК» просить стягнути матеріальну шкоду пов`язану з витратами на лікуванням у розмірі 12 300 /дванадцять тисяч триста/ гривень та моральну шкоду у розмірі 650 /шістсот п`ятдесят/гривень 14 копійок.
04.09.2018 співвідповідачем ПрАТ «УПСК» подано відзив на позовну заяву ОСОБА_17 з посиланням на не обґрунтованість пред`явлених позовних вимог, оскільки вказані вимоги не можуть бути предметом розгляду у даному провадженні, оскільки заявлений позов не випливає із пред`явленого обвинувачення, а вимоги до співвідповідача можуть розглядатись лише поза межами кримінального провадження, тобто в порядку цивільного судочинства.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, цивільний позов та уточнення до нього, а також відзив до позовної заяви поданий співвідповідачем ПрАТ «УПСК», заслухавши думку учасників судового провадження щодо цивільного позову ОСОБА_6 , суд встановив наступне.
У судовому засіданні ОСОБА_17 фактично не підтримав позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_10 у зв`язку із чим, суд залишає вказані позовні вимоги без розгляду.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на лікування та стягнення моральної шкоди з ПрАТ «УПСК», суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 24.1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Враховуючи, що потерпілим ОСОБА_18 підтверджені витрати на лікування на суму 12920 /дванадцять тисяч дев`ятсот двадцять/ гривень, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди з ПрАТ «УПСК» підлягають стягненню саме у такому розмірі.
Крім того, відповідно до ст. 26-1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з ПрАТ «УПСК» підлягають задоволенню у розмірі 646 /шістсот сорок шість/ гривень.

При вирішенні питання про речові докази, суд враховує положення ст. 100 КПК України та залишає транспортний засіб «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 за належністю власнику.

Крім того, при ухваленні обвинувального вироку, суд враховує положення ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 124, 370, 374, 394 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Строк покарання обчислювати з дня прибуття і постановки ОСОБА_10 на облік у виправному центрі.
Цивільний позов ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_15 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_15 матеріальну шкоду у розмірі 70 664 /сімдесят тисяч шістсот шістдесят чотири/ гривні 65 коп.
Стягнути з ПрАТ «Українська пожежнострахова компанія» (ідентифікаційний код 20602681) на користь ОСОБА_15 матеріальну шкоду у розмірі 25 796 /двадцять п`ять тисяч сімсот дев`яносто шість/ гривень.
Стягнути з ПрАТ «Українська пожежнострахова компанія» (ідентифікаційний код 20602681) на користь ОСОБА_15 моральну шкоду у розмірі 38 400 /тридцять вісім тисяч чотириста/ гривень.
Цивільний позов ОСОБА_16 задовольнити.
Стягнути з ПрАТ «Українська пожежнострахова компанія» (ідентифікаційний код 20602681) на користь ОСОБА_16 моральну шкоду у розмірі 38 400 /тридцять вісім тисяч чотириста/ гривень.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ПрАТ «Українська пожежнострахова компанія» (ідентифікаційний код 20602681) на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 14 352 /чотирнадцять тисяч триста п`ятдесят дві/ гривні 72 копійки.
Стягнути з ПрАТ «Українська пожежнострахова компанія» (ідентифікаційний код 20602681) на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 717 /сімсот сімнадцять/ гривні 60 копійок.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ПрАТ «Українська пожежнострахова компанія» (ідентифікаційний код 20602681) на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 12920 /дванадцять тисяч дев`ятсот двадцять/ гривень.
Стягнути з ПрАТ «Українська пожежнострахова компанія» (ідентифікаційний код 20602681) на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 646 /шістсот сорок шість/ гривень.
Стягнути з ОСОБА_10 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) на користь УК в Оболонському районі м. Києва код 24060300, , рахунок 0006, судові витрати пов`язаних із залученням експертів у розмірі 16 198 /шістнадцять тисяч сто дев`яносто вісім/ гривень.
Речовий доказ - «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 залишити за належністю власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1