КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 березня 2019 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою-спеціальною освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_7 та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 14 квітня 2019 року включно, із одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 37060 гривень у національній грошовій одиниці України.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема:
- прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначено двохмісячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави до 14 квітня 2019 року.

Як визнав установленим в ухвалі слідчий суддя, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 підлягає задоволенню, оскільки з урахуванням обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, наявності наведених у клопотанні ризиків, застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як на тому наполягав підозрюваний, буде недостатнім для їх запобігання.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 березня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовити.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що строк досудового розслідування продовжено із порушенням вимог ч. 3 ст. 197 КПК України.

Зазначає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_6 містить перелік ризиків, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, однак прокурор не наводить обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність цих ризиків і не посилається на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Звертає увагу на те, що в даному кримінальному провадженні порушено розумні строки досудового розслідування, оскільки після 16 січня не було проведено жодної слідчої дії, а тому вважає, що прокурором не доведено необхідності проведення додаткових слідчих дій з метою виконання завдань у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та захисника щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням прокурора, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розумність строку тримання під вартою не піддається абстрактній оцінці. Законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи. Проте продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинності, переважають вимогу права, передбаченого ст. 5 Конвенції (рішення у справі "Lavents v. Latvia" п. 70).
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000169 від 14.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
У відповідності до ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208-211 КПК України, 14.01.2019 року о 16 год. 40 хв. ОСОБА_6 затримано, як особу, підозрювану у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
15.01.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
17.01.2019 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 17 березня 2019 року.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Між тим, керівником Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_8 14.03.2019 року строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до трьох місяців, а саме до 14.04.2019 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.
Так, для того, щоб арешт на підставі обґрунтованої підозри був виправданий у відповідності до статті 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні в момент перебування під вартою (Brogan and Others v. the United Kingdom, judgment of 29 November 1988, § 53). Також не обов`язково, щоб затриманій особі, було в подальшому висунуто обвинувачення або щоб справа проти особи була надіслана до суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке має підтвердити або спростувати підозру, яка є підставою для затримання (Murray v. the United Kingdom, judgmentof 28 October 1994, § 55).
Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Разом з цим, слідчий суддя врахував тяжкість злочину, характер та обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Продовживши строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 37060 гривень у національній грошовій одиниці України. З таким рішенням слідчого судді погоджується колегія суддів, оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини вчинення кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється, а тому правильно визначив ОСОБА_6 саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також про те, що в даному кримінальному проваджені порушено розумні строки досудового розслідування, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження.
Прецедентне право суду базується на фундаментальному принципі розумності тривалості провадження, що потребує аналізу "конкретних обставин справи", які вимагають "глобальної оцінки" (рішення у справі "Tomasi v. France" п. 125).

В даному судовому провадженні слідчим суддею належно досліджені всі матеріали справи та надано їм належну правову оцінку, що вбачається зі змісту постановленої ухвали слідчого судді.

Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 березня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_7 та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 14 квітня 2019 року включно, із одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 37060 гривень у національній грошовій одиниці України, із покладенням відповідних процесуальних обов`язків, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2168/2019
Категорія: ст. 199 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_9
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1