Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/9881/18
Провадження № 1-кп/490/926/2018
У Х В А Л А

25 січня 2019 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

її законного представника ОСОБА_5

її захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0003880 про обвинувачення

ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві, є громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджувалась

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України, -,

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. Під час розгляду судом кримінального провадження відносно неповнолітньої ОСОБА_8 її захисник заявив клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо неї на підставі статті 46 Кримінального Кодексу України - за примиренням обвинуваченої та потерпілого.

2. Обвинувачена, її законний представник та потерпілий заявлене захисником клопотання підтримали.

3. Прокурор проти задоволення заявленого клопотання не заперечував.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

4. 23 листопада 2018 року в провадження Центрального районного суду міста Миколаєва надійшло клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру, складене в межах кримінального провадження № 0003880 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України.

5. В межах цього кримінального провадження ОСОБА_9 звинувачувалась у тому, що
02 жовтня 2018 року приблизно о 16.00 годині вона, перебуваючи біля зупинки громадського транспорту "Соборна" на проспекті Центральному в місті Миколаєві під приводом тимчасового використання для прослуховування музики взяла в ОСОБА_7 мобільний телефон "XiaomiRedmi 5 3/32 Gb" /IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 / вартістю 4.000 грн., не маючи наміру його повертати, після чого з вказаним телефоном зникла, отриманим у такий спосіб майном розпорядилась на власний розсуд.
Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України - як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

6. Матеріалами справи встановлено, та сторони не заперечують того, що раніше ОСОБА_9 не вчиняла злочинів та не судилась; на момент вчинення стверджуваного злочину їй виповнилось 17 років.

7. Як обвинувачена, так потерпілий стверджують, що той випадок стався внаслідок непорозуміння між ними, наразі вони повністю примирились та телефон потерпілому повернутий.

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

І. Норми кримінального закону, що регулюють підстави для кримінальної відповідальності.

8. Санкція частини 1 статті 190 Кримінального Кодексу України передбачає максимальне основне покарання у вигляді обмеження волі строком до 2 років.

9. Відповідно до частини 2 статті 12 Кримінального Кодексу України злочини, за вчинення яких передбачені такі санкції, є злочинами невеликої тяжкості.

10. Відповідно до частини 1 статті 22 Кримінального Кодексу України кримінальній відповідальність за вчинення таких злочинів підлягає особа, якій на момент їх вчинення виповнилось 16 років.

ІІ. Норми кримінального права, що регулюють звільнення від кримінальної відповідальності.

11. Відповідно до статті 46 Кримінального Кодексу України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таке звільнення від кримінальної відповідальності характеризується трьома моментами:
1)не відбувається державний осуд особи, яка вчинила злочин;
2)до винного не застосовується покарання;
3)через відсутність обвинувального вироку особа вважається такою, що не має судимостей.

Умовами такого звільнення є те, що:
1)вчинене особою діяння має усі ознаки злочину;
2)таке діяння було вчинене особою вперше;
3)таке діяння належить до злочинів невеликого ступеню тяжкості або до необережних злочинів середнього ступеню тяжкості та не належить до корупційних злочинів;
4)особа, яка вчинила таке діяння, примирилась з потерпілим;
5)особа, яка вчинила таке діяння, відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

12. Стаття 97 Кримінального Кодексу України, в порядку якої прокурор звернувся з клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру, передбачає специфічний вид звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності, який характеризується тим, що:
1)державний осуд особи, яка вчинила злочин, відбувається;
2)до винного не застосовується покарання, але - застосовуються інші види державного примусу;
3)через відсутність обвинувального вироку особа вважається такою, що не має судимостей.

13. Виключень щодо застосування до неповнолітнього, який вчинив злочин у віці, з якого настає кримінальна відповідальність, загальних підстав звільнення від кримінальної відповідальності діюче законодавство не містить.
При цьому при наявності одночасно кількох підстав для звільнення перевагу слід надавати тій із них, яка за правовими наслідками є більш сприятливими.

Наведене у сукупності доводить, що в цьому випадку звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за її примиренням з потерпілим відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

ІІІ. Процесуальні норми

14. Порядок судового розгляду кримінального провадження в цьому випадку є врегульованим § 1 розділу 38 Кримінального Процесуального Кодексу України.
Відповідно до частини 1 статті 484 цього Кодексу порядок кримінального провадження в цьому випадку визначається загальними правилами цього Кодексу з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

15. Відповідно до Розділу IV Кримінального Процесуального Кодексу України судове провадження у суді першої інстанції розпочинається з підготовчого провадження /глава 27/, по закінченню здійснюється судовий розгляд /глава 28/
Будь-яких виключень з цього правила розділ 38 цього Кодексу не передбачає.
При цьому відповідно до частини 3 статті 497 цього Кодексу питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно особи, яка досягла віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, вирішується саме на стадії судового розгляду.

16. Далі, відповідно до пункту 2 частини 3 статті 314 глави 27 Кримінального Процесуального Кодексу України у підготовчому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених, зокрема, у частині 2 статті 284 цього Кодексу.
Будь-яких виключень з цього правила розділ 38 цього Кодексу не передбачає.

Відповідно ж до пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального Процесуального Кодексу України кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 46 Кримінального Кодексу України одним з випадків звільнення особи від кримінальної відповідальності є її примирення з потерпілим.

Наведене у сукупності доводить, що в цьому випадку звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за її примиренням з потерпілим, зокрема, під час підготовчого провадження, відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

ІV. Норми, що регулюють порядок вирішення питання про наявність умов для звільнення від кримінальної відповідальності.

17. Норма статті 46 Кримінального Кодексу України фактично не пов`язує звільнення особи від кримінальної відповідальності із визнанням цією особою своєї винуватості у вчиненні злочину, хоча опосередковано свідчить про необхідність визнання такою особою факту заподіяння її діями шкоди потерпілому у визначеному розмірі та її відшкодуванням.

Норми §2 глави 24 Кримінального Процесуального Кодексу України, що регулюють порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності, зокрема, за цією обставиною, не передбачають, що для звільнення особи від кримінальної відповідальності за цією обставиною необхідними є встановлення внаслідок досудового розслідування або судового розгляду як самого факту вчинення злочину, так й усіх обставин його вчинення. При цьому відповідно до частини 1 статті 17 Кримінального Процесуального Кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Таким чином, діюче законодавство не пов`язує звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим із встановленням часу та характеру вчиненого особою злочину внаслідок кримінального провадження.

В той же час, у частині 2 статті 285 Кримінального Кодексу України зазначається про звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, як розтлумачив Верховний Суд України у пункті 3 своєї Постанові від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328 К/С-16, системно-структурний аналіз норм Кримінального Процесуального Кодексу доводить, що обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Таке доводить, що при вирішенні питання про можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з її примиренням з потерпілим:
-розмір заподіяної шкоди та способи її усунення визначаються за згодою обвинуваченого та потерпілого;
-сутність діяння, що потягло заподіяння шкоди, час його вчинення та наявність в ньому елементів складу злочину, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України слід визначати, на підставі версії державного обвинувачення про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, що викладена в обвинувальному акті.

Мотиви, з яких виходив суд під час постановлення ухвали.

Вирішуючи питання про наявність умов для звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності в цьому випадку суд доходе такого.

18. В цьому випадку зі змісту обвинувального акту вбачається, що в діях ОСОБА_4 наявні елементи об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України; з матеріалів справи також вбачається, що вона є суб`єктом цього злочину.
Таке доводить, що при вирішенні питання про її звільнення від кримінальної відповідальності слід виходити з того, що вона вчинила діяння, що має ознаки саме цього злочину.

Як доведено вище, діяння, що має ознаки злочину, ОСОБА_9 вчинила вперше.

З наведено вище вбачається, що вчинене нею діяння належить до злочинів невеликого ступеню тяжкості.

Як доведено визе, ОСОБА_4 примирилась з потерпілим та відшкодувала завдану її діями шкоду.

Отже, наявними є усі підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за примиренням з потерпілим.

19. Такий вид звільнення є біль сприятливим для неї, ніж запропонований прокурором, адже взагалі не передбачає державного осуду її поведінки та застосування до неї заходів примусу.

20. Сама ОСОБА_4 просить про закриття справи за примиренням з потерпілим. При цьому судом їй роз`яснені наслідки такого закриття та її право на справедливий суд, під час якого прокурор буде зобов`язаний довести її провину, але цим правом скористатись вона не побажала.
Потерпілий також наполягає на закритті справи за цією обставиною.

Отже, клопотання захисника підлягає задоволенню, ОСОБА_4 - звільненню від кримінальної відповідальності за примиренням з потерпілим, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст. 376 КПК України, суд, -

У х в а л и в :

Клопотання захисника задовольнити.
Звільнити ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, що передбачений частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України.
Провадження у справі про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що передбачений частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України - закрити.
Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 15 днів.

СУДДЯ = ОСОБА_12 =