УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (Відділу розслідувань злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 09.05.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000427 від 15.04.2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

21 травня 2019 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (Відділу розслідувань злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 09.05.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000427 від 15.04.2019 року.

Скаргу ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що 09 травня 2019 року слідчим Другого слідчого відділу (Відділу розслідувань злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 09.05.2019 року було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінального провадження №№0000427. Вважає оскаржувану постанову слідчого незаконною, такою, що порушує його права та законні інтереси, в зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Вивчивши доводи скарги, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для повернення скарги, виходячи з такого.

Як визначено в ч.1 ст.306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

При цьому, виходячи з того, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч.7 ст. 100, ч.2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч.1 ст. 192, ч.2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч.3 ст. 244, ч.10 ст. 290 КПК України), то, з урахуванням положень ч. 6 ст.9 КПК України, правильним є застосування зазначеного права й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад ч.1 ст.306, ч.3 ст.234 КПК України тощо).

Відповідно до ч.1 ст.38 КПК України, органом досудового розслідування є: 1) слідчі підрозділи органів Національної поліції України, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів державного бюро розслідувань, органів Державної кримінально-виконавчої служби України; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Тобто, органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ (Національна поліція України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро України), а його підрозділ (управління, відділ), визначений у ч.1 ст. 38 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», систему Державного бюро розслідувань складають: центральний апарат, територіальні органи, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи. У складі Державного бюро розслідувань діють слідчі, оперативні та інші підрозділи. Організаційну структуру Державного бюро розслідувань затверджує Директор Державного бюро розслідувань за погодженням із Кабінетом Міністрів України. Частина 5 вказаної статті визначає, що територіальні органи Державного бюро розслідувань є юридичними особами, мають самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №938-р від 13.12.2018 року Про погодження затвердження організаційної структури Державного бюро розслідувань, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» було погоджено пропозицію Держаного бюро розслідувань щодо затвердження організаційної структури зазначеного Бюро.

Таким чином, структуру Державного бюро розслідувань утворюють: центральний апарат, сім територіальних управлінь, Академія та Науково-дослідний інститут. До центрального апарату Державного бюро розслідувань входять 15 управлінь та 4 самостійних відділів. Територіальні управління, згідно із Законом України «Про Державне бюро розслідувань», розташовані у містах: Львів, Хмельницький, Миколаїв, Мелітополь, Полтава, Краматорськ та Київ.

Як убачається зі скарги, ОСОБА_3 оскаржує рішення слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.

Відповідно до інформації, зазначеної на офіційному сайті Державного бюро розслідувань, фактичне місце знаходження територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві - м. Київ, бул-р Лесі Українки, 26, що територіально відноситься до юрисдикції Печерського району м. Києва.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає розгляду у Шевченківському районному суді м. Києва, оскільки подана з порушенням правил територіальної підсудності.

У відповідності до п.2 ч.2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Одночасно з цим слідчий суддя роз`яснює, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись, ст.ст.3, 32, 303, 304 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И Л А :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (Відділу розслідувань злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 09.05.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000427 від 15.04.2019 року - повернути.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчисляється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя