Справа № 646/5173/17
№ провадження 1-кс/646/47/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.03.18року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 14 липня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198 від 23 липня 2013 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеною скаргою на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 14 липня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198 від 23 липня 2013 року, з мотивів неповноти проведеного досудового розслідування

Заявниця звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд скарги у її відсутність, надавши доповнення до скарги, та просила задовольнити скаргу.

Слідчий і прокурор, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали справи за скаргою, приходить до наступного.

Достовірно встановлено, що в провадженні першого слідчого відділу прокуратури Харківської області знаходилось кримінальне провадження № 0000198 від 23 липня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.127, ч.2 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.373, ч. 1 ст.374 КК України за заявами ОСОБА_5 за фактом незаконних, на думку заявника, дій співробітників ГУМВС України в Харківській області при його затриманні 12.06.2007 у зв`язку із розслідуванням кримінальної справи № 61061478.

Кримінальне провадження неодноразово закривалося та постанови про закриття кримінального провадження були скасовані ухвалами Червонозаводського районного суду м.Харкова із вказівками на недоліки слідства.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, цим вимогам постанова слідчого про закриття кримінального провадження не відповідає.

Так, у кримінальному провадженні проводилося розслідування обставин, зазначених у заяві ОСОБА_5 від 19 червня 2007 року.

В матеріали кримінального провадження долучено копії матеріалів із кримінальної справи про затримання, допити заявника.

Як зазначено у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження, 12 червня 2007 року ОСОБА_5 було доставлено працівниками міліції до СВ ГУМВС в Харківській області та було допитано як свідка, при цьому в протоколі допиту зазначено, що він погодився надавати свідчення, але відмовився від підпису.

Проте, в заяві ОСОБА_5 зазначено, що він не надавав свідчень, достовірних доказів, що ОСОБА_5 надавав свідчення, матеріали не містять, а з урахуванням, що за наявності конфліктних ситуацій вважається необхідним проводити допити із застосуванням пристроїв звуко- та відеофіксації, слід зазначити, що зазначене слідчим у протоколі допиту, що ОСОБА_5 погодився надавати свідчення, але відмовився від підпису, нічим об`єктивно не підтверджується.

Також до матеріалів кримінального провадження долучено протокол впізнання із зазначенням у ньому трьох осіб, серед яких вказано ОСОБА_5 , проте, слідством не перевірено, чи дійсно дві інші особи суттєво відрізнялися від ОСОБА_5 , як він зазначає у своїй заяві, у тому числі кольором волосся та зростом.

До матеріалів кримінального провадження також долучено протокол очної ставки.

Долучені до матеріалів кримінального провадження копії зазначених процесуальних документів свідчать про відсутність захисника при проведенні зазначених слідчих дій, лише 13 червня 2007 року до справи було допущено захисника, що свідчить про порушення права на захист, з урахуванням того, що на підставі доказів, отриманих за відсутності захисника 12 червня 2007 року (допит, протоколи впізнання та очної ставки) ОСОБА_5 було 12 червня 2007 року затримано, та надалі пред`явлено обвинувачення.

Як зазначено у протоколі затримання від 12 червня 2007 року, то це є протокол особи, підозрюваної у вчиненні злочину, тобто вже 12 червня 2007 року ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного, при цьому захисника йому надано не було. В протоколі затримання ОСОБА_5 вказано, що його мати повідомлена про затримання 12 червня 2007 року о 18:30, проте, підпис ОСОБА_3 під цим записом відсутній, що ставить під сумнів факт зазначеного повідомлення заявниці щодо затримання її сина.

В матеріали кримінального провадження долучено копію протоколу від 13 червня про допит ОСОБА_5 у якості підозрюваного із участю адвоката, тобто захисника ОСОБА_5 було надано лише 13 червня 2007 року, коли впізнання та очна ставка було вже проведені із ОСОБА_5 як із свідком.

Крім того, у свої показаннях на допиті ОСОБА_5 зазначив, що ще в травні 2007 року щодо нього було у супровідному листі вказано як про підозрюваного, проте зазначений факт не перевірено.

15 червня 2007 року Київським районним судом м.Харкова було винесено постанову про відмову у задоволенні подання органу слідства щодо взяття ОСОБА_5 під варту.

Слід зазначити, що слідчий в оскаржуваній постанові вказує, що декан факультету ОСОБА_6 надав покази, аналогічні показам слідчого ОСОБА_7 щодо подій 12 червня 2007 року. Проте ОСОБА_7 на допиті показав, що ОСОБА_5 за власною ініціативою з`явився до декана 12 червня 2007 року, у той час як у своїх первинних поясненнях, так і на допиті декан факультету ОСОБА_6 вказує, що саме він викликав ОСОБА_5 на 12 червня 2007 року для бесіди щодо підготовки до дипломної роботи, тобто зазначене деканом не прийнято до уваги, а саме, не надана належна правова оцінка тому, що ОСОБА_5 за об`єктивних причин не зміг з`явитися до слідчого ОСОБА_8 12 червня 2007 року, та нікуди не ховався, а був в інституті у зв`язку із підготовкою дипломної роботи. Таким чином, слідчим не був взятий до уваги факт ігнорування цих обставин працівниками міліції 12 червня 2007 року, які затримали ОСОБА_5 попри те, що не було такої термінової необхідності у його затриманні та триманні його під вартою до 15 червня 2007 року.

Крім того, ОСОБА_8 показав, що коли він зайшов до кабінету декана, то представився ОСОБА_5 , пред`явив декану та ОСОБА_5 , своє службове посвідчення та ознайомив ОСОБА_5 з постановою про привід (КП том 2 а.с. 45), проте декан ОСОБА_6 на допиті показав, що співробітники міліції спитали дозвіл поспілкуватися з ОСОБА_5 за межами кабінету декана, працівники міліції йому не повідомили, у зв`язку із чим хотіли поспілкуватися з ОСОБА_5 та зміст їх бесіди йому невідомо (КП том 2 а.с. 51). Як зазначено у показаннях ОСОБА_5 на допиті, 12 червня 2007 року працівники міліції, що прибули до інституту, взагалі не сповістили йому причини затримання (КП том 2 а.с. 34).

Таким чином, слідчим не встановлено обставини оголошення ОСОБА_5 зазначеної постанови про привід.

Крім того слідством не надано належної правової оцінки листу слідчого Хоми на ім`я ректора ХНУРЕ від 14 червня 2007 року про те, що у його провадженні знаходиться кримінальна справа за звинуваченням ОСОБА_5 (КП том 1 а.с.83), хоча обвинувачення було висунуто ОСОБА_5 офіційно лише 15 червня 2007 року.

До матеріалів кримінального провадження долучено копію повідомлення від 14 червня 2007 року на ім`я ОСОБА_3 за підписом декана факультету та завідуючого кафедрою про те, що учбовій групі, до якої входив ОСОБА_5 , було призначено захист дипломних робіт в період з 13 червня по 15 червня 2007 року (КП том 1 а.с.82).

Враховуючи, що відповідно до довідки щодо кримінальної справи № 61061478 її було порушено 21 грудня 2006 року, а ОСОБА_5 було затримано лише через півроку після цього, та з урахуванням того, що ОСОБА_5 знаходився на навчанні у ВУЗі, про що слідству по кримінальній справі, враховуючи пояснення працівника міліції Косінова, було відомо, слідчим по кримінальному провадженню № 0000198 не встановлено, чому ОСОБА_5 було затримано саме напередодні захисту дипломної роботи, а також не надано належної правової оцінки факту затримання та проведення слідчих дій щодо ОСОБА_5 по кримінальній справі № 61061478 саме у період, коли учбовій групі, до якої входив ОСОБА_5 , було призначено захист дипломних робіт.

Відповідно до довідки від 29 червня 2007 року ОСОБА_5 звертався до травматолога щодо ушкодження зв`язок міжфалангового суглобу 1 пальця правої кісті (КП а.с. 79). Дана довідка об`єктивно підтверджується листом головного лікаря міської лікарні № 3 м.Харкова від 12 лютого 2009 року № 88 (КП а.с. 98) та копію журналу обліку первинного прийому травматологічних хворих (КП том 1 а.с. 99-100).

В оскаржуваній постанові по закриття кримінального провадження зазначено, що ОСОБА_5 звернувся до травматолога щодо ушкодження руки лише через 18 днів після його затримання 12 червня 2007 року, проте, як зазначено в ухвалах Червонозаводського районного суду м.Харкова від 20 березня 2014 року (КП том 2 а.с.122) та від 10 грудня 2015 року (том 2 а.с.182), слідчим не було надано оцінку представленому заявником доказу, а саме, витягу з історії хвороби, та не надано оцінку факту отримання ОСОБА_5 ушкодження зв`язок міжфалангового суглобу 1 пальця правої кісті.

Витяг з історії хвороби № 3843 про перебування на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні обласної студентської лікарні з 18 червня 2007 року по 06 липня 2007 року було надано ОСОБА_5 слідчому під час допиту 09 січня 2014 року його у кримінальному провадженні № 0000198 як потерпілого (КП том 2 а.с. 32) та додано до протоколу допиту копію зазначеного витягу (КП том 2 а.с. 37), при цьому ОСОБА_5 у показаннях зазначив, що після звільнення 15 червня 2007 року судом він 16 червня 2007 року звернувся у студентську поліклініку, де йому дали направлення у неврологічний стаціонар студентської лікарні (КП том 2 а.с.36).

Проте слідчим ці факти і вказівка суду проігноровані, хоча факт стаціонарного лікування ОСОБА_5 після звільнення 15 червня 2007 року з-під варти пояснює причини звернення до лікаря-травматолога із запізненням.

Крім того, доводи слідчого щодо не проведення судово-медичної експертизи відносно вказаного ушкодження зв`язок міжфалангового суглобу 1 пальця правої кісті через неявку ОСОБА_5 не приймаються судом за належне, оскільки судово-медична експертиза може бути проведена по документах, наданих медичними закладами, з урахуванням тривалого часу, який пройшов з дня отримання травми, проте слідчий не витребував документи щодо хвороби ОСОБА_5 і звернення його до травматолога, та не направив їх на судово-медичну експертизу.

Суд зазначає, що в матеріали кримінального провадження долучено численні матеріали із кримінальної справи № 61061478, які не мають відношення до подій 12 червня 2007 року.

10 січня 2014 року слідчим було допитано працівника міліції ОСОБА_9 , яка показала, що не нападала на ОСОБА_5 12 червня 2007 року, що суперечило показам ОСОБА_5 , що саме Посохова 12 червня 2007 року намагаючись вихопити із його рук мобільний телефон, нанесла йому травму правої руки. Проте ці суперечності не усунуто, одночасний допит ОСОБА_5 та ОСОБА_10 не було проведено.

Також 10 січня 2014 року слідчим було допитано працівника міліції ОСОБА_8 , чиї показання щодо подій 12 червня 2007 року під час затримання ОСОБА_5 та оформлення процесуальних документів у численних моментах суперечать показанням ОСОБА_5 , проте і одночасний допит ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не було проведено.

11 січня 2014 року по кримінальному провадженню буда допитана як потерпіла ОСОБА_3 , яка показала, що її ніхто не сповіщав 12 червня 2007 року про затримання її сина ОСОБА_5 , про затримання вона дізналася від сторонньої особи, а не від слідчого, протокол затримання їй ніхто не надавав, через отриманий 12 червня 2007 року стрес вона захворіла, до протоколу допиту надала копії лікарняних листів.

Проте, слідчим у порушення п.6 ч.2 ст.242 КПК України не встановлювалися вид та розмір шкоди, хоча про цей недолік зазначив Апеляційний суд Харківської області в ухвалі від 30 квітня 2015 року. Ці вказівки апеляційної інстанції на момент винесення слідчим оскаржуваної постанови не виконано.

Крім того, апеляційний суд зазначив про необхідність перевірки причин не проходження ОСОБА_5 судово-медичної експертизи, але цього не зроблено.

Ігноруючи зазначені судові рішення, у тому числі ухвалу Апеляційного суду Харківської області, слідчим ОСОБА_11 29 жовтня 2015 року винесено постанову про закриття кримінального провадження, яку скасовано ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10 грудня 2015 року із зазначенням щодо невиконання вказаних судових рішень та фактичного непроведення розслідування.

Проте 29 січня 2016 року слідчим ОСОБА_11 знову виноситься постанова про закриття кримінального провадження, яку скасовано ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 24 травня 2017 року із зазначенням щодо невиконання зазначених судових рішень Червонозаводського районного суду м.Харкова та Апеляційного суду Харківської області від 30 квітня 2015 року.

Після отримання 27 червня 2017 року ухвали слідчого судді від 24 травня 2017 року у прокуратурі Харківської області 29 червня 2017 року було лише надано доручення старшому слідчому першого слідчого відділу прокуратури Харківської області на проведення досудового розслідування, після чого без жодних слідчих дій, про які зазначали суди, винесено постанову про закриття кримінального провадження, при цьому в матеріалах кримінального провадження наявна повістка заявниці про допит, але відсутні докази належного її сповіщення про допит.

Суд зазначає, що, постанова про закриття кримінального провадження має описовий характер і не містить належної кримінально-правової оцінки діям співробітників ГУ МВСУ в Харківській області.

Вищевказане свідчить про суттєву неповноту досудового розслідування, невиконання вказівок суду, викладених в ухвалах слідчих суддів, якими скасовувалися попередні постанови про закриття кримінального провадження.

З огляду на наведене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з метою відновлення досудового розслідування.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 303-307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 14 липня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198 від 23 липня 2013 року, - скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути до прокуратури Харківської області для продовження досудового розслідування, в ході якого необхідно усунути неповноту досудового розслідування та недоліки, викладені у мотивувальній частині даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1