Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 07 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

02 жовтня 2018 року прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна на об`єкт будівництва, шляхом заборони забудови земельної ділянки з обліковим кодом: 66:900:0002, площею 0,0925 га, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :66:627:0131 за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження під № 0000073 від 07.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що згідно інформації Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на земельній ділянці з обліковим кодом 66:900:0002 за розташованої в житловому масиві «Вигурівщина-Троєщина», Воскресенські сади виявлено факт самовільного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці.

04.05.2018 року слідчим проведено огляд вищезазначеної земельної ділянки, за результатом якого, встановлено що на земельній ділянці проводиться будівництво.

Також, комунальним підприємством «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі» на запит слідчого проведено топографо-геодезичних та вишукувальним робіт з визначення зовнішніх меж фактичного використання частини земельної ділянки, яка знаходиться поряд з ділянкою (кадастровий номер :66:627:0131) м. Київ, Воскресенські Сади у Дніпровському районі, садове товариство «Аерофлот».

Відповідно до зазначених матеріалів, за результатами кадастрової зйомки встановлено, що загальна площа земельної ділянки, що використовується без правовстановлюючих документів становить 0,0925 га з них території під капітальним будівництвом 0,0078 та 0,0017 га.

Прокурором процесуальним керівником у кримінальному провадженні частину земельної ділянки з обліковим кодом: 66:900:0002 площею 0,0925 га, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :66:627:0131 за адресою: АДРЕСА_1 та об`єкт будівництва на ній, що здійснюється ОСОБА_4 в межах вказаного кримінального провадження визначено речовими доказами.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Так, в ході досудового розслідування виникла необхідність накладення арешту шляхом заборони забудови земельної ділянки з обліковим кодом: 66:900:0002 площею 0,0925 га, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :66:627:0131 за адресою: АДРЕСА_1 та об`єкт будівництва на ній, яка використовується ОСОБА_4 з порушеннями земельного та містобудівного законодавства з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що майно на яке він просить накласти арешт визнано речовим доказом. Метою арешту є збереження речових доказів, що відповідає ст. 98, п.1 ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 від 03.09.2018 року земельну ділянку з обліковим кодом: 66:900:0002, площею 0,0925 га, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :66:627:0131 за адресою: АДРЕСА_1 та об`єкт будівництва на ній, що здійснюється ОСОБА_4 визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000073 від 07 травня 2018 року.

Слідчий суддя, прийшов до висновку, що клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його часткового задоволення.

Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто містить правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та є пропорційним, тобто відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Так, на думку слідчого судді, прокурором доведено правову підставу для арешту майна, надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, дослідивши надані до клопотання матеріали, враховуючи, відповідно до вимог ст. 173 КПК України, наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, диспозиція статті передбачає відповідальність за самовільне будівництво будівель або споруд на самовільній зайнятій земельній ділянці, де правопорушенням завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику, арешт зазначеного майна а саме земельної ділянки, шляхом заборони її забудови, є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та заснованим На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, ст.175, ст.309, 372, ст.392, ст.532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 07 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме на земельну ділянку з обліковим кодом: 66:900:0002, площею 0,0925 га, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :66:627:0131 за адресою: АДРЕСА_1 ., шляхом заборони забудови земельної ділянки.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1