У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/4126/17

№ 1-в/183/171/18

28 вересня 2018 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України "Про амністію у 2016 році", -

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:
До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 від 08.08.2018 року про застосування до нього Закону України "Про амністію у 2016 році". Клопотання обґрунтоване наступним. 31.08.2017 року вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.04.2018 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано. Засуджений ОСОБА_3 просить застосувати до нього п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнити його від покарання мотивуючи своє клопотання тим, що його визнано винуватим у вчиненні злочину, що не є тяжким або особливо тяжким, та на момент набрання чинності цим Законом він має двох дітей, яким не виповнилося 18 років.

В судове засідання засуджений не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого не заперечував.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року №1810-VIIІ. Відповідно до п. «в» ст. 1 зазначеного Закону передбачено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про амністію у 2016 році" дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Згідно із ст. 6 Закону України "Про застосування амністії в Україні" особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію.

Судом встановлено, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2017 року було визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.04.2018 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано, ОСОБА_3 направлено для відбування покарання згідно вказаного вище вироку.

Відповідно до листа Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 20.09.2018 року №50/7696 ухвала Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.04.2018 року виконана, ОСОБА_3 19.09.2018 року затримано та поміщено до ІТТ м. Дніпро.

Аналізуючи вищевикладене, з огляду на те, що засуджений ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості до набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році", просив суд застосувати до нього акт амністії, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обмежень, передбачених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" щодо застосування відносно засудженого ОСОБА_3 амністії не встановлено, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а ОСОБА_3 звільненню від відбування покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 86 КК України, ст. ст. 1, 10, 13 Закону України "Про амністію у 2016 році", суд,

п о с т а н о в и в:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування Закону України "Про амністію у 2016 році", задовольнити.
На підставі ст. 86 КК України та п. «в» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" №1810-VIII від 22.12.2016 року звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці згідно з вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1