№522/2335/18,1-кп/522/487/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт, який надійшов із Одеської місцевої прокуратури №3, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000007 від 01.01.2018 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сургут, Російської Федерації, громадянина України, одруженого, не працюючого, із середньо-спеціальною освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого
- 25.09.1996 року Центральним районним судом м. Одеси за ст. 17, ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання покарання на 2 роки,
- 18.06.1999 року Центральним районним судом м. Одеси за ст. 17, ч. 1 ст. 81 КК України до 1 року позбавлення волі, ст. 45 КК України - 1 рік іспитового строку та штрафу 680 грн,
- 22.06.2000 року Центральним районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
- 25.09.2002 року Центральним районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 10 місяців позбавлення волі,
- 19.10.2004 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,
- 20.10.2006 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,
- 11.11.2009 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі,
- 19.04.2013 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ст. 395 КК України до 4 років позбавлення волі,
- 14.03.2016 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 13.04.2016 року у зв`язку із відбуттям строку покарання,
- обвинуваченого за ч.2 ст.187 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, який працював різноробочим на заводі ТОВ «Полімер», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживав за адресою: АДРЕСА_3 , раніше засудженого,
-08.04.2002 року Ленінським районним судом м. Одеси за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
-12.11.2004 року Олександрівським міським судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України до 7 років позбавлення волі із конфіскацією майна;
-26.06.2009 року Олександрівським міським судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі із конфіскацією майна;
-04.04.2013 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 23.07.2014 року у зв`язку із відбуттям строку покарання,
- обвинуваченого за ч.1 ст.125, ч.2 ст.187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , суд

ВСТАНОВИВ:

В порядку ст.331 КПК України суд поставив перед учасниками судового провадження питання доцільності продовження тримання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 вважала необхідним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на 60 днів, так як продовжують існувати раніше зазначені ризики.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюцього обвинуваченого, та просила змінити запобіжний захід на домашній арешт.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 заперечував проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюцьому обвинуваченому, та просив змінити запобіжний захід на більш м`який.
Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожний окремо,погодились із думками захисників.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, а також дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підставі ст.9 Конституції України, на підставі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд приходить до висновку, що тривале тримання під вартою зазначених обвинувачених може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v. Switzerland judgement» of 26 January 1993, Series A no.254-A, p.15, §30).
При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, суд приймає до уваги те, що він обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, у разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знаходячись на свободі, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, існують ризики передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд приймає до уваги те, що він обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, у разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знаходячись на свободі, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, існують ризики передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи вимоги ст.197 КПК України, суд приходить до висновку, що доцільно продовжити на 60 днів строк дії раніше обраних запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , так як, на теперішній час, суд вважає, що інша міра запобіжного заходу не здатна забезпечити виконання покладених на них обов`язків.

Обставин, передбачених ч. 2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 177,178,182,183,197,331,371,372,392 КПК України (2012 року), суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу захисникам обвинувачених адвокату ОСОБА_6 , адвокату ОСОБА_7 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_3 відмовити.
Міру раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеській установі виконання покарань (№21)» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України продовжити строком на 60 /шістдесят/ днів.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 обчислюється з 27.09.2018 р. і припиняє свою дію 26.11.2018 р.

Міру раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеській установі виконання покарань (№21)» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України продовжити строком на 60 /шістдесят/ днів.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 обчислюється з 27.09.2018 р. і припиняє свою дію 26.11.2018 р.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження, та направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Суддя: ОСОБА_1

27.09.2018