Справа № 145/403/18
Провадження №1-кп/145/65/2018
У Х В А Л А

10.10.2018 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

при секретарі Мигдальській Н.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,
встановив:

Заявник звернулась до суду із заявою в якій вказує, що в провадженні Тиврівського районного суду Вінницької області знаходиться справа № 145/403/18 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Фортеця-Гарант» про відшкодування майнової (матеріальної) та моральної (немайнової) шкоди заподіяної вчиненням злочину, дією джерела підвищеної небезпеки, смертю фізичної особи.

Як було зазначено в позовній заяві, Відповідач Приватне підприємство «Фортеця-Гарант» не сплатило Позивачу ОСОБА_1 57454 грн. (майнової) матеріальної та 250000 грн. моральної (не майнової) шкоди, загалом на суму 307454 грн. 00 коп., заподіяної її працівником ОСОБА_2 , чим було порушено низку вимог чинного цивільного законодавства України, належного виконання зобов`язань та прав Позивача.

Оскільки, починаючи з грудня 2017 року Відповідач не намагався та не вчиняв жодних спроб щодо відшкодування Позивачу майнової (матеріальної) та моральної (немайнової) шкоди, ніякого діалогу щодо відшкодування з Позивачем не вів, а також у відкритій формі заявив, що відшкодовувати завдану Позивачу майнову (матеріальну) та моральну (немайнову) шкоду в майбутньому не буде, а тому у Позивача є підстави побоюватись, що така позиція Відповідача може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що є на рахунках Відповідача, все рухоме та нерухоме майно, що належать Відповідачу на праві приватної власності, про що винести відповідну ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Однак, всупереч ст.151 ЦПК України, у заяві не зазначено відомості, потрібні для забезпечення позову (які саме грошові кошти є на рахунках відповідача, яке рухоме та нерухоме майно, його вартість), крім того заявником не наведено підстав реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, також вжиті заходи забезпечення позову можуть перешкоджати господарській діяльності юридичної особи ПП "Фортеця-Гарант".

Слід також зазначити, що в ході судового розгляду ОСОБА_1 зазначено, що матеріальна шкода їй відшкодована добровільно.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне заяву повернути заявнику.

Керуючись ч. 1 ст. 151, ч. 9 ст. 153 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Заява про апеляційне оскарження ухвали може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом п`ятнадцяти діб з дня її винесення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Мазурчак А. Г.