печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2018 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва

ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого: не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 11.02.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту автомобіль марки «Mitsubishi L 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, VIN- НОМЕР_2 , який зареєстрований на праві власності за підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2017 року за № 0000128, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що група осіб створила Інтернет-магазин, за допомогою якого, діючи умисно та з корисливих мотивів, незаконно збуває наркотичні засоби та психотропні речовини на території м. Києва та інших регіонів України, в особливо великих розмірах.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
24.07.2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
25.07.2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КПК України.
Згідно відомостей реєстраційної картки транспортного засобу, автомобіль марки «Mitsubishi L 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, VIN- НОМЕР_2 , зареєстрований ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Оскільки, санкція інкримінованої підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ч. 3 ст. 307 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, з метою запобігання відчуження вищевказаного майна, а також забезпечення можливої конфіскації майна, слідчий просить клопотання задовольнити.
З метою забезпечення арешту майна, яке не має статусу тимчасово вилученого, та з метою забезпечення арешту майна, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення власника майна.
Крім цього, відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
В судове засідання слідчий не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав на адресу суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, в якій підтримав вимоги клопотання з викладених у ньому підстав, просив їх задовольнити.
Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя визнав можливим розглянути клопотання за відсутності слідчого.
Згідно ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2017 року за № 0000128, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
У вказаному кримінальному провадженні, 25.07.2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КПК України.
Санкція частини 3 статті 307 КК України, які інкримінуються ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
Згідно відомостей реєстраційної картки транспортного засобу, автомобіль марки «Mitsubishi L 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, VIN- НОМЕР_2 , зареєстрований ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Зважаючи на те, що санкції інкримінованої підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ч. 3 ст. 307 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, і незастосування накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його відчуження, передачі, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, що унеможливить виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 170-175, 309 Кримінального-процесуального кодексу України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання Старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 11.02.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, - задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «Mitsubishi L 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, VIN- НОМЕР_2 , який зареєстрований на праві власності за підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпорядження.
Роз`яснити підозрюваному, його захиснику, іншому власнику або володільцю майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді у порядку, встановленому ст. 174 КПК України.
Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0000128 від 11.02.2017 року.
Ухвала про арешт майна може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1