печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002625 від 16.04.2015 року.
В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2016 року було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002625 та накладено арешт на автомобіль моделі «LAND ROVER RANGE ROVER 3.6», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 із забороною користування, розпорядження та відчуження його на користь третіх осіб.
Заявник вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки з часу накладення арешту та по теперішній час слідством не встановлено причетність автомобіля до злочинних дій, у заявника не має у зазначеному кримінальному провадженні статусу підозрюваного чи обвинуваченого та звертає увагу, що зазначений вище автомобіль він придбав у 2014 році у громадянина ОСОБА_6 шляхом перереєстрації за довідкою рахунок, у зв`язку з чим подальше перебування належного йому автомобіля під арештом є недоцільним.
В судове засідання заявник та слідчий не з`явилися, про день, місце і час розгляду клопотання повідомлені належним чином, про поважність причин неявки до суду не повідомили, будь-яких заяв щодо неможливості розгляду клопотання за їх відсутності до суду не надали та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 174 КПК України слідчим суддею визнано можливим проводити розгляд клопотання за відсутності учасників кримінального провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Слідчий суддя, дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали клопотання дійшов наступних висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Таким чином, виходячи з наведених положень ст. 174 КПК України, питання про скасування арешту розглядається слідчим суддею за відповідним зверненням осіб, визначених частиною першої цієї статті.
В судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002625 від 16.04.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289, ст. 290, ч. 3 ст. 358 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2016 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_5 та накладено арешт на автомобіль моделі «LAND ROVER RANGE ROVER 3.6», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 із забороною користування, розпорядження та відчуження його на користь третіх осіб.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При накладенні арешту на вказаний вище автомобіль, слідчим суддею, з огляду на дані досудового розслідування в кримінальному провадженні, було встановлено наявність достатніх правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, з метою збереження речових доказів.
За вимогами ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, ОСОБА_3 не довів, як того вимагає ч.2 ст.174 КПК України, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт на майно на цій стадії досудового розслідування накладено обґрунтовано, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002625, іншого судом не встановлено.
Слідчий суддя враховує ту обставину, що майно, яке може мати ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Також слідчий суддя вважає необґрунтованими посилання заявника на відсутність підстав для накладення арешту у зв`язку із тим, що він не має ніякого відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому, не є належним суб`єктом застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження, а це, в свою чергу, не суперечить абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України. Крім того, до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Завдання суду полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна, тобто закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого заходу забезпечення кримінального провадження.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, заявником не надано та слідчим суддею не встановлено.
Виходячи з викладеного, враховуючи процесуальну поведінку заявника, який судове засідання не з`явився та клопотання не підтримав, слідчий суддя, приходить до висновку, що доводи клопотання про скасування арешту не містить належного обґрунтування, яке б надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на автомобіль, на теперішній час відпала або арешт накладено необґрунтовано, арешт на автомобіль накладено з метою збереження речових доказів, а тому відмовляє в задоволенні поданого клопотання.
За таких обставин, керуючись ст. 170, 174, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1