Справа № 476/774/17
Провадження № 1-кп/476/4/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2018 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

В складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Братолюбівка Єланецького району Миколаївської області, громадянки України, освіта професійно-технічна, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В :

На початку серпня 2017 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення майна потерпілої, за попередньою змовою з неповнолітньою ОСОБА_7 , відносно якої потерпіла ОСОБА_4 відмовилась підтримувати обвинувачення, зайшли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , належного потерпілій ОСОБА_4 , при цьому ОСОБА_5 залишилася біля порогу кухні і спостерігала, щоб їх злочинні дії не були помічені, а ОСОБА_7 проникла до приміщення літньої кухні, звідки викрала 2 мішка із зерном пшениці вагою 50 кг кожний. В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 спільно проникли до приміщення літньої кухні потерпілої ОСОБА_4 , звідки викрали ще 5 мішків зерна пшениці вагою 50 кг кожний вартістю за 1 кг - 3,50 грн. Викрадене зерно обвинувачена та ОСОБА_7 перенесли до сусіднього покинутого домоволодіння, де сховали на подвір`ї.

Цього ж дня вказані особи разом з ОСОБА_8 , який не був повідомлений про походження зерна, на належному останньому автомобілі марки "Москвич-2140" реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевезли мішки з зерном до с.м.т Єланець Миколаївської області за місцем проживання ОСОБА_5 . В подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1225 грн.

Обвинувачена ОСОБА_5 винною себе в вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України не визнала.

Вина обвинуваченої ОСОБА_5 в інкримінованому їй злочині підтверджується слідуючими доказами.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що точної дати не пам`ятає, вона зайшла до приміщення літньої кухні свого домоволодіння і виявила відсутність 7 мішків із зерном пшениці. Через деякий час після викрадення зерна пшениці вона звернулася до Єланецького відділення поліції з заявою про вчинення крадіжки. Коли слідством було встановлено, що крадіжку вчинила її внучка ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 , вона подала слідчому заяву, в якій відмовилась від обвинувачення у відношенні своєї внучки ОСОБА_7 . Також пояснила, що на прохання своєї онуки вона дозволила взяти для продажу належний їй один мішок із зерном пшениці та після того як ОСОБА_7 стала вимагати більше дозволеного, вона взагалі заборонила брати будь-яку кількість зерна. На даний час обвинувачена збитки їй не відшкодувала. Вона не має претензій матеріального характеру до ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що точної дати не пам`ятає, вона попросила у бабусі ОСОБА_4 взяти на продаж зерно пшениці, остання дозволила взяти один мішок. Вона стала просити більше, оскільки їй було недостатньо такої кількості, після цього бабуся заборонила продавати пшеницю. Потім вона пішла до ОСОБА_5 і попросила допомогти винести з домоволодіння своєї бабусі ОСОБА_4 зерно пшениці для продажу, при цьому вона розповіла ОСОБА_5 , яка розмова у неї відбулася з бабусею і що зерно вони будуть брати без дозволу. Вони пішли до домоволодіння потерпілої. ОСОБА_5 спочатку стояла біля літньої кухні і дивилась, щоб не йшла потерпіла, а вона винесла два мішка зерна пшениці з вказаного приміщення. Після цього вона разом з ОСОБА_5 винесли ще 5 мішків з зерном пшениці. Вона разом з ОСОБА_5 перенесли вказані мішки з зерном на подвір`я сусіднього покинутого домоволодіння, в якому ніхто не проживав, і сховали в бур`янах, накривши ковдрою. Вона попросила ОСОБА_5 , щоб остання знайшла машину, на якій перевезти зерно. ОСОБА_5 домовилася з ОСОБА_8 і він перевіз зерно до с.м.т. Єланець за місцем проживання обвинуваченої. На слідуючий день вона здала вказане зерно в кількості 5 мішків на загальну суму 1100 грн. За виручені кошти купила ОСОБА_5 пачку цигарок, перерахувала брату на птатіжну картку 200 грн., залишені кошти витратила на продукти харчування та власні потреби. Після виявлення крадіжки зерна вона спочатку не зізнавалася, що це вона вчинила. Через деякий час вона повідомила потерпілій про вчинену крадіжку, за що остання її сварила. Також зазначила, що на даний час вона жалкує з приводу вчинених нею дій, у вчиненому розкаюється.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що в серпні 2017 року, більш точної дати не пам`ятає, він перебував на роботі. В цей час йому зателефонувала ОСОБА_5 і попросила перевезти зерно. Він приїхав на своєму автомобілі марки «Москвич» в с. Братолюбівка Єланецького району Миколаївської області, де його зустріли ОСОБА_5 і ОСОБА_7 . Вони показали, що в сусідньому будинку, в якому ніхто не проживає, в буряні лежать мішки з зерном пшениці. ОСОБА_7 пояснила, що це її зерно і треба його продати. Він разом з ОСОБА_5 і ОСОБА_7 погрузили 7 мішків з зерном і завезли в с.м.т. Єланець на вул. 1-го Травня за місцем тимчасового проживання ОСОБА_5 . Він залишив 3 мішка зерна собі як розрахунок за перевезення, інші мішки занесли в сарай.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що коли він разом з дружиною повернулися додому, то сусіди розповіли, що його донька ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 винесли з приміщення літньої кухні його тещі мішки з зерном пшениці. Після цього він сварив свою доньку за вчинене, на що остання пояснила, що їй потрібні були гроші.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що точної дати не пам`ятає, біля магазину в с. Братолюбівка Єланецького району односельчани розповіли їй, що ОСОБА_5 і ОСОБА_7 здійснили крадіжку у ОСОБА_4 . При цьому остання дозволила взяти лише 2 мішка зерна пшениці, а вони взяли 7 мішків. Допомагав їм перевезти зерно ОСОБА_8 . Кому продали вказане зерно вона не знає. Гроші потрібні були ОСОБА_7 для того, щоб переслати брату.

Вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного злочину підтверджується також сукупністю письмових доказів, зібраних на досудовому слідстві і досліджених судом в ході судового розгляду, в тому числі:

-протоколом огляду місця події від 30.08.2017 року з таблицею зображень до нього із якого вбачається, що слідчий СВ Єланецького ВП Новоодеського ВП ГУ НП в Миколаївській області в присутності понятих оглянув територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 (а.п. 131-135);

-протоколом огляду предмету від 04.09.2017 року з таблицею зображень до нього із якого вбачається, що слідчий СВ Єланецького ВП Новоодеського ВП ГУ НП в Миколаївській області в присутності понятих оглянув два полімерних мішки з зерном пшениці за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 (а.п. 137-139);

-заявою потерпілої ОСОБА_4 від 06.09.2017 року із якої вбачається, що остання відмовляється від обвинувачення у відношенні своєї внучки ОСОБА_7 і претензій до неї по факту крадіжки зерна пшениці немає (а.п. 142);

-довідкою виданою ФГ «Б.А.М.» № 9 від 29.09.2017 року із якої вбачається, що ОСОБА_4 отримала в рахунок орендної плати за 2017 рік зерно пшениці в кількості 1050 кг на загальну суму 3675 грн. (а.п. 143);

-висновком товарознавчої експертизи по визначенню залишкової вартості майна від 29.09.2017 року із якої вбачається, що дійсна ринкова вартість 1 кг зерна пшениці 3-го класу становить 3,50 грн. (а.п. 146);

-із дослідженого в судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту від 26.09.2017 року та відеозапису вказаної слідчої дії за участю обвинуваченої ОСОБА_11 слідує, що остання під час проведення вказаної слідчої дії, підтвердила, що вона разом з ОСОБА_7 за пропозицією останньої здійснили крадіжку зерна пшениці з приміщенні літньої кухні ОСОБА_4 . При цьому вона спочатку слідкувала за тим, щоб потерпіла не викрила їх, потім разом з ОСОБА_9 проникла до приміщення літньої кухні, разом з ОСОБА_7 виносила мішки з зерном, а потім разом із останньою ховали їх на території сусіднього домоволодіння. До того ж їй було відомо, що ОСОБА_9 не мала дозволу потерпілої на продаж належного останній зерна пшениці. (а.п. 147-151);

- дослідженим в судовому засіданні протоколом одночасного допиту осіб від 28.09.2017 року та відеозаписом вказаної слідчої дії за участю обвинуваченої ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_4 і свідка ОСОБА_7 підтверджується, що до вчинення крадіжки належного потерпілій зерна пшениці ОСОБА_5 було відомо, що потерпіла заборонила ОСОБА_7 брати мішки з зерном для продажу. (а.п. 152-155).

Судом досліджені також характеризуючі матеріали на ОСОБА_5 згідно яких обвинувачена дійсно проживає в АДРЕСА_1 . За місцем проживання характеризується посередньо.

Згідно досудової доповіді на обвинувачену ОСОБА_5 ст. інспектор Єланецького районного сектору з питань пробації встановив, що ймовірність вчинення обвинуваченою повторного кримінального правопорушення зводиться до середнього рівня ризику, а також низького рівня ризику небезпеки для суспільства, в тому числі і для окремих осіб. А тому орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції та не становить високої небезпеки для суспільства. Виконання покарання відносно ОСОБА_5 у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторного кримінального правопорушення.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе у вчиненні вищевказаного злочину не визнала, суду пояснила, що точної дати та часу не пам`ятає, вона погодилась допомогти неповнолітній ОСОБА_7 винести з приміщення літньої кухні бабусі останньої ОСОБА_4 два мішка зерна пшениці. В цей же день вона разом з ОСОБА_7 прийшли до приміщенні вищевказаної літньої кухні, при цьому вона стала на порозі кухні та спостерігала, щоб потерпіла не помітила їх. Тим часом ОСОБА_7 зайшла до приміщення літньої кухні, звідки по черзі винесла 2 мішка із зерном, які перенесла на подвір`я сусіднього покинутого домоволодіння. Далі вона допомогла ОСОБА_7 винести з вказаного приміщення ще 5 мішків з зерном пшениці, які разом з останньою перенесли до вищевказаного домоволодіння, де сховали у заростях. В подальшому вона домовилась з ОСОБА_8 , який в той же день, на належному йому автомобілі марки "Москвич", перевіз мішки з зерном в с.м.т. Єланець за місцем її проживання. Реалізували вказане зерно на слідуючий день в с.м.т. Єланець. За отримані гроші ОСОБА_7 купила їй пачку цигарок, а 200 грн. перерахувала на платіжну картку свого брата. Вважає, що крадіжку зерна пшениці вона не вчиняла, а допомагала ОСОБА_7 з дозволу потерпілої винести з місця зберігання належне останній зерно та в подальшому реалізувати його. На даний час вона розкаюється у вчиненому. Матеріальні збитки потерпілій не відшкодувала.
Статтею 94 КПК України визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно з п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище розуміється незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.
Обов`язковою ознакою проникнення у житло є його незаконність, тобто відсутність у особи права заходити та перебувати у місці, де знаходиться майно.
Саме факт входження, потрапляння у приміщення чи поява у ньому у поєднанні з іншими діями дають можливість визначити об`єктивну сторону суспільно небезпечного діяння.
Із пояснень потерпілої вбачається, що з обвинуваченою вона не має будь-яких соціальних зв`язків, які б дали їй право без відома та дозволу зайти на територію її домоволодіння.
Таким чином, обвинувачена для сім`ї потерпілої є сторонньою особою, домоволодіння потерпілої є приватною власністю і доступ до нього може надаватись виключно з дозволу власника і не є вільним для сторонніх осіб.
Невизнання обвинуваченою вини у вчиненні крадіжки, поєднаної з проникненням у приміщення літньої кухні, з тих підстав, що умислу на викрадення зерна пшениці у неї не було, вчинені нею дії не є крадіжкою, оскільки фактично вона на прохання ОСОБА_7 надавала останній допомогу, суд відхиляє з наступних підстав.
Так, із пояснень обвинуваченої ОСОБА_5 вбачається, що остання не заперечувала, що маючи певну домовленість із ОСОБА_7 , зайшла на територію домоволодіння потерпілої разом з ОСОБА_7 таємно, знаючи, що на той час потерпілої вдома не було, спочатку спостерігала за тим, щоб їх дії з ОСОБА_7 не були викриті потерпілою, а потім проникла до приміщення літньої кухні і вчиняла активні протиправні дії у викраденні майна потерпілої та його подальшої реалізації. При цьому обвинуваченій було відомо, що ОСОБА_7 врешті решт було заборонено потерпілою брати зерно, а особисто вона такого дозволу у потерпілої не брала.
Таким чином, обвинувачена не могла не розуміти, що вчинені нею дії утворюють склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Сукупність фактичних обставини та характер дій обвинуваченої ОСОБА_5 дають підстави для висновку про те, що вона за попередньою змовою з ОСОБА_7 незаконно проникли до приміщення літньої кухні на території домоволодіння потерпілої ОСОБА_4 , звідки викрали 7 мішків з зерном пшениці.
Аналізуючи зібрані по даній справі докази суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні доведена в ході судового розгляду і органами досудового розслідування дії обвинуваченої кваліфіковані вірно за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до іншого приміщення.

Обираючи обвинуваченій міру покарання суд враховує як пом`якшуючу покарання обставину активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючою покарання обставиною для обвинуваченої суд вважає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи особу обвинуваченої, яка раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, її ставлення до вчиненого злочину, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, а також суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вказаного злочину, суд вважає необхідним призначити їй покарання в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинений нею злочин. Також суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_5 без ізолювання від суспільства з застосуванням до неї ст. 75 КК України.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_12 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі: два мішка із зерном пшениці вагою 50 кг кожний, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_4 надати в повне її розпорядження.
Необхідність застосування запобіжних заходів відсутня.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1