Провадження № 1-кс/761/7699/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000326 від 26.08.2016 року, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Червоноград Львівської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, адвоката, одруженого, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.189, ч.4 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , погоджене прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.189, ч.4 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000326 від 26.08.2016 року.
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що у період приблизно з лютого 2016 року до 19.05.2017 ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Києві та м. Львові, діючи за попередньою змовою з не встановленими досудовим розслідуванням особами, будучи активним прихильником терористичної організації «ІД», а також усвідомлюючи і підтримуючи злочинні методи її діяльності, створив та забезпечив постійне функціонування каналу переміщення членів зазначеної міжнародної терористичної організації з країн Кавказу та Центральної Азії транзитом через територію України та Турецької Республіки до сирійсько-іракської зони для їх участі у бойових діях на боці вказаної терористичної організації; здійснював сприяння їм в оформленні підроблених паспортних документів для переміщення за межі України тощо.
Підставою для обрання відповідного запобіжного заходу є обґрунтована підозра у вчиненні злочинів та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, про що свідчить наступне.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні з підстав, які у ньому зазначені.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, зазначаючи про необгрунтованість підозри.. Крім того, повідомлення про підозру ОСОБА_6 складено заступником Генерального прокурора ОСОБА_8 10.06.2017, який не входить до групи прокурорів у даному кримінальному провадженні. Також відбулись порушення гарантій адвокатської діяльності у даному кримінальному провадженні під час вручення підозри, оскільки ОСОБА_6 , який є адвокатом, повідомлення про підозру було вручено не Генеральним прокурором України, його заступником, керівником регіональної прокуратури, як це передбачено ст. 481 КПК України, а прокурором відділу процесуального досудового розслідування Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 .
Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників досудового провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Головним слідчим управлінням СБ України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000326 від 26.08.2016 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.258-3 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , громадян Російської Федерації ОСОБА_12 (він же ОСОБА_13 ), ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_16 , ОСОБА_17 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, а також за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
20.09.2017, у зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування, слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва надано дозвіл на його затримання, з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Того ж дня, на виконання даної ухвали слідчого судді, підозрюваного ОСОБА_6 було затримано та 21.09.2017 доставлено до суду.
27.09.2017 Шевченківським районним судом м. Києва до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.11.2017, а 14.11.2017 строк його дії продовжено до 22.12.2017 включно.
19.12.2017 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби строком до 20.01.2017 включно.
29.01.2018 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби строком до 19.03.2018 включно.
27.03.2018 підозрюваному ОСОБА_6 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 258-3, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.
Згідно з даними, що містяться у повідомленні ОСОБА_6 про нову підозру, вбачається, що він, у період, приблизно з лютого 2016 року до 19 травня 2017 року, перебуваючи в м. Києві та м. Львові, діючи за попередньою змовою з громадянином РФ ОСОБА_12 та іншими не встановленими особами, будучи активним прихильником терористичної організації «ІД», а також усвідомлюючи і підтримуючи злочинні методи її діяльності, створив та забезпечив постійне функціонування каналу переміщення членів зазначеної міжнародної терористичної організації з країн Кавказу та Центральної Азії транзитом через територію України та Турецької Республіки до сирійсько-іракської зони для їх участі у бойових діях на боці вказаної терористичної організації; здійснював сприяння їм в оформленні підроблених паспортних документів для переміщення за межі України тощо.
Таким чином, за наведених обставин ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні організаційного та іншого сприяння діяльності терористичної організації, тобто злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.
З долученого до клопотання витягу з кримінального провадження № 0000326, вбачається, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 258-3 КК України внесено наступні відомості дослівно «Протягом 2016 року невстановлені громадяни України, Російської Федерації, країн Центральної Азії та особи без громадянства, будучи радикально налаштованими особами, діючи умисно та за попередньою змовою створили терористичну групу та розпочали підготовку до вчинення терористичних актів на території України з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення».
Тобто, з витягу з ЄРДР слідує, що обставини з приводу яких ОСОБА_6 за ч.1 ст.158-3 КК України повідомлено про підозру до ЄРДР в межах даного кримінального провадження не внесено.
Зокрема, незважаючи на внесення даних щодо правової кваліфікації за ч.1 ст.258-3 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000326 не внесено відомостей за фактом організаційного та іншого сприяння діяльності терористичної організації «ІД», в чому повідомлено про підозру ОСОБА_6 , тоді як за правилами ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до положень ч.2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
При цьому, положеннями ч. 3 ст. 214 КПК України визначено, що здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, з огляду на невнесення до ЄРДР відомостей за фактом організаційного та іншого сприяння діяльності терористичної організації «ІД», в чому повідомлено про підозру ОСОБА_6 , слідчий суддя приходить до висновку, що досудове розслідування за вказаним фактом проводиться без внесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування, що не допускається та тягне за собою і тягне за собою незаконність здійснення будь-якій процесуальних та слідчих дій.
З огляду на наведене слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування без дотримання встановленої КПК України обов`язкової процедури проведення досудового розслідування, а саме, без внесення до ЄРДР відповідних відомостей, необґрунтовано здійснено повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 258-3 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованість підозри; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому варто зазначити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення і не вимагають доведеності обвинувачення особи у вчиненні кримінального правопорушення усією сукупністю зібраних доказів, які визнані судом належними, допустимими та достатніми для ухвалення обвинувального вироку.
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189, ч.4 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які долучені до клопотання, а тому у слідчого судді є достатні підстави вважати, що інкриміновані ОСОБА_6 кримінальні правопорушення міг скоїти саме він.
Також, слідчий суддя приходить до висновку щодо недоведеності слідчим та прокурором наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України в даному кримінальному провадженні. Слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні заявлено ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні або продовжити злочинну діяльність. Однак слідчий та прокурор належним чином не обґрунтували і не довели в судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до раніше не судимої особи може бути застосований лише у разі, якщо вона підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Покарання за інкриміновані ОСОБА_6 кримінальні правопорушення передбачає позбавлення волі понад зазначений строк.
Слідчий та прокурор, обгрунтовуючи клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаються на положення ч. 5 ст. 176 КПК, яка визначає, що у разі підозри особи у вчиненні злочину за ст. 258-3 КК України, інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою, до підозрюваного застосований бути не може.
При цьому слідчим суддею приймається до уваги як загальна тривалість досудового провадження понад 22 місяці, так і тривалість досудового розслідування щодо безпосередньо ОСОБА_6 яка складає 13 місяців. За цей час щодо підозрюваного різними судовими рішеннями застосовувались такі запобіжні заходи як тримання під вартою, застава та домашні арешт протягом певного часу доби. Протягом зазначеного тривалого часу, ОСОБА_6 перебуваючи на свободі, мав можливість безперешкодно покинути місце проживання, однак до таких дій не вдавався, не зник від слідства чи суду, не був оголошений у розшук. Більше того, при виклику для розгляду цього клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою самостійно прибув до суду за першим викликом.
Крім того, будь-які дані, які б свідчили, що застосування іншого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням ОСОБА_6 під вартою, не зможе забезпечити виконання останнім його процесуальних обов`язків, ініціатором клопотання слідчому судді не наведені.
Відповідно до ст.178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК, слідчий суддя зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність у нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, його майновий стан тощо.
Разом із цим, обираючи запобіжний заход у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що строки досудового розслідування кримінального провадження №0000326 від 26.08.2016, продовжено постановою першого заступника Генерального прокурора від 05.03.2018 до 11 місяців, тобто до 20.04.2018., беручи до уваги той факт, що 28 березня 2018 року слідчий, за дорученням прокурора почав виконувати вимоги ст. 290 КПК України і дані вимоги на момент розгляду клопотання не виконані, а у відповідності до ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження, в порядку ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування. Отже, доведено й об`єктивні обставини, що докази, зібрані під час досудового розслідування, є достатніми для складання обвинувального акту, підозрюваним та їх захисникам повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, що вимагає достатнього часу.
Зазначені обставини у сукупності з покаранням, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, пов`язані з можливістю переховуватись від органів досудового розслідування або суду, приводять слідчого суддю до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може більш м`який запобіжний захід, ніж ініційований стороною обвинувачення, а саме домашній арешт.
За таких обставин, на переконання слідчого судді, зазначений запобіжний захід з покладенням обов?язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є співрозмірним із тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , та у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти визначеним ризикам.
На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. 9 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 8, 9, 176-179, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000326 від 26.08.2016 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , у період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- заборонити відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження);
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження).
Роз`яснити, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники поліції, з метою контролю за поведінкою підозрюваного, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. У разі невиконання обов`язків до підозрюваного може бути застосовано більш суворіший запобіжний захід.
Виконання ухвали покласти на працівників органів Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_6 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого.
Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначити до 27 травня 2018 року включно.
На ухвалу прокурором, підозрюваним його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва.
Слідчий суддя: ОСОБА_1