Справа № 592/9694/16-к
Провадження №1-кп/592/66/18

УХВАЛА

03 вересня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м.Суми об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, гр-на України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
03.09.2010 року Сумським районним судом Сумської області за ч.2 ст.187 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнився 31.01.2012 року умовно-достроково на 11 місяців 7 днів;
23.07.2012 року Ковпаківським районним судом м.Суми за ч.2 ст.186, 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років.
за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Суми, гр-на України, українця, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
14.01.2010 року Ковпаківським районним м.Суми за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік з іспитовим строком на 1 рік;
27.07.2010 року Ковпаківським районним судом м.Суми за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці. Звільнився 04.01.2013 року умовно-достроково на 2 роки 6 місяців 21 день,
за ч.1 ст.121, ч.1 ст.296, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувальних актів ОСОБА_8 і ОСОБА_7 обвинувачуються у наступному:
18.08.2016 року, о 22:53 год., ОСОБА_8 поблизу супермаркету АТБ по вул.Новорічній, 8 в м.Суми вчинив хуліганські дії відносно потерпілого ОСОБА_9 , спричинивши йому легкі тілесні ушкодження. І після вчинення хуліганських дій, на ґрунті виниклих неприязних стосунків спричинив потерпілому ОСОБА_9 умисне тяжке тілесне ушкодження.
13.01.2017 року, близько 20:00 год., ОСОБА_7 , повторно, проник до домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_10 , завдавши їй матеріальну шкоду на загальну суму 14563,87 грн.
15.01.2017 року, близько 21:00 год., ОСОБА_7 , повторно, з домоволодіння АДРЕСА_3 , таємно викрав майно ОСОБА_10 , завдавши їй матеріальну шкоду на загальну суму 900 грн.
21.01.2017 року, близько 21:00 год., ОСОБА_7 , повторно, з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , таємно викрав майно ОСОБА_11 , чим спричинив їй матеріальних збитків на загальну суму 7305,37 грн.
21.01.2017 року, близько 22:00 год., ОСОБА_7 , повторно, з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 , таємно викрав майно ОСОБА_5 , чим спричинив йому матеріальних збитків на загальну суму 3691,93 грн.
23.01.2017 року, близько 17:00 год., ОСОБА_7 , повторно, з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_6 , таємно викрав майно ОСОБА_4 , чим спричинив їй матеріальних збитків на загальну суму 65191,42 грн.
28.01.2017 року, близько 18:00 год. ОСОБА_7 , повторно, з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_7 таємно викрав майно ОСОБА_12 , чим спричинив йому матеріальних збитків на загальну суму 27314,27 грн.
01.02.2017 року, близько 19:00 год. ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , за попередньою змовою між собою, повторно, проникли в домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 звідки намагались викрасти майно ОСОБА_13 , склавши його в рюкзак, але спрацювала сигналізація і вони були затримані в будинку співробітниками БПО УПО в Сумській області і з цієї причини не довели свій злочинний намір до кінця.
У судове засідання призначене на 03 вересня 2018 року не з`явився захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_14 31.08.2018 року до суду надійшла заява про його виїзд за межі м.Суми з 03.09.2018 року по 06.09.2018 року у зв`язку з сімейними обставинами.

Однак обвинувачений ОСОБА_7 повідомив суду, що він згоден розглянути клопотання прокурора, яке йому було вручене до початку судового засідання про продовження строку тримання під вартою без участі його захисника, але подальший судовий розгляд проводити за участі адвоката ОСОБА_14 .
Під час судового розгляду прокурором були подані суду письмові клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ще на 60 днів, які вмотивовані тим, що докази обвинувачення досліджені не в повному обсязі. А раніше заявлені ризики, які враховувались судом при застосуванні запобіжного заходу і при продовженні строків тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати.
Потерпілі підтримали думку прокурора і вважають за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
Обвинувачений ОСОБА_8 суду пояснив, що не заперечує проти продовження строку тримання під вартою відносно себе.
Обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що також не заперечує проти продовження строку тримання під вартою відносно себе та зазначив, що не потребує призначення іншого захисника на одну процесуальну дію.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_6 підтримала думку свого підзахисного.
Суд, заслухавши думку прокурора, потерпілих, пояснення обвинувачених та думку захисника, дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так, ухвалою суду від 09.07.2018 строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 був продовжений до 24:00 год. 06.09.2018 року.
У відповідності з вимогами ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта … чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Кожного разу при вирішенні питання щодо продовження чи не продовження строку тримання під вартою суд повинен з`ясувати чи не зменшились раніше заявлені ризики, та чи не з`явились нові ризики.
У судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_7 мають незняті і непогашені у встановленому законом порядку судимості у тому числі і за аналогічні корисливі злочини, на даний час ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні семи епізодів крадіжок, а ОСОБА_8 обвинувачується у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, хуліганських діях відносно цього ж потерпілого і у замаху на вчинення крадіжки з проникненням до житла, який він вчинив вже перебуваючи під слідством за тяжкі тілесні ушкодження і хуліганські дії, тому вказані обставини дають суду всі підстави дійти висновку про те, що обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 перебуваючи на свободі можуть продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення та можуть ухилитись від суду, усвідомлюючи покарання, яке може їм загрожувати у разі визнання винуватими у вчинені всіх злочинів, у зв`язку з чим на даний час не зменшились і продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1 і 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Стосовно розумної тривалості судового провадження та законності підстав продовження строку тримання під вартою, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Шалімов проти України від 04.03.2010 року у пункті 76 зазначив: Суд повторює, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись в світлі обставин справи і з урахуванням таких встановлених практикою Суду критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів (див. серед багатьох інших джерел, рішення у справах «Пелісьє та Сассі проти Франції» (Pelissier and Sassi v. France) [ВП], заява № 25444/94, п. 67, ECHR 1999-II, та «Луговий проти України» (Lugovoy v. Ukraine), заява № 25821/02, п. 33, від 12 червня 2008 року).
Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 12.02.2015 року у справі Подвезько проти України (заява № 74297/11) зазначив наступне:
п.20. Суд нагадує, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (рішення у справах «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), та «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява №38 717/04, п. 28, від 14 жовтня 2010 року).
п.21. Суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).
Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 спочатку визнавав себе винним у вчиненні лише трьох епізодів крадіжок, тому судом було вирішено дослідити у повному обсязі докази по чотирьом епізодам крадіжок, які ним не визнавались. Однак, у подальшому обвинувачений ОСОБА_7 перестав визнавати свою вину по трьом епізодам, по яким раніше її визнавав. Тому, враховуючи таку неоднозначну позицію обвинуваченого, судом було визначено повний порядок дослідження доказів по всім епізодам інкримінованим у провину ОСОБА_7 , у зв`язку з чим залишились недопитаними двоє потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та залишились недопитаними свідки обвинувачення: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 . Крім того, також залишаються не дослідженими письмові докази по вищевказаним трьом епізодам.

Враховуючи, що допитати перелічених потерпілих і свідків, а також дослідити письмові докази у повному обсязі до закінчення строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 неможливо, оскільки після дослідження всіх доказів суду потрібно тривалий час для прийняття і постановлення вироку суду у зв`язку з об`ємністю провадження та кількістю епізодів, а також враховуючи те, що раніше заявлені ризики на даний час не зменшились і продовжують існувати. Тому є всі законні підстави для продовження строку тримання обвинувачених під вартою ще на 60 днів, тобто до 24:00 години 01.11.2018 року включно.

Крім того, на думку суду, для проведення окремої процесуальної дії судового засідання, а саме вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинувачених, необхідності у залученні нового захисника для обвинуваченого ОСОБА_7 не має, оскільки стаття за якою він звинувачується не потребує обов`язкової участі захисника, тому у разі його відмови, суд може вирішити дане питання без адвоката.

Керуючись ст.ст.177, 331 350 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 днів, тобто до 24:00 год. 01.11.2018 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів, тобто до 24:00 год. 01.11.2018 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій службовій особі Сумського слідчого ізолятору.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення по суті справи.

Суддя ОСОБА_1