Справа № 129/3216/17
Провадження по справі № 1-кп/129/153/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" жовтня 2018 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_4 ,

потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальне провадження № 0000636 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, автослюсаря ФОП « ОСОБА_6 », раніше несудимого, - у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

Установив:

06.11.2017 приблизно о 3:45 год. ОСОБА_4 перебуваючи за місцем спільного проживання з колишньою дружиною ОСОБА_5 у одній з кімнат будинку АДРЕСА_1 , на грунті неприязних відносин розпочав суперечку із останньою, під час якої умисно, з метою спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, взявши в руки мультимедійний планшет, наніс ним один удар в обличчя останньої; ОСОБА_5 з метою уникнення побиття намагалась вийти з будинку в двір, однак ОСОБА_4 перебуваючи біля вхідних дверей з кімнати, лівою рукою почав утримувати її за верхній одяг та правою рукою наніс їй два удари кулаком в область голови, наздоганяючи потерпілу, ОСОБА_4 схопив в руки металевий совок та наніс ним ОСОБА_5 один удар по спині, спричинивши потерпілій легкі тілесні ушкодження, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді забою м`яких тканин потиличної ділянки голови, саден в ділянці верхньої, нижньої губи, на слизовій оболонці верхньої, нижньої губи, спини, синця в ділянці спини зліва.
Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Вину визнав повністю, каявся, попросив вибачення у потерпілої, суду дав показання про те, що 06.11.2017 приблизно о 3:45 год. За місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 під час сварки з колишньою дружиною ОСОБА_5 умисно мультимедійним планшетом вдарив її в обличчя, біля вхідних дверей з кімнати лівою рукою утримуючи її за верхній одяг, правою рукою наніс їй два удари кулаком по голові, наздогнав потерпілу в дворі, куди вона вибігла, схопив в руки металевий совок та наніс ним ОСОБА_5 один удар по спині, спричинивши потерпілій легкі тілесні ушкодження; цивільний позов про стягнення з нього на користь потерпілої матеріальної шкоди визнав повністю, в частині стягнення моральної шкоди визнав вимоги частково в сумі 2000 грн.
З урахуванням позицій прокурора, потерпілої та обвинуваченого, які заявили про спрощений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу обвинуваченої та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі покарання обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його покарання обставинами суд визнає відсутність у нього судимості, позитивні характеристики з місця роботи, щире каяття, особу винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; також суд враховує прохання потерпілої покарати обвинуваченого на розсуд суду, а також те, що відповідно до ст. 12 КК України скоєне кримінальне правопорушення (злочин) є невеликої тяжкості.

За таких обставин, суд визнає, що виправити ОСОБА_4 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо, призначивши йому покарання у виді штрафу.

Оскільки, злочинними діями ОСОБА_4 заподіяно ОСОБА_5 моральної шкоди у виді фізичного болю та моральних страждань від отриманих легких тілесних ушкоджень, з огляду на глибину та тривалість перенесених потерпілою фізичних страждань та душевних переживань внаслідок отримання нею тілесних ушкоджень внаслідок протиправних дій цивільного відповідача, виходячи із засад розумності і справедливості, з урахуванням вимог ч.1 ст.1167 ЦК України, пунктів 3,5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.05.1995 р «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд приходить до висновку, що з цивільного відповідача на користь цивільного позивача підлягає стягненню 3 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, і такий її розмір забезпечить баланс між захистом порушених прав позивача та інтересів відповідача (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної злочином, в сумі 701,70 грн., підтверджені випискою з історі хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_5 № 7704 від 2.02.2018 року про те, що ОСОБА_5 знаходилася на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Гайсинської ЦРЛ з 6.11.2017 року по 10.11.2017 року, вартість лікування за рахунок хворої становить 701,70 грн. (а.с.26) підлягають задоволенню. В іншій частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди необхідно відмовити з огляду на їх недоведеність під час розгляду справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню з ОСОБА_4 на користь держави підлягає судовий збір в сумі 640,00 грн. за позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди та судовий збір в сумі 640,00 грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог за позовні вимоги про стягнення моральної шкоди.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.
Керуючись ст. ст. 369,370,371,373,374 КПК України, -
Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн.).

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 :

- на користь ОСОБА_5 701 грн. 70 коп. заподіяної злочином матеріальної шкоди та 3000 грн. моральної шкоди;

- на користь держави судові витрати в сумі 1280 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: підпис.
Копія вірна. Вирок чинності не набрав.

Оригінал вироку знаходиться в кримінальній справі № 129/3216/17 Гайсинського районного суду.

Суддя ОСОБА_1