Справа № 373/405/18
У Х В А Л А

23 травня 2018 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
його захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні № ЄРДР 0000395 за обвинуваченням
ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

встановив:

До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № ЄРДР 0000395, відповідно до якого ОСОБА_4 обвинувачується у службовій недбалості, тобто в неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинили тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.
У підготовчому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, вимогам пунктів 5 та 8 частини 2 статті 291 КПК України. Окрім того, звертає увагу на те, що обвинувальний акт, що був вручений обвинуваченому та йому як захиснику та його колезі, датований 07.03.2018. Вручений їм акт не відповідає тому, що наявний у матеріалах справи, так само як і реєстр матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до положень п. 5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Посилання адвоката ОСОБА_5 на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 цього не містить є надуманим. Цією нормою чітко визначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Позиція сторони обвинувачення може не співпадати із позицією сторони захисту, так само як і розуміння суті обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Формалізм захисника щодо оспорювання наявності в обвинувальному акті викладу фактичних обставин кримінального правопорушення у поєднанні з лексичним викладом слідчим та прокурором змісту пред`явленого обвинувачення свідчить про наявність здорової конкуренції сторін кримінального провадження в даному кримінальному провадженні, а не про те, що суть обвинувачення є незрозумілою. Суть обвинувачення є зрозумілим, а підтвердження такого обвинувачення чи його спростування відповідними доказами суть змагальності кримінального процесу. За таких підстав, посилання адвоката ОСОБА_5 на невідповідність обвинувального акта п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України є безпідставними.
На відміну до цього заслуговують на увагу посилання захисника на невідповідність обвинувального акта вимогам п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України щодо розміру витрат на залучення експерта, оскільки, як вбачається із реєстру матеріалів досудового розслідування було проведено кілька експертиз.
Судом встановлено, що в наявності є два обвинувальні акти щодо ОСОБА_4 : один з яких датований 07.03.2018 і вручений обвинуваченому та його захисникам, а інший датований 12.03.2018 і поданий до суду та направлений поштою обвинуваченому та його захисникам.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Процесуальної форми скасування обвинувального акта на стадії досудового розслідування не існує. Можливим процесуальним документом, що свідчитиме про недійсність обвинувального акта може бути ухвала суду про повернення такого обвинувального акта прокурору. За таких обставин наявність двох обвинувальних актів та реєстрів до них, що відрізняються не лише датою їх складення та затвердження, а за змістом не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Окрім того, як з`ясовано в підготовчому засіданні, сторона обвинувачення не має доказів вручення обвинуваченому копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування від 12.03.2018.
Відповідно до положень статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до статті 7 КПК України до загальних засад кримінального провадження віднесено, крім іншого: верховенство права, законність, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, диспозитивність, розумні строки.
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому. Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про неможливість здійснення із дотриманням завдань та засад кримінального провадження судового розгляду цього кримінального провадження за направленим прокурором до суду обвинувальним актом, який не відповідає вимогам КПК України, в якому допущено зазначені судом помилки, що може впливати на визначення складу злочину, а також виник обґрунтований сумнів щодо належного складання обвинувального акту до його направлення до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 372 КПК України, суд
ухвалив:

Повернути обвинувальний акт в кримінальному провадженні № ЄРДР 0000395 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України прокурору.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1