Справа №718/989/18
Провадження №1-кп/718/63/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2018 року Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження № 0000199, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2018 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дубівці, Кіцманського району, Чернівецької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні дітей не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого 26.04.2018 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ч.2ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, 395 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кіцмань вказане кримінальне провадження,

В С Т А Н О В И В :

23 березня 2018 року біля 16 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи та допомагаючи по господарству, що в АДРЕСА_2 маючи вільний доступ до всіх будівель вказаного господарства, скориставшись відсутністю власника домогосподарства ОСОБА_6 , з метою заволодіння чужим майном, впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, протиправно та повторно викрав з гаражного приміщення три ланцюги від бензопили марки «Хузварна», вартістю 600 грн. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник маючи реальну можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд.

Крім цього, 25.04.2018 року ОСОБА_3 близько 22 години проходячи біля домогосподарства ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_2 , переконавшись у непомітності своїх дій, шляхом вільного доступу, через незачинені ворота потрапив на територію, звідки повторно таємно викрав велосипед «Rock Rider», вартістю 2200 грн. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник маючи реальну можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд.

Відтак, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Крім цього, досудовим слідством встановлено, що відповідно до постанови Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.02.2018 року відносно ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік з наступними обмеженнями: заборонено виходити з домогосподарства з 22 години до 06 години ранку наступного дня з метою попередження скоєння злочинів та правопорушень в нічний час; заборонено відвідувати кафе, ресторани, бари та інші місця, де реалізуються алкогольні напої на розлив з метою недопущення зловживання спиртними напоями та порушення громадського порядку; заборонено виїжджати без дозволу органу поліції за межі Кіцманського району, Чернівецької області задля недопущення скоєння злочинів та правопорушень, а також ОСОБА_3 зобов`язано з`являтись для реєстрації до Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області в перший вівторок кожного місяця до 10 години.

Однак, незважаючи на вказані обмеження адміністративного нагляду, з якими ОСОБА_3 був ознайомлений під підпис 08.02.2018 року, останній самовільно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, умисно без поважних причин і повідомлення працівників поліції залишив своє місце проживання та зник у невідомому напрямку. Під час неодноразових перевірок по місцю проживання по АДРЕСА_1 в період з 01.04.2018 року по 12.04.2018 року в нічний час ОСОБА_3 вдома не було та на реєстрацію до Кіцманського ВП останній не зявлявся, чим порушив встановлені відносно нього правила адміністративного нагляду.

Своїми умисними діями, що виразились в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. У вчиненому щиро розкаявся. Розумів, що чинить протиправно. Вказав також, що викрадені ним ланцюги від бензопили та велосипед мав намір продати, а тому і викрав. На даний час всі речі, що ним викрадені повернуто власникам. Щодо порушення правил адміністративного нагляду, що встановлений відносно нього Кіцманським районним судом на 1 рік, то пояснив, що в квітні 2018 року самовільно залишив своє місце проживання в с.Дубівцях та весь час перебував в с.Чортория, за місцем проживання брата, де допомагав по домогосподарству.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не прибули, подавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, претензій до обвинуваченого не заявляють, викрадені у них речі повернуто. Просили обвинуваченого суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст. 349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів по справі.
Виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку про абсолютну доведеність пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, яке виразилося в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якого встановлено такий адміністративний нагляд після звільнення з місць позбавлення волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 395 КК України; а також яке виразилось у в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2ст.185 КК України ( 2 епізоди).

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року), під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.3 згаданої Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст.ст 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин за ч.2ст.185 КК України вчинений ОСОБА_3 відноситься до категорії злочинів середньої важкості, а за ст.395 КК України невеликої тяжкості.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, беззаперечне визнання своєї вини у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_3 злочинів, згідно ст.12 КК України, ту обставину, що всі злочини вчинені з корисливих мотивів, суб`єктивна сторона яких характеризується прямим умислом, що підвищує їх суспільну небезпеку, кількість епізодів злочинної діяльності, особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, не одружений, не працює, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, проте перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога КУ Кіцманська центральна районна лікарня, згідно наданої характеристики за місцем проживання характеризується негативно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд також враховує його поведінка під час розгляду справи в суді, зокрема те, що через неявки в судові засідання без поважних причин, судом застосовувався привід до останнього 11.06.2018 року (а.с.46)

Виходячи з викладеного, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, щире каяття обвинуваченого у вчинених злочинах, повне визнання своєї винуватості, повернення викрадених речей потерпілим, думку самих потерпілих, які претензій до ОСОБА_3 не пред`являли, просили обвинуваченого суворо не карати, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі на певний строк за кожен злочин окремо, а згідно вимог ч.1ст. 70 КК України остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі в межах санкції статті.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 ст.69 КК України суд не вбачає, з огляду на відсутність у справі сукупності обставин, що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і за переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

В той же час призначене покарання у вигляді позбавлення волі певною мірою забезпечить почуття справедливості у суспільстві та потерпілих.

До набрання вироком законної сили слід обрати ОСОБА_3 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно, строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання.

Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26.04.2018 року, який набрав законної сили, ОСОБА_3 засуджено за ч.2ст. 185 КК України та на підставі ч.1ст. 71 КК України, остаточно визначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

У відповідності за ч.4ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій- третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Зважаючи , що злочини по даному кримінальному провадженню ОСОБА_3 вчинив до постановлення попереднього вироку Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26.04.2018 року, тому остаточне покарання повинно бути призначене на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим в скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ст.395 КК України та призначити йому покарання:

За ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

За ст.395 КК України у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Згідно ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, за який ОСОБА_3 засуджується цим вироком та засуджений вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26.04.2018 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_3 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду 04.07.2018 року негайно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, тобто з 04.07. 2018 року.

Речові докази: три металеві ланцюги від бензопили марки «Хузварна», що передані під відповідальну розписку потерпілому ОСОБА_6 - залишити останньому за належністю.

Речовий доказ велосипед марки «Rock Rider», що переданий під відповідальну розписку потерпілому ОСОБА_7 - залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1