Дата документу 10.08.2018
Справа № 501/822/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

Обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000286 від 15.03.17 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Ленінталь, Овідіопольського району, Одеської області, громадянин України, який має середньо-спеціальну освіту, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, працює по найму, проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимий:

-09.04.2001 Іллічівським міським судом Одеської області за ст.ст. 140 ч.2,140 ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі. Звільнився 24.04.2003 умовно достроково на 7 місяців 11 днів;

-20.12.2003 Овідіопольським районним судом Одеської області за ст.ст. 185 ч.2 185 ч 3,357 ч.3,70,71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнився 19.08.2008 по відбуттю строку покарання

-12.04.2013 Київським районним судом м.Одеси за ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3,185 ч.4 (із застосуванням ст.69),395,70 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі, звільнився 08.05.2013 по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
У відповідності з обвинувальним актом складеним і затвердженим 05 травня 2017 року, ОСОБА_8 обвинувачується у тому що він будучи раніше судимим, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та обвинувачується у вченні умисних, корисливих злочинів за наступних обставин:

Повторно 15 березня 2017 року, приблизно о 02 годині 50 хвилин, ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, з метою таємного викрадання чужого майна, шляхом віджимання вікна у цокольному приміщенні будинку, таємно проник до будинку АДРЕСА_2 , де скористався тим, що господарі вказаного будинку спали, таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_9 , а саме:

-Фотоапарат «CANONIXUS», вартістю 4000 гривень;

-мобільний телефон «NOKIA 6300», вартістю 800 гривень;

-мобільний телефон «HTCDESIRE 500», вартістю 800 гривень;

-дитячий наручний годинник, вартістю 1350 гривень;.

-ноутбук «ASUS», з синьою кришкою та зарядний пристрій, вартістю 8640 гривень;

-чотири банківські картки видані на ім`я ОСОБА_5 , дружину ОСОБА_9 , які не представляють матеріальної цінності, чим завдав потерпілому матеріально шкоду на загальну суму 17596 гривень.

Повторно,15 березня 2017 року, у період часу з 04:25 до 04:35 години, ОСОБА_8 , знаходячись біля банкомату центрального відділення ПАТ «Марфін Банк», за адресою м. Чорноморськ, проспект Миру,28, використовуючи картку КБ «Альфа-Банк», що розташований по лінії №4, садового товариства «Портовик», у м. Чорноморську, Одеської області та яка належить потерпілий ОСОБА_5 , умисно із корисливих мотивів, з метою таємного викрадання майна останньої, шляхом підбору пін-коду, намагався здійснити транзакцію на зняття готівки у розмірі 1000 гривень, однак свій злочинний намір не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, а саме через не вірно набраний пін-код до картки КБ «Альфа-Банк» та через блокування банківської картки ПАТ «Укрсоцбанк». Після чого був затриманий співробітниками поліції у місці скоєння злочину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 не визнав своєї вини в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при цьому показав суду, що в ніч з 14 на 15 березня 2017 року він на своєму автомобілі таксував по м.Чорноморську. Десь біля третьої години 40 хвилин на вулиці Спортивній і проспект Миру він взяв у якості пасажира свого знайомого по імені ОСОБА_10 , інші дані про ОСОБА_11 йому не відомі. Вони разом з ОСОБА_11 прибули в центр м.Чорноморськ. ОСОБА_10 попросив його зупинитись біля банкомату, який знаходиться на проспекті Миру біля банку «Марфін Банк». ОСОБА_10 пішов до банкомату, але повернувся,сказав, що банкомат не працює. Далі ОСОБА_10 пішов до Чорноморської міськради, до банкомату, а він залишився його чекати. Коли він чекав на ОСОБА_11 до нього підійшли працівники поліції і затримали його. В салоні автомобіля знайшли речі, які залишив ОСОБА_10 . Коли його( ОСОБА_12 ) затримували, то він власноруч записав в протоколі, що вилучені речі належать ОСОБА_11 .

В процесі досудового розслідування він себе оговорив, тому що слідчий ОСОБА_13 переконав його, що коли він ( ОСОБА_8 ) визнає свою вину то його не арештують. Він повівся на вмовляння слідчого.

При проведенні слідчого експерименту він говорив і показував так, як йому говорив слідчий. До слідчого експерименту він не був біля і в будинку потерпілих ОСОБА_14 .

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 показав, що він за своєю сім`єю: дружина і троє дітей проживають в будинку АДРЕСА_2 .

В ніч на 15 березня 2017 року уже після півночі, він почув на першому поверсі будинку шум, подумав що кішка пакостить. Він, не вмикаючи освітлення, спустився з другого поверху на перший. У світлі, яке потрапляло в дім через вікна з вулиці, він побачив, що в будинку чужа людина. Чоловік був одягнений в куртку темного кольору, в`язану шапку, шарф, який прикривав обличчя. Він ( ОСОБА_6 ) не бачив обличчя злодія, хоча між ним і злодієм була відстань у два метри.

Він крикнув невідомому «стояти», але той не зупинився і втік з будинку. Потерпілий включив освітлення і разом з дружиною перевірили чи все на місці. При огляді виявили відсутність фотоапарату «CANON», двох мобільних телефонів, дитячого наручного годинника, ноутбуку «ASUS»,зарядного пристрою, чотирьох банківських карток дружини - ОСОБА_5 .

В ванній кімнаті на підлозі було розстелено рушник, на який були складені самі дорогі шампуні,гелі, парфуми, мабуть злочинець мав намір їх вкрасти.

Коли злочинець втік то він ( ОСОБА_9 ) подивився на годинник, було 02 години 50 хвилин.

Виявивши крадіжку,вони одразу ж по телефону повідомили поліцію. Через деякий час до них приїхала слідчо-оперативна група. Вони з дружиною написали заяву. Працівники поліції оформили протокол огляду. В момент огляду на мобільний телефон дружини прийшло смс-повідомлення про те, що з її банківської картки хтось у банкоматі намагається зняти гроші.

Через декілька днів, після крадіжки, до них приїхали працівники поліції, привезли з собою ОСОБА_8 . Працівники поліції сказали, що ОСОБА_8 був затриманий біля банкомату і в нього було вилучено викрадені речі. Працівники поліції попросили дозволу на проведення слідчого експерименту. Вони з дружиною не заперечували проти проведення слідчого експерименту з ОСОБА_8 . У його присутності ОСОБА_8 розповів, як проник у будинок, що вкрав. По зовнішнім ознакам ОСОБА_12 був схожий на того, кого він ( ОСОБА_14 ) застав в своєму будинку, за антропологічними рисами, за зростом. Він схильний думати що бачив саме ОСОБА_8 , але певен в цьому не на сто відсотків.

Потерпіла ОСОБА_5 показала в суді ,що в ніч на 15 березня 2017 року, вони з чоловіком і дітьми спали на другому поверсі. Вона прокинулась від того, що її чоловік ОСОБА_9 різко підхопився з ліжка, так як почув якийсь шум на першому поверсі. Чоловік спустився на перший поверх і одразу ж крикнув, що в будинку чужа людина і щоб вона викликала поліцію. Вона теж спустилась на перший поверх, але злодій утік з будинку. Вона викликала поліцію, та разом з чоловіком оглянула перший поверх будинку і виявили,що злодій украв: фотоапарат «Canon», два мобільних телефони, ноутбук з зарядним пристроєм, а з її сумки пропали чотири банківські карти. Крім того в ванній кімнаті на підлозі було розстелено рушник на якій складено шампуні, гелі і парфуми, при чому самі дорогі.

Коли приїхали працівники поліції і оглядали їх будинок, вже було 4 години на її мобільний постійно приходили смс-повідомлення про те, що хтось в банкоматі по проспекту Миру в м.Чорноморську, намагається зняти з її викраденої картки гроші.

Працівники поліції одразу ж поїхали за адресою зазначеною в есемес повідомленні. Через деякий час, їй зателефонував працівник поліції і повідомив, що затримав злодія та вилучили в нього викрадене майно.

Через 2-3 дні після крадіжки, до них приїхав слідчий з ОСОБА_8 і сказав: «що це ОСОБА_8 заліз у їх будинок,він у всьому зізнався та просив скоротити строк. Її чоловік пішов звати понятих, а поліцейські разом з ОСОБА_8 стояли чекали. В цей момент ОСОБА_8 вглос розмірковував,говорив: «як я міг попастись на якійсь карточці.Під час слідчого експеременту ОСОБА_8 добре орієнутувався в будинку. Вона думає, що крадіжку вчинив ОСОБА_8 .

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_15 показав що 15.03.2017 року рано-вранці він ішов на роботу біля будинку №28 по проспекту Миру в м.Чорноморськ,його зупинив працівник поліції і попросив його бути понятим при огляді автомобіля. На вулиці було ще темно.Він,ще один понятий,разом з поліцейськими,підійшов до автомобіля «Ауді», білого кольору. З автомобіля вийшов водій,на руці в якого було два наручних годинника.Поліцейські світили ліхтариками в автомобілі були якісь речі, але при ньому поліцейські нічого не вилучили. Після огляду йому було надано протокол і він підписав цей протокол.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 показав суду, що в ніч на 15 березня 2017 року, він у якості слідчого був у складі слідчо-оперативної групи виїхав на місце події. Він проводив огляд місця події. Під час огляду потерпіла ОСОБА_5 сказала, що їй на мобільний телефон прийшло смс повідомлення, що хтось намагався зняти гроші з її, викраденої, банківської картки. В смс повідомленні було зазначено адресу банкомату. Їхня слідчо-оперативна група одразу ж виїхала за вказаною адресою. По приїзду він побачив ОСОБА_8 , який йшов від банкомату до автомобіля «Ауді». Він ( ОСОБА_13 ) через вікна бачив в салоні автомобіля ноутбук, мобільний телефон та фотоапарат. ОСОБА_8 не зміг пояснити, що за речі в салоні його автомобіля. Він ( ОСОБА_13 ) подзвонив на телефон потерпілої. Потерпіла описала йому викрадені речі. За описом потерпілої він зрозумів, що в салоні автомобіля ОСОБА_8 знаходяться речі потерпілих.

ОСОБА_8 постійно змінював свої показання, то признавав свою вину, то повністю заперечував свою причетність до крадіжки.

ОСОБА_13 показав суду, що він особисто склав протокол огляду автомобіля ОСОБА_8 , а розбіжності цього протоколу і в ксерокопії пояснив несправністю ксероксу.

В процесі судового розгляду справи судом за клопотанням захисту долучені до кримінального провадження судові матеріали щодо застосування слідчим суддею Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_16 запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою(провадження №1-кс/501/17, справа №501/450/17).

В зазначених матеріалах знаходиться ксерокопія протоколу огляду автомобіля «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.3 а.с.25-29).

При порівнянні вказаної ксерокопії протоколу огляду автомобіля «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , від 15.03.2017 (який було надано суду в березні 2017) з протоколом огляду автомобіля «АудіА6», реєстраційний номер НОМЕР_1 від 15.03.17(який було надано прокурором до суду в якості доказу), вбачається,що в період з березня по грудень 2017 р. невідомою особою були внесені значні зміни в протокол огляду автомобіля, а саме дописані речення та назви вилучених предметів, виправлена кількість вилучених предметів (т.1 а.с.154-160).

З протоколу огляду автомобіля «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким володів ОСОБА_8 , в автомобілі на задньому сидінні зі сторони водія виявлені «навушники в коробці білого кольору, зарядний пристрій від ноутбуку, ноутбук «Asus» синього кольору, фотоапарат «CANON IXUS», телефон «HTC» чорного кольору, шматок тканини білого кольору з зображенням квітів, перчатка будівельна упакована(права забруднена), та перчатка чорного кольору з кожзамінника порвана та потерта, мобільний телефон «Nokia» чорного та синього кольору».

Крім того, в протоколі зазначено «вилучено змив з руля автомобіля упакований в паперовий конверт, стамеска в полімерному пакеті. У полиці дверей з боку водія серед купи інших речей та брухту був (нерозбірливо) мобільний телефон «Lenovo s820» у чохлі бордового кольору з великою кількістю (нерозбірливо) закругленої форми зробленою засобом відтиску».

Також в протоколі в рядку «Виявлено під час огляду вилучено: "вказано «навушники у коробці», зарядка для ноутбука, ноутбук "ASUS", фотоапарат, телефон «НТС», тряпка, 3 (виправлено з цифри 2) перчатки, телефон «Nokia», телефон «Lenovo» (нерозбірливо).

З протоколу огляду від 15.03.2017р. вбачається, що огляд автомобіля проводився з 05 год. 15хв. до 06год. 00хв.

До протоколу огляду долучена таблиця ілюстрацій з фотографіями автомобіля «АУДІ А6», р/н НОМЕР_1 , з яких вбачається, що огляд проводився в світлий час доби, при природному освітленні, на прилеглих вулицях видно безліч пішоходів, автомобіль зовні і всередині природно освітлений.

Зазначені фотографії суперечать показам в судовому засіданні свідка ОСОБА_17 (понятого при огляді автомобіля), а також показам обвинуваченого ОСОБА_8 щодо того, що огляд проводився в темний час доби.

Згідно долученого судом до матеріалів справи електронного витягу з погодного сайту в Інтернеті за 15 березня 2017р. щодо сходу та заходу сонця в м. Іллічівську (Чорноморськ) схід сонця 15 березня 2017р. відбувся о 06 годині 08 хвилин.(т.2 а.с.147).

В той же час долучена до протоколу огляду від 15.03.2017р. автомобіля «АУДІ А6», р/н НОМЕР_1 , таблиця ілюстрацій з фотографіями зовні та всередині автомобіля не відповідає фактичному часу виконання фото, які, буцімто, були виконані під час огляду автомобіля з 05 год. 15 хв. до 06 год. 00 хв., а тому є фальсифікованою (т.1 а.с.155-157).

Частиною першою статті 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України).

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Частиною першою ст. 87 КПК України визначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно зі ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 12рп/2011 від 20.10.2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя, на недоторканість житла тощо.

У зв`язку із тим, що протокол не відповідає вимогам чинного законодавства в частині отримання доказу та є фальсифікованим, суд вважає за необхідне визнати недопустимим доказом протокол огляду місця події від 15 березня 2017р., а саме, протокол огляду автомобіля "АУДІ А6", реєстраційний номер НОМЕР_1 .(т.1 а.с.154-160).

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України, огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Але ця норма закону не регламентує проведення огляду житла чи іншого володіння, а встановлює винятки із загального правила (недоторканність житла та іншого володіння особи) - можливість проникнення в житло тільки на підставі ухвали слідчого судді чи за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або у невідкладних випадках, зазначених у ч. З ст. 233 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КПК України, під іншим володінням особи розуміється, зокрема, транспортний засіб.

Згідно з вимогою ч.3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Однак ні наступного дня після проведення огляду транспортного засобу, який за даних обставин був невідкладним, ні взагалі слідчий чи прокурор не звернулись до суду з метою отримання дозволу слідчого судді на огляд, тобто фактичний обшук вищевказаного транспортного засобу, яким володів ОСОБА_8 .

Лише 17 березня 2017р. слідчим Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 була складена та власноручно заповнена з зазначенням дати 15.03.2017р. заява від імені ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_8 нібито дає згоду працівникам поліції на огляд належного йому житла та інших володінь, у тому числі і автомобіля. Після чого слідчий надав написану ним заяву для підпису ОСОБА_8 , яку останній підписав під обіцянку слідчого клопотати перед судом про обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.

Але, і, якби зазначена заява була не сфальсифікована, а вчасно складена, то з цим також погодитися не можна, оскільки відповідно до вимог ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи, здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Ст.234 ч. 2 КПК України передбачає, що обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

І наявність згоди на проникнення до житла чи іншого володіння особи згідно ст. 233 КПК України не звільняє від обов`язку прокурора, слідчого звернутися з клопотанням про проведення обшуку чи огляду житла чи іншого володіння до слідчого судді.

Аналогічна позиція викладена, в ухвалі ВССУ від 20.08.2015р. (справа № 5-1735км 15), ухвалі ВССУ від 21.10.2015р. (справа № 5-1944км 15), ухвалі апеляційного суду Херсонської області від 02.04.2015р. (провадження № 11-кп/791/331/15).

У відповідності з ч.5 ст. 237 КПК України усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіреними підписами осіб,які брали участь у проведенні огляду.

У відповідності з Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання,досудового слідства і суду» від 27.08.2010 №51/401/649/471/23/125, а саме: п.7 «У протоколі перераховуються всі предмети, які вилучаються,
та щодо кожного такого предмета повинні бути вказані точне
найменування, кількість, міра, вага, серія і номер, інші відмінні
індивідуалізуючі ознаки, а також місце, де відповідний об`єкт був
виявлений.
П.11«Вилучені предмети, документи, цінності, які є речовими доказами, повинні бути оглянуті (у необхідних випадках за участі спеціаліста), детально описані в протоколі огляду. В протоколі відображаються кількісні і якісні характеристики предметів, всі інші індивідуалізуючі ознаки, які дозволяють відрізнити об`єкт від подібних йому, а також ті, які зумовлюють його доказове значення».
Як вбачається з протоколу огляду від 15 березня 2017 р. порушення вимог ч.5 ст.237 КПК України та Інструкцією «Про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання,досудового слідства і суду» від 27.08.2010 №51/401/649/471/23/125, слідчим в процесі складання протоколу негайного огляду та опечатування вилучених предметів у відповідності до діючого законодавства речей проведено не було.
Незважаючи на те, що в рядку протоколу огляду «виявлено під час огляду вилучено» на бланку протоколу надрукований наступний текст-нагадування «вказується, що та в якій послідовності виявлено та яким чином опечатано», слідчим це нагадування було проігноровано, не зазначено де саме виявлені вилучені предмети (зокрема чорна шапка, шарф, перчатка будівельна, стамеска), в якій послідовності та яким чином опечатано. В протоколі взагалі не зазначено, що вилучені предмети опечатувались та завірялися підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.
Також в протоколі огляду від 15.03.2017р. автомобіля «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,зазначається,що задньому сидінні зі сторони водія виявлені «навушники в коробці білого кольору, зарядний пристрій від ноутбуку, ноутбук «Asus» синього кольору, фотоапарат «CANON IXUS», телефон «HTC» чорного кольору, шматок тканини білого кольору з зображенням квітів, перчатка будівельна упакована (права забруднена), та перчатка чорного кольору з кожзамінника порвана та потерта, мобільний телефон «Nokia» чорного та синього кольору».
Однак на фотографіях долучених до протоколу огляду вбачається, що на задньому сидінні зі сторони водія взагалі немає ніяких предметів, зазначені предмети відсутні і на інших сидіннях.
При вивченні протоколу огляду будинку АДРЕСА_2 ,де проживає гр. ОСОБА_9 (т.1 а.с.147-152) встановлено, що в процесі огляду будинку АДРЕСА_2 , де проживає гр. ОСОБА_9 : «на вікні наявний прямокутний слід віджиму на нижній частині рами з правого боку по фронту будівлі, а на москітній сітці яка стояла осторонь знята з вікна наявний слід пошкодженої поверхні».
Як вбачається з протоколу огляду від 15 березня 2017р.в порушення вимог ч.5 ст.237 КПК України та Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду» від 27.05.2010№51/401/649/471/23/125, слідчим в процесі складання протоколу негайного огляду та опечатування вилучених предметів(слідів) у відповідності до діючого законодавства речей проведено не було.

В протоколі взагалі не зазначено, що вилучений предмет(слід) упаковувався, опечатувався та завірявся підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. Огляд проводився в ночі, а фото зроблено в світлу пору часу.

У зв`язку із тим, що протокол не відповідає вимогам чинного законодавства в частині отримання доказів суд вважає за необхідне визнати недопустимим доказом, а саме, протокол огляду будинку АДРЕСА_2 ,де проживає гр. ОСОБА_9 та виключити із числа доказів у кримінальному провадженні.

У зв`язку з тим, що судом визнані недопустимими доказами, протокол огляду автомобіля гр. ОСОБА_8 від 15 березня 2017р. і протокол огляду місця події від 15 березня 2017р. огляду будинку АДРЕСА_2 , то послідуючі докази, а саме:

- протокол огляду предмету від 19 березня 2017р.(т.1 а.с.173-175);

- протокол пред`явлення речей для впізнання потерпілого ОСОБА_18 від 15.03.2017(т.1 а.с.170-172);

- постанова про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 19.03.2017р. (т.1 а.с.170-172);

- постанова про визнання та долучення матеріалів до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 28.04.2017р. (т.1 а.с.222-224);

- висновок експерта №339-Т від 26.04.2017р. (т.1 а.с.187-191), є також недопустимим, за правилом «гнилого дерева».

При дослідженні у судовому засіданні протоколу огляду предмета від 28.04.2017р. судом встановлено, що цей протокол складено слідчим СВ Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП України в Одеській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_19 у присутності потерпілої ОСОБА_5 . В протоколі зазначається, що під час огляду лазерного диску виявлено: потерпілий ОСОБА_6 на відеозапису упізнав чоловіка (підозрюваного ОСОБА_8 , який був присутній на слідчому експерименті за участю ОСОБА_8 . Потерпілий повідомив що впізнає особу, за ходою, одягом та зростом. Зазначений протокол був підписаний слідчим і потерпілою ОСОБА_5 , із протоколу не видно, що потерпілий ОСОБА_6 був учасником або присутнім при огляді. Чомусь при складанні протоколу огляду не були присутні поняті. В п.9 зазначеного протоколу записано «долучити до матеріалів кримінального провадження диск CD+R 700MB марки «Verbatum», як речовий доказ та визнати його речовим доказом (т.1 а.с.201-205).

В постанові про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 28.04.2017 р. зазначається: залучити до матеріалів кримінального провадження речові докази CD диск «Вербатум», з відео наданим потерпілою ОСОБА_5 , а де ж «диск CD+R 700MB марки «Verbatum»?

За таких обставин суд вважає, що протокол огляду від 26.04.2017 (т.1 а.с.201-205) і постанова слідчого від 28.04.2017 (т.1 а.с.222-223) є недопустимими доказами.

Судом було досліджено у якості доказу, - протокол проведення слідчого експеременту від 17.03.2017. за участю підозрюваного ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_5 , але без захисника (т.1 а.с.177-180). Із протоколу вбачається, що слідчий ОСОБА_13 привіз підозрюваного ОСОБА_8 до будинку потерпілих ОСОБА_14 , попросив потерпілого ОСОБА_6 знайти понятих, а потім завів підозрюваного в будинок потерпілих. При перегляді відеозапису слідчого експеременту виявлено, що в протоколі існують суттєві розбіжності з тим, що відтворено у відеозаписі. При проведенні слідчого експерименту необхідно було, щоб підозрюваний ОСОБА_8 у присутності захисника і двох понятих у кабінеті слідчого розповів детально про скоєння ним злочину, погодився виїхати на місце злочину і уже там наочно показати як і де він скоїв злочин, але чомусь слідчий цього не зробив. Із відеозапису неможна нічого зрозуміти, як проник в будинок потерпілих підозрюваний, де він взяв викрадені речі, чи бачив він потерпілого під час скоєння злочину, чи намагався викрасти шампунь. гелі, парфуми, потерпілого із ванної кімнати як втік з будинку. Суд звернув увагу на ту обставину, що на відеозапису підозрюваний стверджує, що він сокирою віджав вікно, а сторона обвинувачення, посилаючись на висновок експерта, стверджує що ОСОБА_8 віджав(відкрив) вікно за допомогою стамески.

За таких обставин суд вважає протокол проведення слідчого експерименту від 17.03.2017(т.1 а.с.177-180) є недопустимим доказом.

Із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.03.2017 вбачається, що затриманий ОСОБА_8 в протоколі власноруч записав: «кражу я не совершал, а изъятые вещи у меня мне дал знакомый, которого на момент задержания рядом не было» (т.1 а.с.207-208). Про це ОСОБА_8 стверджував при допиті в судовому засіданні. Зазначене твердження обвинуваченого ОСОБА_8 не були спростовані стороною обвинувачення.

Дослідивши, як доказ, поданий стороною обвинувачення заяву ОСОБА_8 (т.1 а.с.215) про те, що він вчинив крадіжку з будинку потерпілих, написану 17.03.2017р., суд звертає увагу на ту обставину, що при написанні цієї «заяви» чомусь не був присутній захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_20 , якого було призначено 15.03.2017 р. (т.3 а.с.59). Заява адресована на ім`я начальника Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_21 (т.1 а.с.215). Зазначена заява ні де не зареєстрована і не відомо, як появилась у кримінальному провадженні. За таких обставин суд не може визнати зазначену «заяву» допустимим доказом, так як було грубо порушене право підозрюваного на захист.

Відповідно до положень ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Ч.1 статті 2 КПК України передбачено, що завданням кримінального провадження є, зокрема, «щоб для кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура».

Згідно ч.2 ст. 86,ч.1 п.4,ч.2 ст. 87 КПК України,Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, зокрема яким є порушення права на захист.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. ч.2 ст.86 КПК України).

У сукупності порушень які були допущені органами досудового слідства при проведенні процесуальної дії, як докази підлягають виключенню.

Згідно з ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно ч.2 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що (серед інших) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що злочини, передбачені ч.2 ст. 15,ч.2 ст.185,ч.3 ст.185 КК України вчинені ОСОБА_8 , в тому він підлягає виправдуванню за цими обвинуваченнями на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України.

Суд не може вирішити долю речових доказів.

Керуючись ст.ст. 1,2,84-86,373 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 по пред`явленому обвинуваченню у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, визнати невинуватим та виправдати у зв`язку з недоведеністю, що кримінальні правопорушення вчинені обвинувачуваним.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1