У Х В А Л А

01 жовтня 2018 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши клопотання Старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Біла Церква Київської області, громадянка України, з середньою освітою, незаміжня, не працююча, проживаюча та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, п.2 ч.2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

01 жовтня 2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що за даними органів досудового розслідування 27.09.2018 року близько о 06 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно з метою убивства свого малолітнього сина ОСОБА_7 нанесла останньому тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї, проте з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

На думку сторони обвинувачення, причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події від 27.09.2018 року, що проводився за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом допиту малалітнього потерпілого ОСОБА_7 від 27.09.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 27.09.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.09.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 27.09.2018 року; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_6 від 27.09.2018 року.

Таким чином, на думку сторони обвинувачення, підозра ОСОБА_6 у незакінченому замаху на умисне вбивство малолітньої дитини, яке не було доведено до кінця з причин, які не залежали від її волі, є обґрунтованою.

Щодо наявності ризиків, то ризиком того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що вона, усвідомлюючи міру покарання за вчинене нею кримінального правопорушення, може навмисно переховуватись з метою уникнення відповідальності, та під страхом суворого покарання може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному проваджені, чим може перешкоджати виконанню процесуальних рішень та встановленню істини у кримінальному провадженні.

Ризиком того, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків є те, що підозрюваній відомо місце проживання вказаних осіб. Підозрювана шляхом погрози, підкупу може схиляти свідків до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Відповідно до п. 5 ст. 177 КПК України, враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного злочину, особу підозрюваної ОСОБА_6 , остання може вчинити інше кримінальне правопорушення. Ризиком того, що підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення також є те, що підозрювана ніде не працює, не має постійних джерел доходу, належних засобів для існування, вчинила особливо тяжкий злочин.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та її належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під ватрою.

Також, необхідно врахувати соціальні зв`язки підозрюваної, відсутність у неї постійного офіційного місця роботи, постійного джерела доходів, майновий стан, з урахуванням її репутації, віку та стану здоров`я.

Враховуючи ступень тяжкості кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_6 та спосіб його вчинення, на думку сторони обвинувачення, необхідно не визначати заставу.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 підтримали клопотання та просили обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без надання можливості внесення застави.

Підозрювана ОСОБА_6 у судовому засіданні вважає за можливе розглянути клопотання на розсуд суду.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя робить наступні висновки.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з практикою ЄСПЛ, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п.32, Series A, № 182).

Слідчим суддею встановлено, що 27.09.2018 року відповідно до відомостей, внесених до ЄРДР, близько о 06 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно з метою убивства свого малолітнього сина ОСОБА_7 нанесла останньому тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї, проте з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Відповідно до електронного рапорту, 27.09.2018 року о 07 год. 07 хв. надійшло повідомлення від лікарів про те, що 07:07 27.09.2018 року до Білоцерківської дитячої лікарні, був доставлений ОСОБА_7 з різаною раною шиї, який пояснив, що його вдарила мати ножем по шиї.

Відповідно до пояснень ОСОБА_6 , остання показала, що 27.09.2018, близько 05 год. 30 хв. знаходячись за своїм місцем проживання в квартирі АДРЕСА_2 намагалась покінчити з життям шляхом вчинення самогубства та перед цим нанесла один удар ножем по шиї свого сина ОСОБА_7 .

Відповідно до протоколу огляду місця події від 27.09.2018 року, а саме квартири АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено канцелярський ніж зі слідами речовини червоного кольору схожу на кров.

Відповідно до протоколу допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_7 від 27.09.2018 року, останній вказав про обставини вчинення злочину, а саме те, що 27.09.2018 року він прокинувся від фізичного болю та побачив перед собою свою матір ОСОБА_6 , в руках якої знаходився канцелярський ніж. В подальшому, з метою уникнення удару він схопив за руку в якій знаходився канцелярський ніж та просив свою матір ОСОБА_6 викинути ножа та заспокоїтись, але остання не реагуючи почала здійснювати супротив та ОСОБА_7 розуміючи що в нього не вистачає сили утримувати руку, здійснив поштовх та побіг до ванної кімнати в якій зачинився. Після цього впевнившись, що його матір заспокоїлась вийшов з ванної кімнати та викликав швидку медичну допомогу.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , вона являється класним керівником ОСОБА_7 та додала, що всі батьки учнів її класу спілкуються через соціальну Інтернет мережу «Viber» та 26.09.2018 року, близько 11 год. в групу надійшло повідомлення від ОСОБА_6 з текстом « ОСОБА_11 батьки дякую за все і пробачте якщо щось не так» та дане повідомлення через деякий час, було нею видалено.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 27.09.2018 року, остання вказала, що її сестра ОСОБА_6 останні два місяці перебувала в депресивному стані відмовлялась від вживання їжі, ні з ким не хотіла розмовляти, не хотіла виходити зі свого помешкання та 25.09.2018 року під час розмови з нею остання сказала, що вже нічого не змінити, вона не є особистістю та хоче скоріше потрапити на небеса, так як немає сенсу жити. Під цієї розмови ОСОБА_9 її заспокоювала, але вона не реагувала та постійно плакала та від послуг психіатра відмовлялась.

Сукупність вищевказаних доказів, які оцінено слідчим суддею, дають підстави дійти висновку про те, що підозра у причетності ОСОБА_6 в принаймні до завдання потерпілому цих тілесних ушкоджень, є очевидно обґрунтованою.

Оцінюючи наявність ризиків, на які посилалась у своєму клопотанні слідчий та прокурор, не зважаючи навіть на відсутність у підозрюваної судимостей, вказана обґрунтована інформація свідчить про наявність ризику вчинення підозрюваною нових злочинів.

Слідчий суддя також враховує, що органами досудового розслідування ще не проведено необхідних експертиз для встановлення доказів.

Крім того, перебуваючи на свободі підозрювана зможе шляхом вмовляння, погроз чи підкупу, впливати на потерпілого та інших свідків події злочину, на даній стадії досудового розслідування, свідчить про наявність зазначеного ризику, на який посилався прокурор.

З огляду на викладене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваної, запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень та запобігання спробам чинення тиску на потерпілого, свідків, та можливого чинення інших перешкод органам досудового розслідування, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо останньої на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим КПК України.

Відповідно п. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Згідно із ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним не визначати підозрюваній розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, вчиненого із застосування насильства.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194, 199, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання Старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_4 - задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, п.2 ч.2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою рахувати з дня затримання, тобто з 01 жовтня 2018 року по 30 листопада 2018 року включно.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити підозрюваній ОСОБА_6 після її проголошення.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 04 жовтня 2018 року, о 8 годині 50 хвилин.

Слідчий суддяОСОБА_1