УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/3178/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
08 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
потерпілого ОСОБА_11
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
На вирок суду подані апеляційні скарги.
Обвинувачений ОСОБА_7 вирок суду в частині призначеного покарання просить змінити та призначити йому покарання із застосуванням ст.ст.69,75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням.Вказує на те, що він щиро розкаявся, а потерпілі до нього не мають претензій.
Захисник ОСОБА_8 вирок суду просить змінити, призначити його підзахисному покарання у виді 5 років позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.Посилається на те, що його підзахисний, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, потерпілі до нього не мають претензій.
Прокурор вирок суду просить скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, строком на 3 роки, а на підставі ст.76 КК України покласти на обвинуваченого певні обов`язки.Вказує на те, що призначене ОСОБА_7 покарання, є надмірно суворим і таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.Зазначає, що суд не врахував, що обвинувачений відшкодував завдані злочином збитки, думку потерпілих, які не наполягали на призначенні йому суворого покарання.
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 вирок суду просять змінити, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням.Посилаються на те, що призначене судом покарання ОСОБА_7 , є надмірно суворим і таким, що не відповідає даним про його особу та обставинам, що пом`якшують покарання.Зазначають, що судом не була врахована їх думка при призначенні обвинуваченому покарання, а також та обставина, що ОСОБА_7 добровільно відшкодував, заподіяну їм злочином шкоду, попросив у них вибачення.
На апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 потерпіла ОСОБА_13 подала заперечення, в яких вказані апеляційні скарги просила залишити без задоволення, а вирок - без зміни.
Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 11 квітня 2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 у дохід держави 3 659 грн. 49 коп. процесуальних витрат.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній- особисте зобов`язання.
Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Як визнав суд, 30 жовтня 2017 року близько 6 години 10 хвилин ОСОБА_7 керував технічно справним автомобілем марки "MERCEDES-BENZ", модель "SPRINTER 413 CDI", реєстраційний номерний знак " НОМЕР_1 ", що належить ОСОБА_14 та у якому перевозив пасажира ОСОБА_15 .
Керуючи у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом та рухаючись по правій смузі руху проїзної частини під`їзної дороги до м. Житомира зі сторони автодороги сполучення "Київ Чоп" в напрямку до м. Житомира, на її 2 км. + 120м., що в с. Іванівка Житомирського району Житомирської області ОСОБА_7 в порушення вимог пунктів 2.3 "б", 12.3 та 13.1 ПДР України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки і стану транспортного засобу не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого передньою правою частиною керованого ним автомобіля здійснив зіткнення із задньою лівою частиною автобуса марки "РУТА СПВ 17", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_16 і рухався в попутному напрямку прямо здійснюючи пасажирські перевезення за маршрутом № 104 "Іванівка Станишівка"
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки "MERCEDES-BENZ", модель "SPRINTER 413 CDI", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_15 отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці, а пасажири автобуса марки "РУТА СПВ 17", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Заслухавши доповідача, прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_11 , які підтримали подані апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Висновок суду про винність ОСОБА_7 у вчинені злочину за обставин наведених у вироку грунтується на зібраних у кримінальному провадженні та перевірених в судовому засіданні доказах, оцінених в сукупності і є обгрунтованим.
Дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України кваліфіковані правильно.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 суд врахував, що він щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, та із застосовуванням ст. 69 КК України обгрунтовано призначив йому більш м`яке покарання, яке не передбачене санкцією ст. 286 ч.2 КК України у виді обмеження волі.
Призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 75 КК України, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 11 квітня 2018 року, щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :