Справа № 206/1501/18
Провадження № 1-в/206/631/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро подання заступника начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області майор внутрішньої служби ОСОБА_3 про приведення у відповідність з чинним законодавством вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.03.2018 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 301, ч.3 ст.301 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік,

за участю прокурора ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

26.09.2018 року заступник начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області майор внутрішньої служби ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про приведення у відповідність з чинним законодавством вироку суду, яке мотивовано наступним.

Так, вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.03.2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 301, ч.3 ст.301 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено з випробуванням строком на 1 рік. На підставі ст. 76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Однак, ч. 2 ст. 76 КК України (в редакції Закону № 1492-VIII від 07.09.2016 року) звучить так: "На осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обо`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації", тобто без зазначення "на постійне місце мешкання". У зв`язку з викладеним просить привести у відповідність вкзаний вирок суду.

Представник Індустріального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні подання.

Суд вислухавши думку прокурора та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в задоволенні подання слід відмовити, оскільки вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.03.2018 року було затверджено угоду про визнання винуватості від 22.03.2018 року, з погодженням визнання винуватості та мір покарання, які повинен понести ОСОБА_4 , перед судом органом пробації поставлено не питання зміни обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, передбаченого п. 13-3 ч. 1 ст. 537 КПК України, а фактично виключення із резолютивної частини вироку суду посилання на фразу на постійне місце мешкання", що в даному випадку може бути вирішено шляхом виправлення описок, у порядку ст. 379 КПК України.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенніподання слід відмовити, із наведених вище підстав.

Керуючись ст. 372, ст. 537, ст. 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області майор внутрішньої служби ОСОБА_3 про приведення у відповідність з чинним законодавством вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.03.2018 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 301, ч.3 ст.301 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга у Апеляційний суд Дніпропетровської області, через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1