Провадження №: 1-кп/752/56/18
У Х В А Л А

23.05.2018 року м. Київ

колегія суддів Голосіївського районного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участі прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9
в ході проведення в приміщенні суду в м. Києві судового засідання в кримінальному провадженні внесеному за № 0000197 відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 190 КК України; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченої за ч. 4 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває вищевказане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 .
Обвинувачений ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про скасування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи заявлене клопотанням тим, що на цей час останній належним чином виконує свої процесуальні обов`язки, більше того після закінчення дії ухвали від 29.01.2018 року, він своєю поведінкою довів, що відсутня необхідність застосування запобіжного заходу, крім того жодного впливу на потерпілих та свідків не чинив, а тому ризики передбачені ст. 177 КПК України взагалі перестали існувати.
Захисник ОСОБА_6 просила скасувати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 , що обвинувачений не порушував покладених на нього зобов`язань, та відсутня необхідності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, необхідно працевлаштуватись та утримувати свою сім`ю. Крім того у зв`язку із перебуванням в умовах слідчого ізолятору у ОСОБА_10 погіршився стан здоров`я та він потребує лікування.
Прокурор ОСОБА_5 заперечила стосовно скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , зазначила, що на цей час наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, раніше офіційно не був працевлаштований та порушував покладені судом на нього обов`язки, та запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту забезпечує його належну процесуальну поведінку.
Колегія суддів, з урахуванням думок учасників кримінального провадження приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави для скасування обвинуваченому раніше обраного запобіжного, виходячи з наступного.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_10 обвинувачуються, у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину проти власності, та на даній стадії процесу судом встановлено, що існують ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим колегія не знаходить підстав для скасування обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим в інкримінованому йому злочинах, майновий стан, а також відсутність будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у колегії немає обґрунтованих підстав вважати, що на даний час зникли ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а раніше обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих йому в вину діянь. Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість скасування запобіжного заходу.

Також при цьому суд враховує, що запобіжний захід має на меті, зокрема, попередження спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

Одночасно, колегія зважаює на те, що пред`явлене ОСОБА_10 обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Доводи обвинуваченого та сторони захисту, про виконання обвинуваченим ОСОБА_10 процесуальних обов`язків, як під час дії запобіжного заходу так і під час проміжку часу, коли строк дії запобіжного заходу сплинув, наявність місця проживання та інші доводи, колегія не вважає такими, що свідчать про можливість скасування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки на переконання колегії, посилання сторони захисту на належну процесуальну поведінку є такими, що підтверджують дієвість застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу. Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 , про скасування запобіжного заходу.

Керуючись ст. 331 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

відмовити в задоволенні клопотання про скасування обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ____________ _____________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3