ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/9734/18
Провадження №1-кс/201/5776/2018
У Х В А Л А
Іменем України

13 вересня 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження № 0000937 від 11.03.2017р. ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 від 26.07.2018р., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000937 від 11.03.2017р. ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 від 26.07.2018р. було накладено арешт на автомобіль ВАЗ 21124, д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, сірого кольору, кузов НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 зареєстрований ОСОБА_5 , шляхом заборони власнику та будь-яким іншим особам відчуження, користування та розпорядження.

Просить скасувати накладений арешт нерухомого майна, обґрунтовуючи свою позицію тим, що арешт є непоґрунтованим, заявниця незаконно обмежена у праві власності і користуванні власністю.

ОСОБА_3 надала до суду письмову заяву, в якій просить її клопотання задовольнити в повному обсязі.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином. Від слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 надійшли письмові заперечення в яких останній просить залишити скаргу без задоволення та залишити арешт, оскільки 09 липня 2018 року було призначено технічну експертизу транспортного засобу яка станом на день розгляду клопотання ще триває.

Суд, розглянувши клопотання, вивчивши матеріали справи, виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 від 26.07.2018р. було задоволено клопотання старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000937 від 11.03.2017р. за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Накладено арешт на автомобіль ВАЗ 21124, д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, сірого кольору, кузов НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 зареєстрований за ОСОБА_3 , шляхом заборони власнику та будь-яким іншим особам відчуження, користування та розпорядження.

Приймаючи таке рішення про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя виходив з того, що кримінальне провадження розпочате на підставі заяви ОСОБА_7 , поданої до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, про те, що 11.03.2017р. близько о 06:40 годин невстановлена особа, перебуваючи біля будинку №4, за адресою: м. Дніпро, провулок Радянський, заволоділа автомобілем марки ВАЗ 2112, д.н.з. НОМЕР_4 , сірого кольору, VIN НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , який на праві власності належить ОСОБА_8 .

Під час допиту потерпілий пояснив, що 10.03.2017р. о 22:00 годині він залишив автомобіль ВАЗ 2112, д.н.з. НОМЕР_4 , сірого кольору, VIN НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , яким користувався та який на праві власності належав ОСОБА_8 у дворі біля будинку №4 за адресою: м. Дніпро, провулок Радянський. Наступного ранку 11.03.2017 р. близько о 06:40 годин виявив відсутність свого автомобілю.

Під час додаткового допиту потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 08.07.2018р. виявив автомобіль ВАЗ 2112, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке Шосе, буд. 2, сірого кольору який за зовнішніми ознаками дуже схожий на його автомобіль, який впізнав його за характерними рисами у вигляді вкручених саморізів у торпеді автомобіля та спеціального бортового комп`ютера, який встановлювався додатково.

Вищевказаний автомобіль ВАЗ 2112, д.н.з. НОМЕР_1 , 08.07.2018р. у період часу з 12:45 до 13:15 було оглянуто та вилучено до спеціального майданчика Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. Візуальним оглядом підкапотного простору було встановлено, що права стійка амортизатора на якій знаходиться номер кузова автомобіля НОМЕР_2 має сліди втручання та візуально вварена не в умовах заводу виробника.

Крім того, під час досудового розслідування було встановлено, що після зміни номер кузова автомобіля з VIN НОМЕР_5 , НОМЕР_6 на НОМЕР_2 автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_3

09.07.2018 року автомобіль ВАЗ 2112, д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску кузов НОМЕР_2 , сірого кольору, зареєстрований за ОСОБА_3 , визнано речовим доказом у кримінальному провадження № 0000937.

Слідчий, обґрунтовуючи підстави для арешту, посилався на те, що автомобіль набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення. Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження може привести до втрати майна, а саме, вивезення транспортного засобу за межі території України, нанесення непоправної істотної шкоди та ввести в оману слідство, що може перешкодити встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні №0000937, та може сприяти вчиненню нових злочинів, в тому числі, пов`язаних з оформленням, переоформленням права власності на вищевказане майно.

Ухвалюючи рішення про накладення арешту, слідчий суддя виходив з того, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки автомобіль ВАЗ 21124, д.н.з. НОМЕР_1 , який на теперішній час зареєстрований за ОСОБА_3 , є предметом злочину, суддя слідчий дійшов висновку про те, що він відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Крім того, постановою старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 09.07.2018р. автомобіль ВАЗ 21124, д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, кузов НОМЕР_2 , сірого кольору, який зареєстровано за ОСОБА_3 , був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000937 від 11.03.2017 року.

Автомобіль є предметом злочину, його було вилучено 08.07.2018р. після проведення огляду транспортного засобу згідно протоколу огляду транспортного засобу від 08.07.2018р., складеного слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 .

Арешт накладено з метою збереження речових доказів та недопущення зникнення, втрати або пошкодження зазначеного майна, яке є засобом і знаряддям вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, та яке має доказове значення по кримінальному провадженню.

Враховуючи встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що доводи заяника щодо необхідності дотримання балансу інтересів сторін при проведенні досудового слідства безумовно заслуговують на увагу, особливо в контексті вимог ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно до якого кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Водночас, за змістом цієї ж норми згаданого «Протоколу №1», …проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

За таких умов аналізу має бути піддано обґрунтованість необхідності та ступень втручання у володіння майном заявника з боку держави в особі слідчих органів, які ініціювали в суді його арешт.

Заявницею не надано суду жодних доказів того, що у подальшому застосуванні арешту заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Майно арештоване з урахуванням обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, а тому доводи клопотання про скасування арешту щодо не встановлення зазначених обставин є безпідставними.

Посилання заявниці на те, що арешт майна є не обґрунтованим не заслуговують на увагу, оскільки до завдання слідства та слідчого судді на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано доказів, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Їх завдання полягає в тому, щоб дослідити ті вже наявні обставини кримінального правопорушення, які дають достатньо обґрунтовані підстави для накладення арешту на майно.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею були досліджені зазначені обставини та не знайдено у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про арешт майна порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного. Всі інші обставини підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Вивчивши надані суду матеріали клопотання та докази на його обґрунтування, доходжу висновку, що заявником не було надано достатніх доказів на обґрунтування необхідності скасування вжитого ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська арешту майна заявника, зокрема те, що відпала потреба у подальшій наявності арешту на майні, провадження по справі закрито тощо.

З огляду на викладене та враховуючи, що слідчі дії тривають, а саме те, що на даний час по справі згідно постанови про проведення експертизи транспортного засобу від 09 липня 2018 року, по кримінальному провадженню 0000937 призначено технічну експертизу транспортного засобу, яка на момент розгляду слідчим суддею клопотання ще триває, необхідність накладення арешту не відпала, а також з метою захисту законних інтересів держави, оцінивши в сукупності надані докази, приходжу до висновку про те, що заявницею в зазначеному клопотанні про скасування арешту майна належним чином не було доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити у зв`язку з його безпідставністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170-174, 333, 350, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження № 0000937 від 11.03.2017р. ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 від 26.07.2018р. - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1