УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2018 року

м. Київ
справа № 570/11/18
провадження № 51-7452ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 28 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 12 червня 2018 року в межах кримінального провадження № 0001618 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Рівне, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 10 грудня 2014 року за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, 04 квітня 2017 року на підставі ст. 81 КК звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 6 днів,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК.
Суть питання
За вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 28 лютого 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного за попереднім вироком і остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
За вироком суду ОСОБА_4 визнано винним і засуджено за те, що він 23 жовтня 2017 року приблизно о 22:00, шляхом розбиття вікна, проник до будинку розташованого по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_5 10 000 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 12 червня 2018 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації своїх дій, посилаючись на невідповідність призначеного йому покарання тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, просить скасувати постановлені у кримінальному проваджені судові рішення і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На обґрунтування своїх вимог засуджений указує на те, що суди першої і апеляційної інстанцій, встановивши низку обставин, що пом`якшують його покарання безпідставно не застосували до нього положення ст. 69 КК. Крім того засуджений зазначає, що судами необґрунтовано не визнано обставинами, які на його думку, пом`якшують його покарання, а саме добровільне відшкодування завданих збитків, вчинення злочину у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, а також те, що він одружений, має двох малолітніх дітей та здійснює догляд за особою похилого віку.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Доведеності винуватості засудженого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, кримінально-правової оцінки його дій за ч. 3 ст. 185 КК відповідно до вимог ст. 433 КПК Верховний Суд не перевіряв, оскільки законність та обґрунтованість судових рішень у цій частині засудженим не оскаржуються.
Частиною 2 ст. 50 КК закріплено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання воно має ґрунтуватися, зокрема на принципах індивідуалізації та справедливості.
Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».
Відповідно до ст. 65 КК суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_4 згідно з указаними нормами закону врахував: характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу засудженого, котрий раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, за місцем проживання характеризується посередньо. Також суд визнав щире каяття ОСОБА_4 , і активне сприяння розкриттю злочину, як обставини, що пом`якшують покарання, та не встановив обставин, що його обтяжують.
З урахуванням наведеного суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, встановлених Кримінальним кодексом України, і дійшов обґрунтованого висновку про призначення засудженому мінімального покарання, передбаченого санкцією статті, за якою його засуджено. З таким висновком погодився суд апеляційної інстанції, правильним його вважає і Верховний Суд.
Підстав вважати таке покарання явно несправедливим унаслідок суворості або призначеним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність Верховний Суд не вбачає, як і не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК.
Висновок суду про призначення засудженому ОСОБА_4 остаточного покарання на підставі ст. 71 КК також є правильним.
Зі змісту касаційної скарги та долученої до неї копії ухвали апеляційного суду вбачається, що засуджений та його захисник, не погоджуючись із вироком місцевого суду, подали апеляційні скарги, в яких наводили доводи щодо невідповідності призначеного ОСОБА_4 покарання тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення внаслідок суворості, які за змістом та суттю є аналогічні доводам, викладеним засудженим у касаційній скарзі.
Під час розгляду кримінального провадження в апеляційному порядку цей суд перевірив усі посилання й доводи, викладені стороною захисту у згаданих апеляційних скаргах, і, не встановивши підстав для скасування або зміни вироку місцевого суду, вмотивовано відмовив у задоволенні заявлених апеляційних вимог, навівши аргументи та підстави для прийняття такого рішення. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що вирок суду першої інстанції, залишений без змін апеляційним судом, в частині визначення виду і розміру призначеного засудженому ОСОБА_4 покарання відповідає принципам індивідуалізації та справедливості.
Переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, вмотивованість їх висновків з питань правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_4 покарання та справедливості обраного йому заходу примусу, засуджений у касаційній скарзі не навів.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Таким чином, оскільки з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, Верховний Суд на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 28 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 12 червня 2018 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3