Ухвала
Іменем України

21 травня 2018 року

м. Київ
справа № 314/4685/17

провадження № 51-6191 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу заступника прокурора Запорізької області на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 26 березня 2018 року,
в с т а н о в и в:
Із матеріалів провадження за скаргою вбачається, що Апеляційний суд Запорізької області ухвалою від 26 березня 2018 року відмовив в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2017 року щодо ОСОБА_4 , а апеляційну скаргу повернув особі, яка її подала. При цьому колегія суддів апеляційного суду не встановила підстав, які би свідчили про поважність причин пропуску строку на подачу апеляційної скарги.
Не погоджуючись із таким рішенням суду апеляційної інстанції, заступник прокурора Запорізької області звернувся з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 26 березня 2018 року скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. На його думку, апеляційний суд істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі прокурора,

та надану до скарги копію судового рішення, касаційний суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Пунктом 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визначено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Як видно з касаційної скарги, прокурор не погоджується з відмовою суду апеляційної інстанції поновити йому строк на апеляційне оскарження.
В ухвалі Апеляційного суду Запорізької області від 26 березня 2018 року зазначено, що як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження заступник прокурора Запорізької області посилався на необізнаність прокурора вищого рівня про існування судового рішення, що стало перешкодою для своєчасного оскарження судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 395 КПК строк подачі апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції становить 7 днів з дня її оголошення.
Частиною 3 ст. 395 КПК визначено, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
В ухвалі Апеляційного суду Запорізької області від 26 березня 2018 року вказано, що в судовому засіданні суду першої інстанції брав участь прокурор Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури, який знав про постановлене районним судом рішення та мав реальну можливість реалізувати право на оскарження судового рішення в строк, передбачений кримінальним процесуальним законом.
Згідно із Законом України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.
За таких обставин колегія суду касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції та вважає безпідставними доводи заступника прокурора Запорізької області про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження рішення районного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Пунктом 4 ч. 3 ст. 399 КПК передбачено, що апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Таким чином, апеляційний суд прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні клопотання заступника прокурора Запорізької області про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2017 року, оскільки відсутні поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження.
Доводи прокурора про те, що в суді апеляційної інстанції зазначалося про пропуск строку оприлюднення рішення суду першої інстанції є недоведеними та такими, що не впливають на правильність прийнятого рішення.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування судового рішення, у касаційній скарзі прокурора не наведено, а тому підстав для задоволення його касаційної скарги

і відкриття касаційного провадження немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора Запорізької області на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 26 березня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2017 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3