ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №766/6219/16-к

25.05.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді- ОСОБА_1

за участю секретаря- ОСОБА_2

прокурора- ОСОБА_3

захисника- ОСОБА_4

потерпілої- ОСОБА_5

обвинуваченої- ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0001665 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсона, українки, громадянки України, не одруженої, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимої, - у вчинені злочину, передбаченому ст.185 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 28.03.2016 близько 19.00 год., перебуваючи за адресою м. Херсон вул.. Карбишева,11, переслідуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігав, таємно, з шафи №40 в роздягальні тренувальної зали Fit Cures викрала мобільний телефон «Флай», imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що належав ОСОБА_5 , вартістю 1500 грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_6 свою провину не визнала і пояснила, що у 2016р. вона ходила на тренування у фітнес клуб «Фит Керс». В цей вечір вона знайшла в роздягальні вільну шафку і почала переодягатися. Було близько 8-10 чоловік. Сидячи на лавці побачила під нею телефон чорний сенсорний, підняла, запитала чий, але ніхто не відповів і вона поклала телефон у свій пакет. Пішла тренуватися, там нікого не запитувала за телефон. Прийшов чоловік і вона пішла раніше, забувши, що у неї чужий телефон. Дзвонив чи ні хтось на цей телефон вона не знає. Вона виявила його десь через тиждень, ходила з ним на тренування, думала, що будуть шукати і вона скаже, але ніхто не запитував за нього. Десь через місяць у неї зламався її телефон і вона включила цей телефон. Через декілька днів до неї приїхали співробітники поліції. Вона вважає, що її помилка, що вона зразу ж не віддала телефон адміністратору на рецепцію.

Незважаючи на не визнання своєї провини, обвинуваченою ОСОБА_6 її винність в інкримінованому злочині підтверджується сукупністю досліджених та перевірених у ході судового розгляду доказів:

-протоколом огляду місяця події від 28.03.2016 в ході якого було встановлено місце злочину - капчик № НОМЕР_3 у жіночій роздягальні №2 фітнес клубу Fit Cures за адресою м. Херсон вул.. Карбишева,11

-показами потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що у цей вечір 28.03.16 вона переодягалася у роздягальні клубу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Було багато людей, у тому числі і обвинувачена. Вона у роздягальні розмовляла по телефону «Флай» і потім поклала його у карман куртки, а шафку зачинила. Це бачила обвинувачена. Їх шафки були у різних кінцях роздягальні і обвинувачена не могла найти телефон під лавкою, оскільки вона його не могла уронити, так як застебнула карман куртки і телефон не міг випасти з карману. Коли вона виявила пропажу телефону, то стала на нього дзвонити, але він був вже вимкнутий. Змійка на кармані куртки була пошкоджена. Телефон був повністю заряджений. Після цього випадку обвинуваченій неодноразово дзвонили, але вона в клуб не приходила. Цивільний позов підтримує у повному обсязі.

-показами свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що разом з потерпілою ходила до фітнес клубу «Фіт керс». В цей вечір у роздягальні у неї з потерпілою шафки були рядом. Та розмовляла по телефону, а потім поклала його у карман куртки, коли переодяглась, то дверці шафки зачинила на ключ. Всі шафки були у полі зору. Пропажу телефону потерпіла виявила, коли переодягалася. Перед тренуванням вона бачила ОСОБА_8 у роздягальні, але була та на тренування чи ні вона не пам`ятає

-показами свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що вона власник клубу ІНФОРМАЦІЯ_2 , клієнтами якого є обвинувачена і потерпіла. У березні 2016р. вона підміняла на рецепції співробітника. До неї підійшла потерпіла і сказала, що з роздягальні у неї вкрали телефон, який вона залишила у шафці у кармані куртки. ОСОБА_8 вже в клубі не було. Вона зачинила клуб і викликала поліцію.

-показами свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що вона тренер фітнес клубу «Фіт Керс», після тренування з роздягальні вийшла потерпіла і сказала, що у неї пропав телефон. Та з її телефону подзвонила на свій, але телефон був вимкнутий. Оскільки жінки після тренування часто забувають свої речі у них є шафка забутих речей.

-протоколом огляду від 27.05.2016 в ході якого ОСОБА_6 добровільно видала мобільний телефон «Флай» без якихось пошкоджень на екрані і поверхні телефону, який визнаний речовим доказом і переданий під розписку потерпілій ОСОБА_5

-розпискою від 27.05.2016 у якій ОСОБА_5 зазначила, що отримала телефон «Флай» і претензій не має

-протоколом огляду від 11.06.2016, згідно якого на куртці потерпілої пошкоджена змійка правого карману

-висновком експерта №4088 від 30.06.2016 згідно якого ринкова вартість досліджуваного мобільного телефону марки «Флай» станом на момент вчинення злочину, а саме на березень 2016р. могла складати 1500 грн.

Відповідно до ч.1 ст.86 КПК України допустимим є доказ, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

На підтвердження обвинувачення ОСОБА_6 за ст.185 ч.1 КК України стороною обвинувачення у якості доказів надані протоколи пред`явлення особи для впізнання, проведені з потерпілою ОСОБА_5 від 11.06.2016 та свідком ОСОБА_7 від 13.06.2016.

Відповідно до ч.3 п.1 ст.104 КПК України вступна частина протоколу повинна містити відомості про всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання).

Відповідно до ч.3 п.2 ст.104 КПК України описова частина повинна містити відомості про отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження.

Однак, зазначені вище протоколи пред`явлення особи для впізнання не містять повних даних про осіб, які впізнавали, а також не зазначено кого саме впізнали потерпіла та свідок.

Враховуючи викладене, суд вважає, що під час отримання досліджених судом протоколів пред`явлення особи для впізнання, органом досудового розслідування не було дотримано порядок визначений ст.ст.104,240,231 КПК України, що має своїм наслідком визнання їх недопустимими доказами.

Однак. сукупність досліджених у ході судового розгляду допустимих доказів, безперечно підтверджує винність обвинуваченої ОСОБА_6 в інкримінованому їй злочині, а невизнання нею своєї провини суд розцінює, як бажання уникнути відповідальності за вчинене.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов у якому вона просить стягнути з ОСОБА_6 вартість викраденого у неї мобільного телефону «Флай» у сумі 3000 грн., зазначаючи, що телефон був їй повернутий з зовнішніми слідами дефектів від падіння, а також з проблемами програмного забезпечення. Крім того, просить стягнути з обвинуваченої вартість нового телефону у сумі 4500 грн, який вона вимушена була придбати 22.04.2016. Також просить стягнути у рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн., оскільки крадіжкою телефону їй були спричинені душевні страждання.

Суд вважає, що цивільний позов підлягає задоволенню частково у частині стягнення моральної шкоди на суму 1500 грн. і не підлягає задоволенню у частині стягнення вартості придбаного нового мобільного телефону на суму 4500 грн., оскільки цей телефон був придбаний потерпілою на власний розсуд і залишається у неї. А також не підлягає задоволенню позов у частині стягнення вартості викраденого мобільного телефону у сумі 3000 грн., оскільки ця вартість ні чим не підтверджується, є висновок експерта №4088 у якому вартість телефону на час його викрадення складає 1500 грн., згідно протоколу огляду ОСОБА_6 добровільно видала мобільний телефон «Флай» без якихось пошкоджень на екрані і поверхні телефону, а у розписці ОСОБА_5 зазначила, що отримала телефон «Флай» і претензій не має. Таким чином ОСОБА_5 не надала суду доказів, які б обґрунтовували її позов у частині стягнення майнової шкоди.

При обранні обвинуваченій міри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки нею скоєного, особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка за місцем проживання характеризується посередньо, те, що вона з 2008р. перебуває на обліку в КУ «Обласний наркологічний диспансер» з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоідів, синдром залежності, ніде офіційно не працює, ставлення ОСОБА_6 до вчиненого злочину, яке не побудовано на критичній оцінці її протиправних дій та готовності нести відповідальність за вчинене, і вважає необхідним призначити обвинуваченій покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України не пов`язаної з позбавленням волі.

На думку суду, даний вид покарання обраний у відношенні обвинуваченої є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів, а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчиненого нею злочину і наслідками, які настали в результаті його вчинення.

Керуючись ст. 370,374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винною у скоєнні злочину, передбаченому ст.185 ч.1 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1500 грн., в дохід держави за проведення експертиз 624,25 грн.

Речові докази: мобільний телефон вважати повернутим потерпілій..

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Херсонської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Херсонський міський суд Херсонської області.

СуддяОСОБА_1