1Справа № 335/6511/18 1-кс/335/6431/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б, клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000172 від 11 червня 2018 року у відношенні:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області, громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Запорізька перевізна компанія», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
17.08.2018 року до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення прокуратури Запорізкої області ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, мотивуючи тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Під час досудового розслідування, було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому на думку органа досудового розслідування є підстави для обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23:00 години до 05:00 години, наступного дня з покладнням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у звязку з чим слідчий і звернувся з вказаним клопотанням до суду.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання у повному обсязі, просили його задовольнити.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 проти клопотання слідчого про застосування щодо свого підзахисного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечував з тих підстав, що сторона обвинувачення не надала суду жодного доказу про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Просив відмовити у задоволенні клопотання.
Підозрюваний підтримав свого захисника, просив також у задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши клопотання та копії матеріалів, якими воно обґрунтовується, слідчий суддяч приходить до висновку про часткове задоволення клопотання з наступних підстав.

При розгляді клопотання встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000172 від 11.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
17.08.2018 року слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , ОСОБА_5 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у тому, що він підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керую транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
З цього приводу слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин, адже існують факти/інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Аналіз наданих доказів об`єктивно зв`язую підозрюваного з даним злочинам, тому можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування.
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
За змістом ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом та встановлених рішенням суду ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів розглядуваного клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та як зазначив безпосередньо в судовому засіданні прокурор, існують наявність ризиків, які передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення

Вивчивши зазначені ризики, які зазначені слідчим та прокурором, слідчий суддя знаходить що ризики передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, в суді не знайшли свого підтвердження, виходячи з такого.
Так, посилаючись на наявність ризику щодо переховування від органів досудового розслідування, ініціатор клопотання обґрунтовує його тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до восьми років, внаслідок чого підозрюваний може умисно переховуватись, з метою уникнення покарання.
На думку слідчого судді вказаний ризик не доведений і на його підтвердження не надано жодного підтвердження. До того ж, це суперечить вимогам п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини.

В рішеннях цього органу у справах «Летельє проти Франції», «Мансур проти Туреччини», «Мамедова проти Росії», зазначено, що ймовірність переховування особи не може оцінюватися лише на основі покарання, що загрожує даній особі, при цьому слід враховувати й інші релевантні обставини, які ж або можуть підтвердити ймовірність втечі
або ж зробити її незначною.
Тобто, ризики не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
При цьому, у рішенні Страсбурзького суду по справі «В. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року стверджено, вже зазначену обставину та вказано, що при цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з іншими державами та його міжнародні контакти, наявність паспортів, наявність сім`ї, попереднє ухилення від правоохоронних органів, тощо.
Не підтверджений також і ризики щодо можливості підозрюваного ОСОБА_7 незаконного впливу на потерпілих та свідків, шляхом погроз, вмовляння тощо, що спричинить останніх надати органу досудового розслідування неправдиві покази, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. На думку слідчого судді, поєднання вказаних ймовірних дій підозрюваного, є недоведеним належними доказами.
З огляду на обставини кримінального провадження та пояснення прокурора, слідчий суддя вважає, що обґрунтованим є лише наявність ризику того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки обставини кримінального провадження повністю не з`ясовані, що обумовлює необхідність проведення ряду процесуальних дій за участю підозрюваного.

При цьому, не підтвердження інших ризиків, на які посилається слідчий та прокурор, слідчий суддя оцінює зважаючи на вимоги п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, щодо існування хоча б одного ризику передбаченого в ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваногозапобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_5 , суд, вважає його таким, що здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризику у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України враховує тяжкість покарань, що загрожує ОСОБА_5 у разі його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, сімейний стан, наявність зареєстрованого місця реєстрації.
Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороніпідозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання встановленого в ході розгляду клопотання ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в якому він проживає у певний час доби, який зазначено у клопотанні.
Слідчий суддя переконаний, що саме такий запобіжний захід, як домашній арешт у певний час доби відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується ОСОБА_5 , відповідає особі підозрюваного, та є обґрунтованим заходом забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного, зможе забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти ризику, передбаченому п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за обґрунтованим покласти на нього таких обсяг обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити слідчому, що обов`язок, про який зазначено у клопотанні, а саме: не відлучатися з місця постійного проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, зазначено ним не вірно, оскільки пункт 2 ч. 5 ст. 194 КПК України викладно наступним чином: не відлучатися із населеного пункту, я кому підозрюваний або обвинувачений зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Отже, в цілком вищенаведеного слідчий суддя дійшов про частковість задоволення клопотання слідчого пр застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 176 178, 181, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони протягом двох місяців залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 ,у період з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступного дня, з 20 серпня 2018 року до 17 жовтня 2018 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну місця проживання та місця роботи;

-утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

-В іншій частині вимог клопотання - відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_5 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань

В разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 20 серпня 2018 року

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 23 серпня 2018 року о 11:05 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1