Справа № 738/1582/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/744/2018
Категорія - ч.1 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000505 від 29 серпня 2017 року, за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_7 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 22 травня 2018 року

щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куковичі Менського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого заступником чергового помічника начальника установи-начальником чергової зміни відділу нагляду і безпеки державної установи «Менська виправна колонія (№91), який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживаючий по АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 360 гривень.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнений від покарання.

Позовні вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.Шевченка смт. Макошине Менського району Чернігівської області залишені без розгляду.

Питання про долю речових доказів і документів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом визнано доведеним, що 27 серпня 2017 року близько 22 години ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення майна, прибув на територію лісопильні, розташованої за адресом: 1-й провулок 1-го Травня смт. Макошине Менського району Чернігівської області, яка належить СТОВ імені Шевченка, доступ до якої є вільним. Із території вказаної лісопильні ОСОБА_8 таємно викрав деталі з рами лісопильної марки «Р63-4Б» 1988 року випуску, а саме: «ворота передні» та «верхній валець» вагою 338 кг на загальну суму 1453 грн 40 коп.

Вказані деталі з рами лісопильні 27 серпня 2017 року обвинувачений ОСОБА_8 доставив до власного домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_2 та наступного дня 28 серпня 2017 року здав у м. Мена на металобрухт до металоприймального пункту ТОВ «Вторсплав».

Діями обвинуваченого ОСОБА_8 було заподіяно матеріальну шкоду СТОВ ім.Шевченка на суму 1453 грн 40 коп.

В апеляційній скарзі представник потерпілого просить вирок суду в частині вирішення цивільного позову змінити, задовольнити позов СТОВ ім.Шевченка у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_8 65 000 гривень матеріальної шкоди на користь позивача.

Аргументує тим, що висновки суду про те, що діями обвинуваченого СТОВ ім. Шевченка завдано матеріальної шкоди на суму 1453 грн 40 коп., не відповідають дійсності. Без викрадених деталей пилорама не може працювати, вони не виготовляються на території України, їх буде необхідно замовляти за кордоном або ж взагалі купувати нову пилораму.

Для відновлення стану деревообробного станка недостатньо суми коштів, яка дорівнює вартості металобрухту цих деталей.

З огляду на те, що судом першої інстанції був ухвалений обвинувальний вирок, апелянт вважає, що цивільний позов безпідставно залишений без розгляду, при цьому, судом не вказано умов, після усунення яких таку позовну заяву можна розглянути, чим порушено норми КПК та ЦПК України.

Також апелянт не погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого, вказуючи на те, що з першочергових пояснень ОСОБА_8 вбачається, що крадіжку ним було вчинено за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а органами досудового розслідування його дії кваліфікувались за ч. 3 ст. 185 КК України. Однак, є незрозумілим, чому кваліфікація дій змінилась, а особи, які вчиняли крадіжку разом з обвинуваченим, проходять свідками у справі.

Звертає увагу на те, що показання обвинуваченого, свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 містять суперечності, в кожному судовому засіданні ними змінювались, що викликає сумнів у їх правдивості та достовірності. Свідок ОСОБА_11 , який працював на пункті прийому металобрухту показав, що запчастини з пилорами привіз саме ОСОБА_8 , але суд з невідомих причин поставився критично до його показань, надавши перевагу суперечливим показанням свідків та обвинуваченого.

Представник потерпілого, юридична особа СТОВ ім. Шевченка, обвинувачений та його захисник повідомлялись про день і час апеляційного розгляду листами, які були відправлені 04 липня 2018 року, більше ніж за два місяці до початку судового засідання. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти доводів представника потерпілого та задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу представника потерпілого залишити без задоволення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження (т.1а.с. 8) 28 вересня 2017 року потерпілій стороні було надано доступ до матеріалів кримінального провадження.

13 жовтня 2017 року представник потерпілого ОСОБА_7 була ознайомлена з матеріалами справи в суді першої інстанції та не мала будь-яких клопотань, погоджувалась з оголошеною ОСОБА_8 підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та вартістю викраденого майна ( т.1.а.с. 15).

Крім того, відповідно до журналу судового засідання від 09 листопада 2017 року та технічного запису судового засідання, представник потерпілого була присутня у попередньому судовому засіданні у суді першої інстанції, де саме висловлювала думку про можливість призначення до судового розгляду кримінального провадження за обвинувальним актом, де ОСОБА_8 висувалося обвинувачення за ч.1 ст. 185 КК України.

Представник потерпілого не був позбавлений можливості заявляти клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, якщо вважала що дії обвинуваченого свідчать про більш тяжкий злочин та більшу вартість викраденого майна, однак ОСОБА_7 просила призначити судовий розгляд за висунутим прокурором обвинуваченням ( а.с. 42-43 т.1 ).

Відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд провадиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків коли це обвинувачення було змінено прокурором у ході судового розгляду.

Доказів того, що обвинувачений вчинив крадіжку за попередньою змовою групою осіб, не було здобуто під час проведення досудового розслідування, в зв`язку з чим дії ОСОБА_8 і були кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі аналізу доказів в їх сукупності, дійшов до висновку що дії обвинуваченого ОСОБА_8 , які виразились у таємному викраденні майна СТОВ ім.Шевченка, вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.

Після призначення підготовчого судового засідання судом, 08 листопада 2017 року представник СТОВ ім. Шевченка ОСОБА_7 як виконуюча обов`язки директора подала цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення матеріальних збитків в розмірі 65 тис. грн., мотивуючи тим, що без викрадених деталей експлуатація станка неможлива, вартість деталей, визначена за ціною металобрухту, не покриває тих затрат, які необхідно понести щоб відновити роботу станка шляхом замовлення запчастини за кордоном. Без купівлі викрадених запчастин до деревообробного станка «Пилорама Р63-4Б», необхідно буде купувати новий станок, вартість якого не менше 65 000 гривень.

Перевіряючи доводи цивільного позову, суд першої інстанції призначив товарознавчу експертизу за матеріалами кримінального провадження на предмет визначення ринкової вартості предметів злочину а саме: воріт передніх, двох верхніх катків та прижимного приладу з деревообробного станка «Пилорама Р63 4Б» ( том. 1 а. с. 99-100 ).

Судовий експерт Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_12 повідомив суд про неможливість проведення експертизи та визначити ринкову вартість передніх воріт, двох верхніх катків та прижимного приладу з деревообробного станка «Пилорама Р63 4Б» через відсутність самих запчастин та маркетингового дослідження про їх вартість ( том 1 а. с. 105-106).

Деревообробний станок «Пилорама Р63 4Б»1988 року випуску знятий з виробництва і його вартість не може бути однаковою з новими аналогічними станками, а вартість деталей від станка 1988 року випуску -тотожною вартості нових деталей.

Згідно протоколу огляду місця події від 29.08. 2017 року, пилорама СТОВ ім. Шевченка з усіх сторін заросла травою та чагарниками, ворота пилорами були відкритими та ніким територія не охоронялась ( том1 а. с. 137-143).

Апелянт, як під час судового засідання в суді першої інстанції, так і при подачі скарги суду апеляційної інстанції, не надала жодних документів, що підтверджують купівлю аналогічних викраденим запчастин до пилорами на суму позову.

При ухваленні обвинувального вироку, суд зобов`язаний на основі всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим злочином і шкодою, що настала.

Під час судового розгляду судом першої інстанції була встановлена вартість викраденого майна за ціною металобрухту, що відповідало умовам зберігання майна та давності його виготовлення. Вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення, а саме вартість нових деталей до деревообробного станка «Пилорама Р63 4Б»1988 року випуску чи купівля нового станка бувшого у вжитку, не підлягають розгляду у кримінальній справі. Такі позови заінтересовані особи можуть пред`явити в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Менського районного суду Чернігівської області від 22 травня 2018 року щодо ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15