Провадження 1-кп/522/800/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року місто Одеса

Приморський районний суду міста Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0001373від 22.05.2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Довжанка Красноокнянського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого в КП «ЖКС Портофранківський» двірником, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2017 року ОСОБА_3 приблизно о 15 год. 50 хв. перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де до нього прийшла його знайома потерпіла ОСОБА_5 . В ході бесіди, яка переросла в конфлікт, у ОСОБА_3 , раптово з корисливих мотивів виник злочинний намір, спрямований на заволодіння мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy J500» з сім-картою НОМЕР_1 , який знаходився в руках потерпілої.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, обравши метою свого злочинного посягання майно, яке належало ОСОБА_5 , 22.05.2017 року приблизно о 15 год. 55 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 відкрито шляхом ривку заволодів мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy J500» з сім-картою НОМЕР_1 , який знаходився в руках потерпілої, після чого з квартири виштовхнув потерпілу та закрив вхідні двері, утримуючи при собі її майно.

Таким чином, потерпілій ОСОБА_5 завдано матеріальний збиток на суму 5046,10 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст. 186 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

Крім того, обвинувачений заявив про те, що він з доказами, добутими органами досудового слідства в підтвердження його провини згоден, їх не оспорює і просить суд в судовому засіданні їх не досліджувати.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у скоєнні зазначеного злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення ч.1 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з наступного.
Згідно із Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК) а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо. Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст. 186 КК України, є злочином середньої тяжкості.
ОСОБА_3 є громадянином України, з середньою освітою, одруженого, працюючого в КП «ЖКС Портофранківський» двірником, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , позитивно характеризується за місцем роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Претензій майнового та морального характеру від потерпілої обвинувачений не має. Внаслідок вчиненого злочину тяжкі наслідки не наступили.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, у майбутньому обіцяє не скоювати нових злочинів, просить його суворо не карати.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.

З огляду на викладене, зазначені пом`якшуючі обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за вчинений ним злочин, покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком, оскільки на думку суду його подальше виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, ст..1-90 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч.2 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 12.06.2018 р.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J500» з сім-картою НОМЕР_1 золотистого кольору - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя:

12.06.2018