Номер провадження: 11-кп/785/880/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2017 року

про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, українки, громадянки України, до затримання проживала за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженої вироком апеляційного суду Одеської області від 11 грудня 2018 року за п.4 ч.2 ст.115 КК України до 15 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2017 року було відмовлено в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Прийняте рішення суд обґрунтував тим, що засуджена ОСОБА_8 , не довела своє виправлення, оскільки за час відбування покарання мала 16 дисциплінарних стягнень, вісім з яких діючих, 1 заохочення, участь у програмах диференційованого впливу не приймає, вину у вчиненому злочині не визнає. Крім того, засуджена конфліктна, не працевлаштована, відносно представників колонії допускає некоректну поведінку.
Не погодившись з прийнятим рішенням засуджена ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу, якою задовольнити її клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, у зв`язку із тим, що вона є інвалідом першої групи, виконує правила розпорядку колонії, вину у вчиненому злочині визнає. Крім того, має сина 1997 року народження та хвору матір пенсіонерку і вже відбула три чверті строку покарання, призначеного судом.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження за клопотанням засудженої апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до положень ст.81 КК України до засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі і сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. При цьому умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Отже, зі змісту вказаної норми права випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов, як відбування покарання у виді позбавлення волі, доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, фактичне відбуття встановленої законом частини призначеного покарання в залежності від класифікації злочину за ступенем тяжкості, формою вини та об`єктом суспільно-небезпечного посягання, наявності попередніх судимостей.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати, що засуджена ОСОБА_8 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, оскільки остання хоча і відбула більш ніж три чверті строку покарання призначеного їй вироком апеляційного суду Одеської області від 11 грудня 2008 року, однак за період відбування покарання мала лише одне заохочення та напроти, на момент апеляційного розгляду має шістнадцять стягнень, вісім з яких не погашені.

Крім того, апеляційний суд враховує незадовільну характеристику ОСОБА_8 , те, що вона не приймає участі у програмах диференційованого впливу, відносно працівників колонії допускає некоректну поведінку.

Вказані обставини дають апеляційному суду підстави вважати, що засуджена не довела своє виправлення.

Крім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_8 засуджена за вчинення особливо тяжкого злочину, і згідно характеристики адміністрації колонії, вину свою не визнає, але з метою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, запевняє оточуючих у протилежному.

Апеляційний суд зазначає, що частина призначеного ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років була перерахована засудженій з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що на даний час призначене ОСОБА_8 покарання не досягло мети його призначення та не призвело до достатніх позитивних змін в особистості засудженої, а тому не вбачає підстав для її умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Одеської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3