Справа № 461/3021/18
Провадження № 1-кс/461/3968/18
УХВАЛА

31.05.2018 року м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_3 клопотання слідчого ВР ОТЗ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0004208 від 06.10.2017 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.361, ч.1 ст.343, ч.1 ст.388 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Галицького районного суду м. Львова надійшло клопотання слідчого ВР ОТЗ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0004208 від 06.10.2017 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.361, ч.1 ст.343, ч.1 ст.388 КК України.

В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що в період з квітня 2017 року по квітень 2018 року невідомі особи, використовуючи електронно-цифрові ключі державних виконавців Шевченківського, Стрийського, Бориславського, Золочівського, Яворівського, Сихівського та Галицького відділів державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області, без відома останніх, несанкціоновано втрутились в роботу автоматизованої системи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру обтяжень рухомого майна та Автоматизованої системи виконавчих проваджень та незаконно зняли обтяження з ряду об`єктів рухомого та нерухомого майна фізичних та юридичних осіб, чим завдали шкоду в особливо великих розмірах.

Слідчий зазначає, що невідомими особами здійснено втручання в діяльність працівника органу державної виконавчої служби шляхом несанкціонованого втручання в роботу комп`ютера, автоматизованих систем, комп`ютерних мереж, що призвело до витоку, підробки інформації, спотворення процесу обробки інформації, порушення встановленого порядку її маршрутизації, внаслідок чого 21.03.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під паролем державного виконавця Золочівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_5 невідомими особами незаконно вилучено запис про обтяження вищевказаного нерухомого майна.

Несанкціоноване зняття обтяжень з цього майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено невстановленою особою (особами) незаконно, а саме кримінально протиправним шляхом.

Крім цього, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно встановлено, що право власності за квартирою за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), 21.03.2018 о 18:58:27 зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу квартири №1577 від 21.03.2018.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що вищевказане майно є об`єктом кримінально протиправних дій з боку невстановлених осіб, з метою запобігання можливості його подальшого відчуження та збереження речових доказів у кримінальному провадженні, просить клопотання задоволити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, оскільки у клопотання зазначено, що просить слідчого суддю проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Оскільки нерухоме майно на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучено, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання у відсутності власника майна.

Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим доведено, що в період з квітня 2017 року по квітень 2018 року невідомі особи, використовуючи електронно-цифрові ключі державних виконавців Шевченківського, Стрийського, Бориславського, Золочівського, Яворівського, Сихівського та Галицького відділів державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області, без відома останніх, несанкціоновано втрутились в роботу автоматизованої системи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру обтяжень рухомого майна та Автоматизованої системи виконавчих проваджень та незаконно зняли обтяження з ряду об`єктів рухомого та нерухомого майна фізичних та юридичних осіб, чим завдали шкоду в особливо великих розмірах. Невідомими особами здійснено втручання в діяльність працівника органу державної виконавчої служби шляхом несанкціонованого втручання в роботу комп`ютера, автоматизованих систем, комп`ютерних мереж, що призвело до витоку, підробки інформації, спотворення процесу обробки інформації, порушення встановленого порядку її маршрутизації, внаслідок чого 21.03.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під паролем державного виконавця Золочівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_5 невідомими особами незаконно вилучено запис про обтяження вищевказаного нерухомого майна.

Несанкціоноване зняття обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено невстановленою особою (особами) незаконно, а саме кримінально протиправним шляхом.

Метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.

Незастосування арешту майна із позбавленням права на відчуження, може привести до настання наслідків, зокрема подальшого відчуження іншим особам, що перешкоджатиме збереженню речових доказів.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ВР ОТЗ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0004208 від 06.10.2017 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.361, ч.1 ст.343, ч.1 ст.388 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із позбавленням права на відчуження на нерухоме майно - квартира за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 , паспорт гр.України серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 29.11.2005 Козелецьким РВ УМВС України в Чернігівській області).

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ВР ОТЗ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1