Справа №463/409/18
Провадження №1-кп/463/275/18
В И Р О К
іменем України

26 липня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002807 від 28.10.2017 про обвинувачення:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 28 жовтня 2017 року приблизно о 00:30 год. перебуваючи біля житлового будинку АДРЕСА_2 під час бійки із своїм рідним братом ОСОБА_9 , яка раптово виникла в зв`язку з побутовим конфліктом між ними, умисно наніс один удар ножем в спину ОСОБА_9 , спричинивши останньому колото-різане поранення з ушкодженням селезінки, що призвело до смерті.
Таким чином ОСОБА_6 скоїв умисне вбивствво, злочин передбачений ч.1 ст.115 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю. Пояснив, що дійсно пізно ввечері 28 жовтня 2017 року перебуваючи за своїм місце проживання в будинку АДРЕСА_2 у нього виник словесний конфлікт із рідним братом ОСОБА_9 . Брат запропонував вийти на двір поговорити. Перед виходом він взяв з собою кухонний ніж, для чого саме пояснити не може, можливо, щоб налякати брата. На вулиці між ним відбулась бійка, під час якої він завдав удар ножем у спину брата. Точно описати бійку та механізм утворення ножового поранення не може, оскільки не пам`ятає цей момент, можливо в зв`язку з отриманими під час конфлікту травмами голови. Зазначив, що ймовірно брат наносив йому багато ударів оскільки після бійки у нього було виявлено численні тілесні ушкодження та йому надавалась медична допомога. Пригадує також, що брат після бійки пішов в будинок, а він залишився лежати на землі. В подальшому пам`ятає лише, як прибула швидка допомога та йому повідомили, що брат помер. У вчиненому щиро розкаявся, просить суд його суворо не карати та взяти до уваги, що він являється учасником бойових дій під час АТО, був поранений та в наслідок пережитого стресу йому важко контролювати свої емоції.
Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 вчинення ним злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджуються також зібраними по справі та перевіреними у судовому засіданні наступними доказами, допустимість, яких не оспорювались учасниками процесу.
Зокрема потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомила, що вбитий ОСОБА_9 є її сином та старшим братом обвинуваченого. Вони разом проживали з нею у кв. АДРЕСА_3 . 28 жовтня 2017 року пізно у вечері, її молодший син ОСОБА_6 вирішив почати прибирання, на її зауваження, що ніч і він заважає сусідам по комунальній квартирі не реагував. Щоб якимось чином його заспокоїти вона зателефонувала старшому синові ОСОБА_9 та попросила того прийти додому. Коли прийшов старший син, була у ванні, оскільки двері були відчиненні, чула розмову, а саме, що ОСОБА_9 сказав до ОСОБА_6 , щоб той йшов за ним на вулицю. Вони пішли, а вона залишилась в будинку. Через деякий час повернувся старший син додому, тримався за спину, та сказав, що його вдарив ОСОБА_6 , йому потрібно перев`язати рану. Було багато крові, вона взяла наволочку, приклала до місця поранення. Не змігши знайти свій мобільний телефон для виклику швидкої, вибігла на вулиці за допомогою. Поруч з будинком побачила ОСОБА_6 , який лежав в калюжі крові. Незнайомі їй люди, на її прохання викликали шведку медичну допомогу. На момент приїзду лікарів ОСОБА_9 ще був живий, однак помер через деякий час. Лікарі також надали медичну допомогу обвинуваченому ОСОБА_6 голова якого була повністю в крові. Дізнавшись про смерть брата ОСОБА_10 закрився в туалеті та намагався перерізати собі вени лівої руки, але присутні в будинку лікарі надали йому необхідну допомогу. Після приїзду працівників поліції та прокуратури, її в будинок не пускали.
Просить суд врахувати, що обвинувачений приймав участь в антитерористичній операції на сході України в 2014-2015 роки, брав безпосередню участь у бойових діях, був поранений. Двічі перебував на лікуванні у військовому госпіталі в 2015 та 2016 роках, певний період відвідував психолога. Вважає, що саме участь обвинуваченого в військових діях та спричиненні в наслідок цього психологічні травми, відсутність належної реабілітації і стали причиною його несподіваної агресії по відношенню до рідного брата.
Обираючи покарання обвинуваченому просить його суворо не карати, взяти до уваги, що він її син та єдиний близький родич що у неї залишився і вона потребує його допомоги та догляду.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомила, що близько тридцяти років знайома з сім`єю ОСОБА_12 , її син дружив як з обвинуваченим так і його загиблим братом. Зазначила, що ОСОБА_13 завжди був добрим, чесним та справедливим хлопцем, у нього були хороші стосунки з братом та матір`ю. Вважає, що саме участь обвинуваченого у бойових діях вплинула на його психологічний стан, оскільки після повернення з АТО він змінився, деколи поводився дивно та говорив не логічні речі.
Відповідно до витягу з ЄДРПОУ від 28.10.2018 Личаківським ВПГУНП у Л/о розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0002807 від 28.10.2018 по факту вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України за адресою м. Львів, вул. Збаразька, 7. (а.с.32).
Згідно з протоколом огляду місця події від 28.10.2017, під час огляду ділянки дороги, що знаходить за адресою: м. Львів, вул. Збаразька, 7, виявлено численні сліди речовини бурого кольору (а.с.36-38). Крім того відповідно до протоколу огляду місця події від 28.10.2017, об`єктом якого була квартира АДРЕСА_3 , виявлено труп ОСОБА_9 та вилучено шість ножів та одне руків`я від ножа (а.с.39-40).
З оглянутого в судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту та протоколу проведення слідчого експерименту (а.с.63-65) вбачається, що такими підтверджуються покази обвинуваченого та потерпілої дані в судовому засіданні.
Під час огляду трупа гр. ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 28.10.2017 року (а.с.58-59) виявлено на спині зліва на задньо-паховій лінії на відстані 120 см від підошвенної поверхні стопи одну веретеноподібну рану, розташовану у косогоризонтальному напрямку.
В лікарському свідоцтві про смерть №971/17 від 28.10.2017 (а.с.43) вказано, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті: вдома, за адресою АДРЕСА_1 , причина смерті: напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження.
Згідно висновку експерта №971/2017 від 28.10.2017 (а.с.44-46) при судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено одне проникаюче колото-різане поранення на спині зліва по задньої-паховій лінії, на рівні 10-го міжребер`я, з утворенням раневого каналу, який проникає в заочеревинний простір та наскрізно проходить через товщу селезінки. Поранення утворилось незадовго до настання смерті від дії плоского колюче ріжучого знаряддя, типу клинка ножа, який мав одне лезо та обух «П»- подібної форми, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 наведений вище висновок судово-медичної експертизи №971/2017 від 26.10.2017 (а.с.44-46) підтримала. Пояснила, що саме тілесні ушкодження від удару ножем являються безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 . Ножова рана на тілі загиблого знаходилась на висоті 120 см. зі сторони спини, однак визначити механізм нанесення удару неможливо.
Відповідно до висновку експерта №219/2017 від 28.10.2017 (а.с.47-49) при судово-медичній експертизі клаптя шкіри зі спини від трупа ОСОБА_9 було виявлено наскрізне ушкодження морфологічні особливості якого дають підстави вважати його колото-різаним, яке утворилось від дії гострого плоского колюче-ріжучого знаряддя, типу клинка ножа, який мав одне лезо та обух П-подібної форми.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №6 від 17.01.2017 (а.с.107-109) ОСОБА_6 у період інкримінованих йому дій хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим та іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час психічною хворобою не страждає, виявляє розлад адаптації у вигляді легкої депресивної реакції, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Судово - психіатричний експерт ОСОБА_15 в судовому засіданні 25.05.2018 пояснив, що на основі проведеної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи було встановлено, що психічною хворобою обвинувачений не страждає, були прояви депресії, внаслідок пережитої ситуації, оскільки обвинувачений пережив стрес. В період вчинення інкримінованих йому дій, він також хронічним психічним захворюванням не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує . Висновки №6 та №528 судово-психіатричного експерта складений судово - психіатричною експертною комісією підтримав.
Висновком судово-медичного експерта № 1694 від 28.10.2017 р. (а.с. 56-57) у обвинуваченого ОСОБА_6 виявлено синці на обличчі, в ділянці лівого кульшового суглобу, рани на верхній губі, на слизовій оболонці нижньої губи, на волосяній частині голови, на лівому передпліччі, садна на волосяній частині голови, у лівій завушній ділянці, на спині, в ділянці лівого кульшового суглоба, в ділянці правої кисті, в ділянці правого ліктьового, обох колінних суглобів, підшкірні крововиливи на обличчі, на слизовій оболонці верхньої і нижньої губ, на шиї. Вказані ушкодження могли виникнути протягом доби 28.10.2017 р.
Також в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 повідомив, що він працює фельдшером на швидкій допомозі. 28.10 2017 р. близько 2 години ночі, він з колегами прибув на виклик за адресою АДРЕСА_2 . В приміщенні будинку, на ліжку виявили потерпілого, він був у тяжкому стані, було багато крові. Надавали першу медичну допомогу, намагались реанімувати, але відбулась зупинка серця, констатували смерть та викликали поліцію. Коли констатували смерть потерпілого, обвинувачений закрився у ванні та порізав собі зап`ястя, надавали йому медичну допомогу. Крім того на обличчі обвинуваченого була гематома та розсічена губа, що потребувало накладення швів, викликали для нього бригаду швидкої допомоги. З обвинуваченим не спілкувався. У потерпілого крім ножового поранення інших суттєвих травм чи гематом не помітив.
Отже покази обвинуваченого про завдання йому тілесних ушкоджень ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердились наведеним вище висновком експерта та показами свідка.
Відповідно до заяви ОСОБА_6 від 28.10.2017 він особисто повідомив Личаківський відділ поліції про скоєний ним злочин, свою вину визнав (а.с.35).
Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що вина підсудного доведена повністю його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України, оскільки він вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особа обвинуваченого, позитивна характеристика з місця проживання (а.с. 119), те що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.с. 114,115), являється учасником бойових дій (а.с. 28), на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває (а.с. 116,117)
Також суд враховує рекомендації викладені в п.п.3,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", в яких вказано, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле. Судам треба мати на увазі, що наведений у ч. 1 ст. 66 КК перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті.
Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 9968 від 29.08.2016 р. та виписного епікризу (а.с. 29,31) молодший сержант в/ч ОСОБА_6 в період з17.04.2015 р. по 28.04.2015 р. а також з 02.08.2016 р. по 29.08.2016 р. знаходився на стаціонарному лікуванні. Приймав участь в АТО, на фоні фізичних навантажень виникли болі в грудному відділі хребта і правій руці. За результатами проведеного обстеження встановлено клінічний діагноз: лівобічна торакобрахіалгія, лівобічний сколіоз І ст. грудного відділу хребта.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Також керуючись вимогами ч. 2 ст. 66 КК України суд при призначенні покарання обвинуваченому визнає такою що пом`якшує покарання обставину участь ОСОБА_6 у бойових діях під час проведення АТО. Зокрема згідно довідки в/ч НОМЕР_1 від 04.05.2015 р. (а.с. 25) ОСОБА_6 в період з 30.12.2014 р. по 22.02.2015 р. безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі м. Дебальцеве Донецької області. В довідці в/ч. В2317 від 23.06.2015 р. (а.с. 27) вказано, що молодший сержант ОСОБА_6 з 05.05. 2015 р. по теперішній час виконує службово-бойові завдання у складі АТО в секторі «М» (м. Маріуполь, Донецької області).
В матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження перебування обвинуваченого під час скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим дана обставина не враховується судом.
Окрім цього обтяжуюча покарання обставина, щодо вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння в обвинувальному акті не вказана.
Крім цього призначаючи покарання колегія суддів враховує позицію потерпілої, яка являється матір`ю обвинуваченого, особою пенсійного віку, просить його суворо не карати потребує його догляду та опіки.
Враховуючи наведені вище обставини які на думку суду істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, суд дійшов висновку про необхідність застосування ст. 69 КК України та призначення покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч. 1 ст. 115 КК України.
Керуючись ст.ст. 368,370 373,374,376 КПК України, ст.65, 69,115 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та застосовуючи ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту затримання, з 28 жовтня 2017 р. (а.с. 53).
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - взяття під варту.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Речовий доказ: компакт-диск формату DVD-R «VERBATIM», на якому збережено відеозапис слідчого експерименту зберігати при матеріалах справи.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через суд, який ухвалив рішення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3