У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора- ОСОБА_3

захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001515 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Воловецького району, с. Латірка, Закарпатської області, громадянина України, тимчасово не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Воловецького району, с.Біласовиця, Закарпатської області, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001515 про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 строку тримання під вартою. В обгрунтування клопотання щодо продовження строку тримання під вартою зазначив, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченим запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження йому строку тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження йому строку тримання під вартою.

Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження його підзахисним строку тримання під вартою, просив суд змінити обраний щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Заслухавши клопотання прокурора, позицію обвинувачених та їх захисника, суд приходить до наступного.

Згідно ухвали суду від 05.07.2018 року обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 вересня 2018 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК .

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п. 35 рішення ЄСПЛ № 12369/86 від 26.06.1991 року "Летельє проти Франції).

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, Феррарі-Браво проти Італії, Мюррей проти Сполученого Королівства) що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

При прийнятті рішення щодо продовження відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує дані, що характеризують особи обвинувачених той факт, що вчинене обвинуваченими кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, оскільки вчинене із погрозою застосування насильства та застосуванням насильства щодо потерпілих, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, злочин вчинено із погрозою застосування насильства та застосуванням фізичного насильства до потерпілих, та як встановлено в ході розгляду клопотання злочини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили через незначний проміжок часу після закінчення іспитового строку, визначеного їм вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 07.04.2017 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, підстави, за яких судом було обрано обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, застосування до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 інших більш м"яких запобіжних заходів буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків.

А тому, з урахуванням вищенаведеного враховуючи, що судове провадження не завершено, суд дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Воловецького району, с. Латірка, Закарпатської області, громадянина України, тимчасово не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, на період судового розгляду кримінального провадження, до 28 вересня 2018 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Воловецького району, с.Біласовиця, Закарпатської області, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, на період судового розгляду кримінального провадження, до 28 вересня 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ Закарпатської УВП № 9.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1