Справа № 727/2307/17
Провадження № 1-кп/727/86/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі : головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю : прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці, кримінальне провадження №0002509 за обвинувальним актом прокурора Чернівецької місцевої прокуратури юриста 2 класу ОСОБА_3 , по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чалкіно, Хабаровського краю, Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, раніше судимого

- 23 жовтня 2017 року Шевченківським райсудом м. Києва за ст. 296 ч.1 КК України до двох років обмеження волі,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

31.08.2002 року біля 22 години ОСОБА_5 знаходячись в кафе «Літо», що в парку ім. Т.Г. Шевченка в м.Чернівці вступив в попередній зговір з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . При цьому, з метою реалізації спільного злочинного умислу, ОСОБА_9 , увійшовши в довіру до ОСОБА_6 , повинна була вивести останнього з кафе «Літо» в затемнене місце парку, а ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в цей час повинні були, скориставшись відсутністю сторонніх людей, шляхом застосування насильства до потерпілого, заволодіти майном ОСОБА_6 .
В подальшому, 31.08.2002 року біля 22:30 години, діючи заздалегідь розробленим планом, маючи на меті викрадення чужого майна, виконуючи злочинний намір ОСОБА_9 , увійшовши в довіру до ОСОБА_6 , під приводом прохання про здійснення її супроводу, вивела останнього з кафе «Літо», що в парку ім. Т.Г.Шевченка в м. Чернівці, в затемнене місце позаду вказаного закладу. В цей час ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , із застосуванням фізичного насильства, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, здійснили напад на ОСОБА_6 . При цьому ОСОБА_7 , з метою подолання опору ОСОБА_6 , застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я, схопив потерпілого руками за шию та, придушуючи, повалив ОСОБА_6 на землю, де в подальшому утримував його. Одночасно з цим, ОСОБА_5 наніс декілька ударів в область голови та тулуба ОСОБА_6 . Злочинні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_7 призвели до втрати свідомості ОСОБА_6 , чим створили реальну загрозу для життя потерпілого.
В подальшому, ОСОБА_5 , діючи заздалегідь узгодженим планом з ОСОБА_7 , шляхом ривка з ременя потерпілого, заволодів його майном, а саме: мобільним телефоном «Самсунг» вартістю 650 гривень та чохлом до нього вартістю 30 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 680 гривень.
Протиправні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_5 спричинили потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в скуловій області зліва, які згідно висновку експерта № 2136 від 11.09.2002, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Після вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втекли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав і пояснив, що покази дані ним під час досудового розслідування він не підтримує, даний злочин не вчиняв.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 31 серпня 2002 року відпочивав в кафе «Літо», що в парку імені Т.Г. Шевченка в м. Чернівці. Там він з товаришами вживав алкогольні напої. Знаходячись біля бару він познайомився із дівчиною ОСОБА_10 . Вона попросила його, щоб він її провів в туалет. Коли вийшли с кафе, то ОСОБА_10 не пішла в сторону туалету, а за кафе «Літо», повідомивши, що там також є туалет. Пройшовши декілька кроків, він почув крик і до нього підбігли двоє хлопців. Один з них вдарив його по обличчю, інший почав наносити удари по голові та тулубу. Від отриманих ударів, він впав на землю та втратив свідомість. Один з хлопців схопив його за шию та почав душити. Били ногами і руками по всіх частинах тіла. Після хлопці пішли. Він піднявся і пішов до своїх друзів у кафе і повідомив, що його побили. Один з товаришів запитав його про телефон. Однак телефону у нього не було. Після він подзвонив в міліцію та повідомив усе.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні повідомила, що в серпні 2002 року відпочивала в в кафе «Літо» в парку ім. Шевченка в м. Чернівці, в цей час там відпочивали ОСОБА_7 з ОСОБА_5 . Даних осіб вона добре знала, так як на той час підтримувала із тими дружні стосунки. В подальшому, ОСОБА_5 підійшов до неї, показавши на невідомого їй на той час хлопця, який сидів неподалік від них, та попросив вивести його під будь-яким приводом за кафе «Літо». При цьому, свідок ОСОБА_9 повідомила суду, що ОСОБА_5 пояснив їй, що він разом із ОСОБА_7 хото забрати в нього його мобільний телефон. На вказану пропозицію свідок ОСОБА_9 погодилася. Через деякий час, вона, діючи за попередньою домовленістю, познайомилася з даним хлопцем, якого впізнала в залі судового слухання в особі потерпілого ОСОБА_6 , та під приводом провести її, вивела останнього за кафе «Літо». Зазначила, що коли вони туди прийшли, там вже чекали ОСОБА_7 з ОСОБА_5 , які одразу ж напали на потерпілого, а вона, злякавшись, пішла. Повідомила, що самих ударів не бачила, однак, чула крики та звуки від нанесення ударів. Чітко вказавши при цьому, що крики були потерпілого.

Крім цього, зазначила, що після вказаних подій приймала участь у слідчих діях, які відповідають дійсності, дані слідчі дії проводилися за її добровільною згодою, будь-якого виду фічне насильство до неї не застосовувалося та всі документи, складені за їх результатами відповідають дійсності.

Разом із тим, особу ОСОБА_5 свідок ОСОБА_9 чітко впізнала в залі судового слухання в особі обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме:
-актом судово-медичного освідчення №2073 від 30.09.2002 року, згідно якого тілесні ушкодження, які виявлені на тілі ОСОБА_6 відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості (а.с.16);
-явкою з повинною ОСОБА_5 від 03.09.2002 року, з якої вбачається, що він вину визнав та підтвердив всі обставини вчинення злочину (а.с.22);
-протоколом виявлення та вилучення від 04.09.2002 року з якого слідує, що у ОСОБА_7 виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Самсунг» з написом «Тім» (а.с.27);
-протоколом огляду предметів від 05.09.2002 року з якого вбачається що об*єктом огляду є мобільний телефон марки «Самсунг» сіро-синього кольору, який знаходиться у прозорому чохлі (а.с.28);
-протоколом відтворення обстановки і обставин події від 05.09.2002 року з участю ОСОБА_7 , з якого слідує, що ОСОБА_7 показав при яких обставинах він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_11 вчинили злочин (а.с.55-58);
-протоколом відтворення обстановки і обставин події від 05.09.2002 року з участю ОСОБА_5 , з якого слідує, що ОСОБА_5 показав при яких обставинах він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вчинили злочин (а.с.116-118)
-дослідженим в судовому засіданні відео слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_6 .
Покази, які ОСОБА_5 дав в судовому засіданні, суд оцінює критично, так як вони протирічать сукупності інших доказів, які були досліджені в судовому засіданні .
Щодо клопотання захисника про перекваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 з ст. 187 ч.2 КК України на ст.. 186 ч.2 КК України, то таких підстав суд не вбачає, дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України, оскільки з показів потерпілого вбачається, що від отриманих ударів ОСОБА_12 він падав та втрачав свідомість.
При цьому суд у відповідності до вимог ст. ст 85, 86 КПК України визнає досліджені в судовому засіданні докази належними та допустимими, оскільки вони отримані органом досудового розслідування без істотного порушення прав та свобод обвинуваченого ОСОБА_5 .
Аналізуючи всі наведені докази в їх сукупності суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 187 ч.2 КК України.Кваліфікація дій обвинуваченого за ст. 187 ч.2 КК України є вірною, оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров*я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні виду та міри покарання, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненного злочину, особу обвинуваченого.

Обставини, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України не встановлені.

Обставини, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України не встановлено.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, всі обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, характеризується позитивно, перебував у розшуку по даному кримінальному провадженню, вважає,що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 неможливе без ізоляції від суспільства, покарання належить призначити у вигляді позбавлення волі.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України .

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367371, 373-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним за ст. 187 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна окрім житла.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з врахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 23.10.2017, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України до 2 років обмеження волі, що у відповідності до ч. 1 ст. 72 КК України переведено у покарання у виді 1 року позбавлення волі, остаточно призначити за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення вол із конфіскацією майна окрім житла.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, тобто з 05.08.2016 рок.
Зарахувати обвинуваченому в строк покарання строк перебування в установі попереднього ув`язнення у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України періоди часу з дня затримання 05.08.2016 по 20.06.2017 зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З 21 червня 2017р. до набрання вироком законної сили строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати в загальному порядку.
Речові докази, саме мобільний телефон «Самсунг», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 - залишити останньому за належністю.
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ