26.10.2018 Справа № 1-кс/331/4473/18
331/4969/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву потерпілого ОСОБА_4 про відвід прокурора по кримінальному провадженню № 0000170 від 08 травня 2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про відвід прокурора по кримінальному провадженню № 0000170 від 08 травня 2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

В обґрунтування заяви потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що за його заявою про вчинення відносно нього службовими особами Управління служби безпеки України в Запорізькій області кримінального правопорушення, було відкрито кримінальне провадження № 0000170 за ч.2 ст. 365 КК України.

На підставі постанови про зміну групи прокурорів від 25 квітня 2017 року процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 , до 25.04.2017 року прокурор ОСОБА_3 входив до групи прокурорів які здійснювали процесуальне керівництво.

В ході досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню прокурор ОСОБА_3 не виконує і повністю ігнорує вимоги КПК України що підтверджуєте наступним.

За час проведення досудового слідства слідчий двічі виносив постанову про закриття кримінального провадження яка узгоджувалась с прокурором. Вказані постанови були оскаржені потерпілим в судовому порядку, перша постанова про закриття кримінального провадження була винесена 16.03.2016 року яка ухвалою від 10.06.2016 року Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у справі №331/4237/16-к скасована, підставами для скасування постанови слідчого було те що, слідчим не було допитано його в якості потерпілого та не виконані слідчі дії які були ним зазначені в клопотанні від 07.07.2015 року.

18.11.2016 року слідчий виніс другу постанову про закриття кримінального провадження № 0000170, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.05.2015 р.

Вказана постанова була ним оскаржена в судовому порядку, ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10.01.2017 року у справі № 331/8245/16-к постанова слідчого про закриття кримінального провадження № 0000170 скасована. В ухвалі апеляційного суду Запорізької області при скасуванні постанови слідчого, судом зазначено, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження, постанова слідчого військової прокуратури Запорізького гарнізону щодо закриття кримінального провадження раніше скасовувалася Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, де наголошувалось про необхідність проведення всебічного, повного та об`єктивного слідства, щоб не виникало жодних сумнівів щодо прийнятого рішення. Попри те і при прийняття рішення 18 листопада 2016 року правоохоронні органи не перевірили в повному обсязі всі твердження заявника, на які є посилання в апеляційній скарзі, та клопотанні.

Під час розгляду апеляційної скарги представником військової прокуратури виступав прокурор ОСОБА_3 , якому судом було вказано про необхідність проведення всебічного, повного та об`єктивного слідства, було зазначено про необхідність виконання слідчих дій які мною були зазначені в клопотанні від 08.05.2015 року.

Прокурор ОСОБА_3 повністю ігноруючи ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10.01.2017 року та вимоги ч. 2 ст. 36 КПК України згідно якої прокурор, здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, не виконує завдання норми КПК України, які стоять перед ними під час досудового слідства, та закріплені в ст. 2 КПК України, а саме: «Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування... з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини...».

З 10 січня 2017 року так жодної слідчої дії які були ним зазначені в клопотанні від 08.05.2015 року не виконані, прокурор ОСОБА_3 не звертає уваги на бездіяльність слідчого, та не виконує свої обов`язки процесуального прокурора.

20 серпня 2017 року слідчим військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 , було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000170, при цьом, у жодної слідчої дії на які вказував апеляційний суд Запорізької області та Жовтневий районний суд при скасуванні постанов слідчого про закриття кримінального провадження виконано не було, в свою чергу прокурор ОСОБА_3 маючи упереджене ставлення до розслідування кримінального провадження, не перевірив законність прийняття такого рішення.

20 грудня 2017 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя було скасовано постанову старшого слідчого військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 20 серпня 2017 року.

З 20 грудня 2017 року по 14 вересня 2018 року військовою прокуратурою Запорізького гарнізону по кримінальному провадженню № 0000170 не проведено жодної слідчої дії. На протязі дев`яти місяців прокурор ОСОБА_3 , не поцікавився ходом розслідування кримінального провадження. Він неодноразово телефонував слідчому та прокурору ОСОБА_6 , для того щоб дізнатись про хід слідства, на що, йому відповідали, що слідчі дії виконуються а його викликають повісткою, для проведення слідчих дій.

Така бездіяльність процесуального прокурора призведе згодом до прийняття слідчим чергової постанови про закриття кримінального провадження. При цьому, в третє слідчим та процесуальним прокурором не будуть братись до уваги попередні ухвали судів де наголошувалось про необхідність проведення таких слідчих дій.

Прокурор в кримінальному провадженні згідно КПК України є тією процесуальною особою, яка повинна безпосередньо здійснювати контроль за законністю під час проведення досудового розслідування, зокрема і під прийняття слідчим процесуальних рішень, а саме перевіряти їх обґрунтованість згідно діючого законодавства. Неодноразове закриття кримінального провадження свідчить про те, що прокурор зацікавлений в тому щоб кримінальне провадження було закрите.

Вищезазначене є існуючими обставинами, які викликають у нього, як у потерпілого, обґрунтовані і вмотивовані сумніви, що прокурор ОСОБА_3 , може об`єктивно та неупереджено здійснювати процесуальне керівництво, у кримінальному провадженні.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_4 просить суд задовольнити заяву про відвід прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , від здійснення ним процесуального керівництва досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000170.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 заяву підтримав, наполягав на відводі прокурора.

Вирішуючи питання про відвід прокурора, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, прокурору, слідчому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Наведеною нормою процесуального права чітко визначені підстави для відмову слідчого та прокурора.

У той же час, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких підстав відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, а заявник не довів, в чому саме полягає упередженість слідчого чи прокурора.

Неефективність проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0000170 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України по факту перевищення службових обов`язків співробітниками УСБУ в Запорізькій області при затриманні громадян ОСОБА_4 , ОСОБА_7 не є підставою для висновку про упередженість саме прокурора ОСОБА_3 у межах проведення досудового розслідування в указаному кримінальному провадженні.

У даному випадку, якщо заявник не згодний із діями слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, яке було проведено, він як учасник кримінального провадження мав право оскаржити його дії у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, підстави для відводу прокурора відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75-83 КПК України,

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000170 від 08 травня 2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1