04.05.2018 Провадження № 1-кс/331/2589/2018
Єдиний унікальний номер № 331/3167/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2018 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000892, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
03.05.2018 року слідчий СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000892, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В зазначеному клопотанні слідчий просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельну ділянку (кадастровий номер :08:001:2226), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_6 , діючи навмисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , зловживаючи довірою ОСОБА_8 , використовуючи раніше видану ним довіреність на ім`я ОСОБА_7 , незаконно заволоділа належним ОСОБА_8 нерухомим майном: земельною ділянкою (кадастровий номер :08:001:2226) вартістю 297 464 грн., житловим будинком АДРЕСА_1 , вартістю 9 954 990 грн., чим спричинили останньому матеріальну шкоду в особливо великому розмірі на загальну суму 10 252 454 гривні.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на теперішній час право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_6 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на теперішній час право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :08:001:2226), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_9 .

Постановою слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 02.05.2018 року зазначене нерухоме майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000892, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Органом досудового слідства також встановлено, що вже тривалий час на сайті агентства з нерухомості « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розміщено оголошення про продаж будинку АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_6 уклала з ОСОБА_10 договір позики № 2606 від 05.07.2017 року та договір іпотеки № 2607 від 05.07.2017 року, предметом якої є вищезазначений житловий будинок та земельна ділянка. Укладання вищезазначеного договору позики та передача в іпотеку житлового будинку свідчать про намір ОСОБА_6 відчужити спірне майно, яке є речовим доказом.

Строк виконання основного зобов`язання за договором позики спливає 05.07.2018 року, тому у разі не застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, ОСОБА_6 може умисно не виконати боргові зобов`язання та нерухоме майно перейде у власність ОСОБА_10 , що призведе до втрати речового доказу.

З метою збереження речових доказів, запобігання ризику відчуження майна, яке є об`єктом кримінальних протиправних дій, слідчий звертається до слідчого судді із зазначеним клопотанням.

В судовому засіданні слідчий, прокурор та представник потерпілого внесене клопотання підтримали, просили суддю його задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, доходить наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000892, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно, яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, враховує:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 , діючи навмисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , зловживаючи довірою ОСОБА_8 , використовуючи раніше видану ним довіреність на ім`я ОСОБА_7 , незаконно заволоділа належним ОСОБА_8 нерухомим майном: земельною ділянкою (кадастровий номер :08:001:2226) вартістю 297 464 грн., житловим будинком АДРЕСА_1 , вартістю 9 954 990 грн., чим спричинили останньому матеріальну шкоду в особливо великому розмірі на загальну суму 10 252 454 гривні.

На підтвердження слідчим надано копію заяви потерпілого ОСОБА_8 від 29.03.2018 року про вчинене кримінальне правопорушення, копію протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 16.04.2018 року, інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інші матеріали.

Постановою слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 02.05.2018 року зазначене нерухоме майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000892, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Так, стороною кримінального провадження, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

З метою збереження речових доказів, запобігання ризику відчуження майна, яке є об`єктом кримінальних протиправних дій, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000892, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 21).

Накласти арешт на земельну ділянку (кадастровий номер :08:001:2226), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 21).

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1