Провадження № 1-кс/331/4778/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_4 , яке направлено засобами поштового зв`язку, про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002207, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002207, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 05.10.2018 року, приблизно о 14 годині 11 хвилин до Олександрівського ВП надійшло повідомлення про те, що невстановлені особи, знаходячись біля будинку № 88 по пр. Соборному в м. Запоріжжі, шляхом пошкодження замка двері автомобіля ВАЗ-2105 бежевого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , викрали майно, яке належить гр. ОСОБА_6 , чим спричинили матеріальну шкоду в розмірі 62 900 гривень.

В ході проведення слідчо-оперативних пошукових дій, біля будинку 99 по вул. Поштовій в м. Запоріжжі, був зупинений гр. ОСОБА_7 , у якого в ході огляду було виявлено мобільний телефон «Iphone 7+» в корпусі чорного кольору, дві підвіски фірми «Pandora», навушники білого кольору «Iphone», павербанк «МІ», 100 доларів, 400 гривень, мобільний телефон «Samsung», флеш накопичувач «Toshiba» 16 gb, дві пари ножиць.

Крім того, в хащах біля будинку АДРЕСА_1 була виявлена жіноча сумка з написом «Guess», в якій знаходились: ключі від квартири, гаманець з написом «Вaellerry», в середині якого були: ІD паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , кредитна картка «Приват Банк», зарплатна картка «Приват Банк».

З метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на вказане майно, вилучене в ході проведення огляду місця події.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання та долучені до нього копії документів, заслухавши пояснення слідчого, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В судовому засіданні встановлено, що за фактом вчинення кримінального правопорушення 05.10.2018 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002207, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В ході огляду місця події, а саме ділянки місцевості біля будинку № 99 по вул. Поштовій у м. Запоріжжі, був зупинений гр. ОСОБА_7 , у якого було виявлено мобільний телефон «Iphone 7+» в корпусі чорного кольору, дві підвіски фірми «Pandora», навушники білого кольору «Iphone», повербанк «МІ», 100 доларів, 400 гривень, мобільний телефон «Samsung», флеш накопичувач «Toshiba» 16 gb, дві пари ножиць.

Крім того, в хащах біля будинку АДРЕСА_1 була виявлена жіноча сумка з написом «Guess», в якій знаходились: ключі від квартири, гаманець з написом «Вaellerry» в середині якого були: ІD паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , кредитна картка «Приват Банк», зарплатна картка «Приват Банк».

Слідчий посилається на те, що правовою підставою для накладення арешту на майно, є підстави вважати, що вилучене майно є речовим доказом по справі.

Однак, відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В судовому засіданні встановлено, що 05.10.2018 року органами поліції було виявлено та вилучено викрадене майно, яке належить потерпілій ОСОБА_8 та майно, що скоріш всього належить ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон «Samsung», флеш накопичувач «Toshiba» 16 gb, дві пари ножиць.

Із матеріалів, доданих до клопотання, не вбачається, що слідчим планується проведення будь-яких слідчих дій із предметами злочину - речовими доказами, не вказав про це слідчий і в судовому засіданні.

Таким чином, слідчий суддя не може прийти до обґрунтованого висновку про необхідність позбавлення потерпілої права користування нею власним майном.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 цього Кодексу.

Обов`язок доведення необхідності застосування цього засобу забезпечення та цілі накладення арешту на майно перед слідчим суддею покладено на прокурора, слідчого.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна повинно мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

З матеріалів клопотання встановлено, що зазначені вище підстави на час його розгляду відсутні, оскільки речі, про арешт яких ведеться мова у клопотанні, не мають тих ознак, за наявності хоча б однієї з яких, на відповідне майно може накладатись арешт в порядку ч. 1 ст. 170 КПК України.

Вилучене під час огляду майно, у разі визнання його речовими доказами в розумінні ст. 98 КПК України, долучаються до кримінального провадження в поряду, передбаченому Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду від 27 серпня 2010 р. № 51/401/649/471/23/125.

Враховуючи обставини вчиненого злочину, а саме таємне викрадення чужого майна, наявність законного власника, права якого можуть бути порушені у разі накладення арешту на майно та позбавлення потерпілої права користування речами до моменту винесення остаточного рішення по справі, відсутність будь-яких доводів щодо неможливості збереження речових доказів безпосередньо самою потерпілої на відповідальному зберіганні, доведення належним чином слідчим необхідності застосування найбільш обтяжливого заходу забезпечення кримінального провадження, тому слідчий суддя вважає необхідним відмовити слідчому у накладенні арешту на майно та зобов`язати повернути вилучене майно потерпілій на підставі ч. 1 ст. 167 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження № 0002207, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України про арешт майна - відмовити.
Зобов`язати слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 передати на відповідальне зберігання речі, які були вилучені в ході огляду місця події 05.10.2018 року потерпілій ОСОБА_8 .
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1