АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/721/18 Справа № 204/6668/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

лікаря психіатра ОСОБА_8 ,

представника лікарні ОСОБА_9 ,

особа, відносно якої подана заява ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання судове провадження матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року про про продовження застосування заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року задоволено заяву про продовження застосування заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд першої інстанції обгрунтував своє рішення тим, що відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» №1153 від19 жовтня 2017 року вбачається, що ОСОБА_10 страждає на хронічне психічне захворювання. В психічному стані спостерігаються прояви афективно-поведінкових порушень з нестриманістю, дратівливістю, експлозивністю, спалахливістю, афективною лабільністю, негативізмом до лікування і рекомендацій лікаря, настановчою поведінкою, обумовленою впливом батьків і адвоката, на відмову від спілкування з лікарями, виконання необхідного обстеження головного мозку, саботування терапевтично-реабілітаційних заходів. Відсутня критична оцінка свого стану, порушені прогностичні, когнітивні і адаптаційні функції. Викладене зумовлює збереження клінічного фактору суспільної небезпеки, що поряд з соціальним чинником: легковажне ставлення до скоєного, не усвідомлення шкідливого впливу психоактивних речовин на здоров`я та поведінку, асоціальний рівень адаптації пацієнта (притягнення до кримінальної відповідальності, зловживання алкоголем і наркотичними речовинами з інтоксикаційним психозом в минулому), негативна налаштованість батьків до лікування сина, свідчить про збереження особливої небезпеки хворого для оточуючих.

Зазначений висновок повністю на думку суду першої інстанції повністю було підтверджено поясненнями лікуючого лікаря ОСОБА_11 , наданими нею у судовому засіданні, з яких вбачається, що ОСОБА_10 потребує на продовження застосування примусових заходів медичного характеру саме у лікарні з суворим наглядом, оскільки він відноситься до активного типу суспільної небезпеки, його психічний стан є нестійким, залишається без змін, він не має позитивних настанов, відмовляється від лікування, не має критичної оцінки, виявляє агресію, вороже налаштований до оточуючих. При обґрунтуванні своїх доводів, лікар ОСОБА_11 у судовому засіданні наводила відповідні посилання на медичну карту стаціонарно хворого, дослідженої судом, а саме, на записи від 28.08.2017, 04.09.2017,11.09.2017, 18.09.2017, 25.09.2017, 09.10.2017, 31.10.2017, які відносяться до міжкомісійного періоду та, на переконання суду, є доказами висновків, які викладені комісією в акті №1153 від 19.10.2017 та підтверджують пояснення представників лікарні, надані у судовому засіданні.

Так активний тип суспільної небезпеки характеризується наявністю у ОСОБА_10 психопатологічного стану, який виражається в проявах агресивності, що підтверджується письмовими заявами інших пацієнтів (а.с.122-123), роздратованості, спалахливі сті, негативним ставленням до лікування. Психопатологічний стан у ОСОБА_10 повністю підтверджується висновком, поясненнями лікарів, наданими ними безпосередньо у судовому засіданні, та дослідженою у судовому засіданні медичною картою стаціонарного хворого. Наявність хоча б одного з критерію (зокрема, психопатологічного стану) свідчить про активний тип суспільної небезпечності хворого. При цьому, у суду не має підстав ставити під сумнів як висновок комісії, так і пояснення лікарів-психіатрів, дані ними у судовому засіданні.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану ухвалу скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_10 та прийняти рішення яким звільнити останнього із ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України».
Свої вимоги обгрунтовує тим, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.08 2017 року в задоволенні заяви представника ДЗ "УПЛСН МОЗ України" про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_10 в умовах вказаної лікарні відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.10.2017 року ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2017 року, якою відмовдено в задоволенні заяви представника ДЗ "Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України" про продовження застосуван ня примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_10 - залишена без змін.

Не дивлячись на це, в порушення вказаних норм закону, в той же день, 19.10.2017 року після вказаного засідання апеляційного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_10 в екстрена порядку в ДЗ "УПЛСН МОЗ України" було проведено медичний огляд і представ цього закладу ОСОБА_12 , в порушення ппп.14,15,16 Наказу № 397, ст. 19 закону України "Про психіатричну допомогу", ст. 514 КПК України, ст. 95 кк України звертається до Красногвардийського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи захисника ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу захисника, думку прокурора ОСОБА_6 , яка вважала ухвалу суду законною та обґрунтованою та просила апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, думку лікаря ОСОБА_8 який прохав апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно з ч. 1 ст. 512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу. Участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлюється відповідно до загальноприйнятими міжнародними стандартами діагностики та міжнародної статистичної класифікації хвороб, травм і причин смерті, прийнятих центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я для застосування в Україні. Діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних із станом його психічного здоров`я.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з ухвали, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані не в повному обсязі.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів № 1153 від 19 жовтня 2017 року, ОСОБА_10 було встановлено діагноз органічний розлад особистості сткадного ґенезу (ЧМТ, токсична енцефалопатія внаслідок зловживання алкоголем, сполученого вживання наркотичних, психоактивних речовин) з інтелектуально-мнестичним зниженням, емоційно-вольовими порушеннями,параноїчними включеннями в анамнезі, стандекомпенсації. Код згідно з чинним переглядом МКХ-10 F 07.8.

В судовому засіданні першої інстанції, та в своїй апеляційній скарзі, захисник вказував на те, що такий діагноз в Міжнародній класифікації хвороб 10 (МКХ-10) класс F 07.8. не зазначений.

Як вбачається з ухвали, задовольнивши заяву представника установи про продовження застосування заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом щодо ОСОБА_10 , суд першої інстанції обґрунтовуючи свої висновки зазначив, що твердження захисника про невідповідність зазначеного у висновку комісії лікарів-психіатрів діагнозу пацієнта міжнародній класифікації захворювань, спростована поясненнями представника установи в судовому засіданні.

Однак, в порушення вимог ст. 370 КПК України, суд в своєму рішенні не навів доводів спроможності чи не спроможності тверджень захисника в цій частині, доказів на підтвердження своїх висновків, а також належних мотивів прийняття такого рішення.

Крім того, згідно матеріалів провадження, у ОСОБА_10 07 жовтня 2016 року діагностичним центром комп`ютерної томографії «Євро Сервіс України» за результатом проведення томографії головного мозку, у хворого ОСОБА_10 було виявлено ретроцеребральну арахноїдальну кісту головного мозку.

Згідно висновків спеціаліста ДУ «Інституту нейрохірургії ім. академіка А.П. Ромоданова НАМН України ОСОБА_13 , наявність новоутворення у ОСОБА_10 підтверджено, рекомендована консультація в даній інституції, повторна МРТ головного мозку з метою цілеспрямованості хірургічного лікування, та не рекомендоване лікування нейролептиками (аміназин і клопіксол).

Висновком комісії лікарів-психіатрів № 1153 від 19 жовтня 2017 року підтверджено, що за результатами проведеної КТ головного мозку, у ОСОБА_10 виявлено ретроцеребральну арахноїдальну кіста головного мозку («випадкова знахідка»).

Згідно консультативного висновку Відділення церебральної нейрохірургії № 2 КЗ «Обласна клінічна лікарня ім. І.І.Мечникова» виявлена у ОСОБА_10 ретроцеребральна арахноїдальна кіста носить природний характер та не впливає в даний момент на здоров`я та психічний стан пацієнта, та не створює загрози для його життя.

Зазначеним суперечливим діагнозам суд першої інстанції не надав належної оцінки та передчасно прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання представника установи про продовження застосування заходів примусового медичного характеру щодо ОСОБА_10 .

Також колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.08 2017 року в задоволенні заяви представника ДЗ "УПЛСН МОЗ України" про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_10 в умовах вказаної лікарні відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.10.2017 року ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2017 року, якою відмовдено в задоволенні заяви представника ДЗ "Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України" про продовження застосуван ня примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_10 - залишена без змін.

Не дивлячись на це, в порушення вказаних норм закону, в той же день, 19.10.2017 року після вказаного засідання апеляційного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_10 в екстрена порядку в ДЗ "УПЛСН МОЗ України" було проведено медичний огляд і представ цього закладу ОСОБА_12 , в порушення ппп.14,15,16 Наказу № 397, ст. 19 закону України "Про психіатричну допомогу", ст. 514 КПК України, ст. 95 кк України звертається до Красногвардийського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_10 .

Згідно вимог ст. 409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо: висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

За таких обставин, для забезпечення принципу верховенства права та законності, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 скасування ухвали та направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно з дотриманням вимог процесуального закону повно і всебічно дослідити зібрані докази, дати їм належну оцінку, перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі та ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 429 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2017 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_10 скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4