АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/973/18 Справа № 192/1801/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000721 від 05 жовтня 2017 року за апеляційною скаргою прокурора Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопокровка Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України
за участю учасників судового провадження:
прокурора: ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеність вини у скоєнні злочину та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, ухвалити новий вирок, в резолютивній частині якого, вказати рішення щодо речових доказів .

В решті вирок прокурор не оскаржує.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу прокурор зазначає, що суд в порушення вимог ст.ст. 374, 100 КПК України, у резолютивній частині вироку відносно ОСОБА_7 не зазначив рішення щодо речових доказів.

Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки з покладанням обов`язків.

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 , 30 вересня 2017 року приблизно о 13 год. 00 хв., керуючись злочинним умислом направленим на таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, з метою особистої наживи поєднане з проникненням у житло, шляхом вільного доступу, через незамкнену вхідну хвіртку, прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , де реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу, через незамкнені вхідні двері, проник до середини будинку, звідки таємно викрав два алюмінієвих бідони, ємкістю по 10 л кожен, на загальну суму 480 грн. 00 коп., та попрямував до виходу з території домоволодіння, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме не зміг розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, оскільки був зупинений ОСОБА_9 , біля вхідної хвіртки на території домоволодіння.

Таким чином, ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, шляхом проникнення до житла, здійснив незакінчений замах на таємне викрадення двох алюмінієвих бідонів ємкістю по 10 л кожен, на загальну суму 480 грн. 00 коп., що належать ОСОБА_9 ..

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу та ухвалити новий вирок , вирішивши долю речових доказів, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, підставами для зміни вироку суду першої інстанції є:
1) неповнота судового розгляду;
2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;
3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
2. Підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі щодо вирішення долі речових доказів не є підставою для зміни судового рішення, тим більш для ухвалення нового вироку, оскільки відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Саме у такому порядку вирішуються, у тому числі питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку ( п.14 ст. 537 КПК).
До питань про будь-які сумніви і суперечності, що виникають при виконанні вироку, які належить вирішувати суду у порядку ст. 539 КПК України відносяться також питання, що виникли в процесі виконання вироків, зокрема: про звільнення з-під варти особи, засудженої до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, якщо підсудний був під вартою, і суд не вирішив питання про зміну запобіжного заходу; про застосування закону про амністію, якщо його застосування є обов`язковим, і суд при постановленні вироку не обговорив цього питання; про зарахування досудового тримання особи під вартою в строк відбування покарання, якщо таке зарахування не проведено судом або допущена неточність при його обчисленні, про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду, про визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань ППВСУ №11 від 21.12. 1990 року із змінами «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків». Відповідно до приписів ст.539 КПК ,суд може вирішувати лише ті питання, які не стосуються суті вироку і не тягнуть погіршення становища засудженого

Таким чином, наведені апеляційні доводи прокурора не можна визнати прийнятними для скасування судового рішення, тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України п.3 розділу Х11 «Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року, відносно ОСОБА_7 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді
Апеляційного суду :
------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4