Номер провадження 1-кп/243/533/2018
Номер справи 243/3711/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» травня 2018 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора ОСОБА_3 ,

- обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000589 від 18 березня 2018 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області 04 травня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Долже Вітебського району Вітебської області, українки, громадянки України, з повною середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, на утримані неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої на підставі ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2018 року близько 06 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , проходячи по території садівничого (виноградарського) товариства «ім. Симиренко», яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Інтернатна №1, а саме повз садової ділянки № НОМЕР_1 , яка належать потерпілій ОСОБА_6 , у неї виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна, що знаходилось на території вищевказаної ділянки.

Реалізуючи свій протиправний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, в цей же день та час, ОСОБА_4 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перелізла через паркан на територію вищевказаної садової ділянки АДРЕСА_3 , де скориставшись тим, що навколо немає сторонніх осіб, які могли би перешкодити довести її протиправні дії до кінця, таємно, підійшла до вікна садового будинку розташованого на садовій ділянці АДРЕСА_3 , де застосувала фізичну силу зірвала з вікна металеву решітку, та розбила скло вікна, через отвір, що утворився у вікні проникла у садовий будинок, що є житлом, звідки таємно викрала майно, що належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме:

- велосипед марки «Україна» дамський, 1990 року виготовлення, вартістю 750 грн. 00 коп.;

- телевізор кольорового зображення марки «Rainford» модель 5578SC, 2009 року виготовлення, вартістю 600 грн.;

- бідон алюмінієвий ємкістю 40 літрів, 1990 року виготовлення, вартістю 400 грн.

Після чого, ОСОБА_4 винесла з садового будинку викрадене майно, з місця скоєння крадіжки втекла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 1750 гривень 00 копійок.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачена ОСОБА_4 викривається наступними доказами.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала повністю свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та суду пояснила, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимість погашена у встановленому законом порядку. 17 березня 2018 року близько 06 годині 00 хвилин вона проходячи по території садівничого (виноградарського) товариства «ім. Симиренко», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , а саме повз садової ділянки № НОМЕР_1 , яка належать потерпілій ОСОБА_6 , у неї виник умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна, що знаходилось на території вищевказаної ділянки. З метою таємного викрадення чужого майна, в цей же день та час, вона перелізла через паркан на територію вищевказаної садової ділянки АДРЕСА_3 , де скориставшись тим, що навколо немає сторонніх осіб, підійшла до вікна садового будинку розташованого на садовій ділянці АДРЕСА_3 , де застосувала фізичну силу зірвала з вікна металеву решітку, та розбила скло вікна, через отвір, що утворився у вікні проникла у садовий будинок, що є житлом, звідки таємно викрала майно, що належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме: - велосипед марки «Україна» дамський, 1990 року виготовлення; - телевізор кольорового зображення марки «Rainford» модель 5578SC, 2009 року виготовлення; - бідон алюмінієвий ємкістю 40 літрів, 1990 року виготовлення. Після чого, вона винесла з садового будинку викрадене майно, з місця скоєння крадіжки втекла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

У тому, що вчинила вказане кримінальне правопорушення, вона щиро розкаялася. На теперішній час заподіяна матеріальна шкода повністю відшкодована потерпілій ОСОБА_6 шляхом повернення майна.

Потерпіла ОСОБА_6 , яка належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, звернулася до суду з Заявою, в якій просить суд розглянути дане кримінальне провадження без її участі. Претензій матеріального та морального характеру не має, просить суд призначити покарання на розсуд суду (т.1, а.с.26).

У відповідності до ч. 1 ст. 325 КПК України «Якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з» ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого».

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою, провина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Із Протоколу огляду місця події від 18 березня 2018 року вбачається, що без посереднім об`єктом огляду є будинок АДРЕСА_5 . Візуальним оглядом встановлено, що у правій стіні від входу розташовується віконний отвір, під час огляду віконне скло відсутнє, поруч на землі розташовується віконна решітка. Вхід у приміщення будинку здійснюється через одно створчасті металеві двері, котра на момент огляду має запірний пристрій у виді накладного замку, механічних пошкоджень немає. За вказаними дверима розташовується кімната № НОМЕР_2 , де у лівому ближньому куті розташовується дверний пройм до кімнати № 2, лівому дальньому куті у горизонтальному положенні розташовується холодильник білого кольору у розібраному стані, у правому дальньому куті розташовується дерев`яна шафа, в якій розташовуються робочі інструменти, у правому ближньому куті розташовується дерев`яний стіл, на якому розташовується столовий посуд та одяг. По всій площі кімнати порушений порядок, розкидані речі. Візуальним оглядом встановлено, що кімната № 2, де у лівому ближньому куті розташовується ліжко з металевою сіткою, у лівому дальньому куті розташовуються два стули, у правому дальньому куті розташовується дерев`яна тумба, у правому ближньому куті розташовується дерев`яна шафа, по всій площині кімнати розкидані речі. Під час огляду слідів для ідентифікації не виявлено (т.2, а.с.7-8).

Із Протоколу огляду від 26 березня 2018 року вбачається, що об`єктом огляду є хол першого поверху під`їзду № 5 будинку № 11 по вулиці Бульварній м. Слов`янська Донецької області. Вхід у під`їзд здійснюється через металеві двері, обладнанні кодовим замком, на момент огляду двері та замок відчинені. В холі під`їзду знаходиться велосипед дамський марки «Україна», пофарбований фарбою голубого кольору. Переднє крило велосипеду червоного кольору, задній багажник кустарного виробництва виконаний у виді металоконструкцій з пруту діаметром 8 мм. На рамі велосипеду через багажник закріплено трос з замком. Сидіння на велосипеді виконано з шкірозамінника чорного кольору. Поруч з велосипедом в холі під`їзду знаходиться ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив, що вказаний велосипед належить його брату ОСОБА_8 . На першому поверсі в під`їзді розташовані квартири АДРЕСА_6 . При огляді велосипед марки «Україна» було вилучено (т.2, а.с.16-18).

Із Протоколу огляду від 28 березня 2018 року вбачається, що об`єктом огляду є приміщення кабінету № 10 Слов`янського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Донецькій області за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Університетська, буд. № 30. У вказаному кабінеті знаходиться чоловік, який назвався як ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який надав дозвіл на огляд своїх особистих речей та в присутності понятих, під час складання Протоколу огляду місця події за вказаною адресою надав для огляду алюмінієвий бідон об`ємом 40 літрів. Після чого вказаний бідон було оглянуто, вилучено та поміщено до поліетиленового пакету чорного кольору (т.2, а.с.21-22).

Із Протоколу пред`явлення речей для впізнання від 05 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_6 заявила, що під № 4 велосипед марки «Україна» вилучений у ОСОБА_7 раніше був викрадений вона впізнає викрадений в неї велосипед (т.2, а.с.38-40).

Із Протоколу пред`явлення речей для впізнання від 05 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_6 заявила, що під № 2 (два) бідон алюмінієвий вилучений у ОСОБА_9 вона впізнає викрадений в неї молочний бідон (т.2, а.с.41-43).

Із Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_10 заявив, що на фотознімку № 3 (три), він впізнає жінку, яка дала йому на реалізацію телевізор. Згідно Довідки до Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 квітня 2018 року вбачається, що на фотознімку № 3 зображено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2, а.с.46-47).

Із Протоколу огляду від 04 квітня 2018 року вбачається, що об`єктом огляду є телевізор кольорового зображення марки «Rainford», модель TVF 5578SC, який надала для огляду за місцем мешкання ОСОБА_6 . Вказаний телевізор в корпусі чорного кольору на тильному боці крім марки та моделі вказано серійний номер НОМЕР_3 . Зліва на корпусі є тріщина пластику 8 см довжиною. Також вказано дату виготовлення 22 січня 2009 року. Діагональ екрану 53 см. ОСОБА_6 заявила, що вказаний телевізор був таємно викрадений з її садового будинку в товаристві «ім.. Симиренко» м. Слов`янська Донецької області та самостійно нею виявлений. При огляді нічого не вилучалось, телевізор, що оглядався залишився у потерпілої ОСОБА_6 (т.2, а.с.49-50).

Із Розписки від 05 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_6 отримала та зобов`язується зберігати речові докази по кримінальному провадженню, а саме: велосипед дамський марки «Україна із тросом та замком, алюмінієвий бідон ємкістю 40 літрів, телевізор марки «Rainford» (т.2, а.с.52).

Із Висновку судової товарознавчої експертизи № 237/18 від 11 квітня 2018 року вбачається, що залишкова вартість майна, що належить ОСОБА_6 на момент вчинення злочину 17 березня 2018 року, з урахуванням зносу, а саме: велосипеду марки «Україна» дамського, 1990 року виготовлення, рама голубого кольору, телевізор кольорового марки «Rainford», модель 5578SC, 2009 року виготовлення, в робочому стані має тріщину на корпусі зліва довжиною 8 см., бідону алюмінієвого ємкістю 40 літрів, 1990 року народження, з технічної точки зору, складає 1750 (одна тисяча сімсот п`ятдесят) гривень (т.2, а.с.55-60).

Із Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_8 заявив, що на фотознімку № 4 (чотири), він впізнає жінку, яка продала йому дамський велосипед «Україна». Згідно Довідки до Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11 квітня 2018 року вбачається, що на фотознімку № 4 зображено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2, а.с.64-65).

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 25 квітня 2018 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії підозрювана ОСОБА_4 докладно розповіла та показала обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_4 вказала на садову ділянку № НОМЕР_1 садівничого товариства «ім.. Симиренко». ОСОБА_4 вказала на вікно, через яке вона проникла у садовий будинок ділянки № НОМЕР_1 садівничого товариства «ім.. Симиренко». ОСОБА_4 вказала місце, з якого вона викрала велосипед марки «Україна». ОСОБА_4 вказала місце, з якого вона викрала кольоровий телевізор (т.2, а.с.84-86).

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, суд вважає, що слідча дія Слідчий експеримент, проведений 25 квітня 2018 року з участю підозрюваної ОСОБА_11 був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України, а саме - у присутності двох понятих.

Окрім того, у відповідності до ч. 3 ст. 240 КПК України «До участі у слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник», але це не є обов`язковим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол слідчого експерименту від 25 квітня 2018 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Окрім того, як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії не надійшло.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченої повністю доведено, а вчинене обвинуваченою ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 185 ч. 3 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

При визначенні міри покарання обвинуваченій у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченою, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризующих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до тяжких злочинів, характер, ступінь її суспільної небезпеки, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків для потерпілої, дані про особу обвинуваченої.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_4 щиросердно розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину та потерпілій повністю відшкодована матеріальна шкода.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України - судом не встановлено.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

п.2 «Відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом… менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд бере до уваги таку правову позицію, зазначену в Постанові ВСУ від 14 квітня 2016 року. Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у Рішеннях від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора та від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі про призначення судом більш м`якого покарання. Так, у Рішенні № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.»

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 є осудною, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, але судимість погашена у встановленому законом порядку, вчинила кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, посередньо характеризується за місцем мешкання, потерпілій повністю відшкодовано спричинену матеріальну шкоду, суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що потерпіла не наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченої і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, однак в мінімальних межах санкцій інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

Із Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23.01.2014 року (справа № 5-48 кс13) вбачається, що загальні засади призначення покарання (ст.65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини по справі, ступень тяжкості скоєного правопорушення, характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищенаведені дані характеристики особи обвинуваченої і попередню позитивну соціальну поведінку, які знижують ступінь тяжкості скоєного правопорушення і ступінь небезпеки особи обвинуваченої для суспільства, суд, всебічно оцінюючи викладені обставини, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального виконання покарання і вважає можливим звільнити обвинувачену від відбуття покарання з випробуванням у відповідності до положень ст. 75 КК України.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі: велосипед марки «Україна» дамський, 1990 року виготовлення, рама голубого кольору, телевізор кольоровий марки «Rainford», модель 5578SC, 2009 року виготовлення, в робочому стані має тріщину на корпусі зліва довжиною 8 см., бідон алюмінієвий ємкістю 40 літрів, 1990 року народження, які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0000589 від 18 березня 2018 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 05 квітня 2018 року, що зберігається у потерпілої ОСОБА_6 після набуття вироком чинності - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити у власності потерпілої ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_12 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначити їй покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_12 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Захід забезпечення кримінального провадження в порядку передбаченому ст. ст. 131, 176 КПК України не застосовувався та не обирався.

Речові докази по справі: велосипед марки «Україна» дамський, 1990 року виготовлення, рама голубого кольору, телевізор кольоровий марки «Rainford», модель 5578SC, 2009 року виготовлення, в робочому стані має тріщину на корпусі зліва довжиною 8 см., бідон алюмінієвий ємкістю 40 літрів, 1990 року народження, які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0000589 від 18 березня 2018 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 05 квітня 2018 року, що зберігається у потерпілої ОСОБА_6 - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити у власності потерпілої ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий: суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .