Справа №127/9448/18
Провадження №1-кс/127/4706/18
04 травня 2018 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
заявника ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області юриста 1 класу ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 12.04.2018 року, -
в с т а н о в и в :
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав зазначених у ній.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги.
Дослідивши матеріали скарги, суд прийшов до наступного висновку.
11.04.2018 року до Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_3 , в якому останній просить забезпечити особисту безпеку; змінити попередню правову кваліфікацію; повідомити про підозру гр.гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; направити за підслідністю матеріали кримінального провадження в Управління СБУ України у Вінницькій області для подальшого досудового розслідування.
Згідно ст. 20 ч. 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх здоров`ю, житлу і майну.
При перевірці приводів до забезпечення безпеки і при застосуванні заходів безпеки підлягає перевірці характер погроз - чи вони спрямовані на перешкоджання встановлення істини в справі, чи можливо носять інший характер (не виключено, що особа, яка береться під захист, умисно дає неправдиві свідчення, добросовісно помиляється в оцінці деяких фактів тощо, а це, в свою чергу, викликає відповідну реакцію обвинувачених (підозрюваних), їх родичів і близьких).
З скарги ОСОБА_3 не вбачається підстав для застосування до останнього заходів забезпечення безпеки, оскільки в скарзі ОСОБА_3 не навів жодних дій, погроз із сторони обвинувачення або органів досудового розслідування, які свідчать про реальну загрозу здоров`ю, житлу і майну потерпілого. Аналізуючи зміст скарги суд вважає, що ОСОБА_3 наводить лише власні міркування та припущення з приводу можливого виникнення загрози, яка може ґрунтуватися на хибному висновку потерпілого.
Що стосується вимоги потерпілого про зміну попередньої кваліфікації та пред`явлення підозри гр.гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 дані вимоги також не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 214 ч. 5 КПК України до Єдиного реєстру досудового розслідування вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення. Дана кваліфікація є неостатньою, за наявності підстав та в порядок передбаченому КПК України вона може бути змінена органами досудового розслідування. Кримінально-правова кваліфікація є важливим фактором, як для підозрюваного, так і для обвинуваченого, і для потерпілого й безперечно для органу досудового слідства. Кожен, хто приймає участь у процесі, зацікавлений, що б винна сторона отримала саме те покарання, яке передбачено за вчинене ним діяння з дотриманням всіх аспектів, які впливають на розмір такого покарання, або звільнення від покарання. Однак, зміна кваліфікації злочину та пред`явлення особі підозри повинна ґрунтуватись на вимогах КПК України. Відповідно до ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження гр.гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 не було затримано на місці вчинення злочину чи безпосередньо після його вчинення та не обраного стосовно них запобіжного заходу, також станом на день розгляду скарги в органах досудового розслідування відсутні достатні докази для пред`явлення підозри даним особам. Суд звертає увагу на те, що Конституцією України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Беручи до уваги вищезазначене, підслідність вказаного кримінального правопорушення належить до слідчих органів Національної поліції.
Відповідно до ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити йому прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.
Проаналізувавши зміст постанови судом було встановлено, що прокурором під час винесення постанови про відмову в задоволенні клопотання було з`ясовані обставини справи та прийняте відповідне рішення.
Враховуючи вищезазначене в сукупності та вимоги ст. 307 КПК України, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити, оскільки викладені в скарзі обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а вищевказана постанова є обґрунтованою та скасуванню не підлягає.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 303, 307 КПК України, суд -
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області юриста 1 класу ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 12.04.2018 року - відмовити.
Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя