Провадження №: 1-кп/752/139/18
У Х В А Л А
16.05.2018 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши в залі суду в м. Києві клопотання заступника військового прокурора Київського гарнізону капітана юстиції ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000075, від 04.12.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 263 КК України.
ВСТАНОВИВ:
заступник військового прокурора Київського гарнізону капітан юстиції ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме: транспортний засіб марки «ВАЗ» модель «21070» номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , рік випуску 2002, із забороною розпоряджатись та користуватись транспортним засобом та на 1/12 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності у ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про спадщину, посвідченого 03.01.2008 року.
В обґрунтування клопотання прокурором зазначено про те, що в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000075 від 29.02.2016 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 263 КК України.
ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він, будучи начальником відділу ринкового нагляду Інспекції з питань захисту прав споживачів у Київській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів, відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України являючись службовою особою, попередньо зорганізувавшись з начальником Інспекції з питань захисту прав споживачів у Київській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів ОСОБА_5 та громадянином ОСОБА_7 у стійке об`єднання для вчинення злочину, об`єднане єдиним планом з розподілом функцій учасників організованої групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи, своїми діями повинен був пришукувати осіб - суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, схиляти їх до надання службовим особам Інспекції з питань захисту прав споживачів у Київській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів неправомірної вигоди, висувати їм протиправну вимогу про передачу у визначеному ОСОБА_5 розмірі неправомірної вигоди за вчинення в інтересах таких осіб дій з використанням наданої ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , як службовим особам, влади та службового становища. Так, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, на виконання заздалегідь розподілених ролей ОСОБА_6 висунув співзасновнику ТОВ «Фарадей Електронікс» ОСОБА_9 та директору ТОВ «Фарадей Електронікс» ОСОБА_10 вимогу, про передачу йому або іншій особі за його вказівкою, грошових коштів на загальну суму 25000 грн. за винесення позитивного рішення щодо продовження митного оформлення продукції ТОВ «Фарадей Електронікс».
В свою чергу, ОСОБА_7 , який, як пособник, заздалегідь обіцяв порадами та іншим чином сприяти вчиненню та приховуванню злочину, діючи на виконання заздалегідь розподілених ролей, повинен був за вказівкою ОСОБА_5 отримувати неправомірну вигоду від осіб, яким ОСОБА_6 попередньо висунув вимогу про надання такої вигоди, що ОСОБА_7 і зробив 17.03.2016 року приблизно о 13 год. 50 хв., діючи на виконання заздалегідь розподілених ролей, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, на другому поверсі ТРЦ «Оушен Плаза», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 176, біля вхідних дверей до ресторану «Муракамі», отримавши від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів на загальну суму 25000 грн., одну частину якої за попередньою домовленістю залишив собі, а іншу передав ОСОБА_5 для розподілення з ОСОБА_6 , який, як безпосередній виконавець злочину, діючи спільно з ОСОБА_5 , як з організатором злочину, зобов`язалися за таку неправомірну вигоду з використанням наданої їм як службовим особам влади та службового становища сприяти в проходженні перевірок для проходження митного оформлення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України - у одержанні службовою особою, у складі організованої групи, неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається за відсутності власника майна.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити за наведених у ньому підстав.
Вислухавши прокурора, дослідивши клопотання та додатки до нього, вважаю, що клопотання прокурора підлягає задоволенню за таких підстав.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
Згідно інформаційної довідки Головного сервісного центру МВС України власником транспортного засобу марки «ВАЗ» модель «21070» номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , рік випуску 2002 є ОСОБА_6 .
Крім того згідно інформації КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 17.04.2018 року № 062/14-4476 (И-2018) за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про спадщину, посвідченого 03.01.2008 року, зареєстровано право власності на 1/12 квартири за адресою АДРЕСА_1 .
Клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Крім того, обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні на цей час призначений до судового розгляду.
З огляду на те, що санкція інкримінованої обвинуваченому статті КК України передбачає конфіскацію майна, а також беручи до уваги, що не застосування заборони розпорядження вказаним майном може призвести до втрати та інших наслідків, які в подальшому можуть перешкоджати виконанню законного та обґрунтованого рішення суду, яке відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України є обов`язковим і підлягає безумовному виконанню на всій території України.
Прокурором доведено в судовому засіданні про наявність правових підстав передбачених ч. 3 ст. 170 КПК України, необхідних для арешту майна ОСОБА_6 , та те, що незастосування даного виду заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до негативних наслідків, пов`язаних з його втратою та можливим продовженням злочинних дій, направлене на його відчуження, тому вбачаю обґрунтовані підстави для задоволення поданого клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст. 170-173, 369-372, 395, КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на транспортний засіб марки «ВАЗ» модель «21070» номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , рік випуску 2002, із забороною розпоряджатись та користуватись транспортним засобом, який перебуває на праві приватної власності у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Накласти арешт на 1/12 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Суддя ОСОБА_1