Справа №201/7030/18
Провадження № 1-кс/201/6046/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши за участю скаржника та його представника у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС першого СВСУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 31.03.2018 року про закриття кримінального провадження, -
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області від 31 березня 2018 року про закриття кримінального провадження №0001488 від 16 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. В обґрунтування скарги зазначив, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не проводилося належним чином, необхідні слідчі дії не виконуються, постанова не відповідає вимогам закону. Скаржник також просив поновити йому строк на оскарження в суді цієї постанови.

У судовому засіданні заявник та його представник скаргу підтримали, наполягали на її задоволення з підстав у скарзі викладених.

Прокурором прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 через канцелярію суду 10 жовтня 2018 року подано матеріали кримінального провадження №0001488 від 16 листопада 2017 року, а також заява про розгляд даної скарги без його участі, у задоволенні скарги просив відмовити.

Вислухавши скаржника і його представника, дослідивши матеріали скарги та додані докази, матеріали кримінального провадження №0001488 від 16 листопада 2017 року, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.
Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з ч.1 ст.304 КПК України, якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Судом встановлено, що в провадженні першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області перебувало кримінальне провадження №0001488 від 16 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, відомості до ЄРДР про яке були внесені за заявою ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська.
Постановою від 31 березня 2018 року зазначене кримінальне провадження було закрито.
Доказів направлення прокуратурою Дніпропетровської області скаржнику ОСОБА_3 зазначеної постанови матеріали кримінального провадження не містять, суду таких доказів надано не було, у зв`язку з чим строк на звернення до суду з даною скаргою підлягає поновленню.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження №0001488 від 16 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, слідчим був проведений допит одного свідка (іншого слідчого). Доказів проведення інших слідчих дій матеріали кримінального провадження не містять.
Вирішуючи вимоги скарги, суд виходить з того, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчими показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні- вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим при закритті кримінального провадження вищевказані обставини були досліджені не в повному обсязі.

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження №№0001488 від 16 листопада 2018 року не були дотримані вимоги чинного кримінально процесуального закону щодо всебічності та повноти досудового розслідування, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість і безпідставність оскаржуваної постанови і є підставою для її скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги та необхідність скасування спірної постанови.

Керуючись ст.ст. 9, 92 94, 110, 220, 303 - 307, 369, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Поновити скаржнику строк звернення з даною скаргою до суду, визнавши поважною причину його пропуску.
Скаргу задовольнити.
Постанову слідчого в ОВС першого СВСУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 31.03.2018 року про закриття кримінального провадження - скасувати.
Матеріали кримінального провадження направити до прокуратури Дніпропетровської області для організації проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1