Справа№751/78/18
Провадження №1-кп/751/94/18
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

27 липня 2018 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження №00002566 від 22.12.2017 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бакланова Муравійка, Куликівського району Чернігівської області, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,-

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_8

В с т а н о в и в :

01.04.2017 приблизно о «11» год. «45» хв. ОСОБА_2 , перебуваючи на проїзній частині АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, під час суперечки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, підійшов до ОСОБА_8 та наніс йому не менше 1 удару в область обличчя та 2 удари в область лівої щоки.

Своїми протиправними діями ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_8 тілесне ушкодження у вигляді травматичного дефекту коронкової частини 21 зуба, які, згідно висновку експерта № 302 від 19.04.2017, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Зазначеними вище умисними діями, які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнав. Пояснив, що дійсно 01.04.2017 приблизно о «11» год. «45» хв. в нього виник конфлікт з ОСОБА_8 . Він був у шоковому стані, оскільки ОСОБА_8 створив аварійну ситуацію, змусивши його різко загальмувати, від чого його дружина майже вдарилась головою. Він наздогнав ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , змусив його зупинитись. З ОСОБА_8 , який знаходився в своєму автомобілі, у них виникла словесна сварка. Вони спілкувались через вікно водійських дверей, які були відчиненими лише на 10 см. ОСОБА_8 ударів не наносив, не пам`ятає чи погрожував йому. Цивільний позов не визнає в повному обсязі.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_2 , його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджених відповідно до ст.. 23 КПК України судом безпосередньо в ході судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 01.04.2017 об 11 год. 45 хв. він рухався в м. Чернігові по вул. І.Мазепи зі сторони «Круга» в напрямку до палацу «Хіміки». Його обігнав автомобіль «Фольцваген» та за 20-30 м до зупинки почав притискати до бордюру та змісив його зупинитись. Водій автомобілю «Фольцваген» підійшов до його автомобілю та через відкрите вікно почав кричати, висловлюючись при цьому нецензурною лайкою. Потім він наніс йому правою рукою через відкрите вікно три удари в обличчя, з яких один в область верхньої губи та два в область виска в ліву сторону. Він почав ухилятись, включив передачу та поїхав. Побачив, що в цей час, ще хтось вийшов з машини обвинуваченого. В нього опухла губа, та був сколотий передній верхній зуб. Водій автомобілю «Фольцваген» вчепився за ручку дверей його автомобілю, почав її рвати, однак машина була заблоковано і дверей він не відчинив. На останок, погрожуючи, наніс удар в задні двері ногою. На відстані шага від автомобіля стояла жінка, яка теж погрожувала. На перехресті таксист, яким виявився ОСОБА_9 , подав йому знак фарами зупинитись, та запитав чи не потрібна допомога. Повідомив контактні дані на випадок, якщо знадобляться свідчення, оскільки він бачив конфліктну ситуацію. Пізніше він написав заяву про вчинення злочину та звернувся до травмпункту. Стаціонарно лікування він не проходив, однак лікував зуб, за що витратив 600 грн. На ремонт автомобіля ним було витрачено приблизно 5850 грн. Моральну шкоду обґрунтовує поганим почуттям, подавленим станом, почав швидко втомлюватись, зуб став чутливим. Цивільний позов підтримав у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 01.04.2017 рухався по вул.. Мазепи. Він бачив, як автомобіль синього кольору «Фольцваген», наздогнав автомобіль потерпілого та підрізав його в районі ремонтних робіт біля зупинки «Хіміки». Водій машини «Фольцваген» підійшов до автомобіля потерпілого, почав голосно кричати приблизно «я тебе навчу їздити, я тебе закопаю». Намагався відкрити двері та через відкрите вікно водійських дверей наніс приблизно 3 удари кулаком в голову потерпілого. В яку частину наносились удари потерпілому, він не бачив. Обвинувачений намагався відчинити двері. Не відчинивши дверей, він вдарив по ним ногою. Після чого потерпілий від`їхав з місця події. Його автомобіль під час події був приблизно за 5-6 метрів позаду через автомобіль. Він з машини не виходив, однак все бачив, оскільки трохи виїхав із-за автомобіля, що стояв попереду.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 01.04.2017 приблизно в обідню перерву він вийшов з власного магазину за цигарками та покурити. В ларьку він купив цигарки та курив біля будівлі синього кольору «Ярмарка». Звернув увагу на те, що автомобіль синього кольору підрізав машину червоного кольору. Він спостерігав ситуацію з правого боку в напрямку руху до Мегацентру. З синього автомобілю вийшов чоловік, який присутній в залі суду і є обвинуваченим по справі. Обвинувачений підійшов до машини червоного кольору та почав смикати за двері, однак вони не відчинились. Через передні пасажирські двері він бачив, як обвинувачений наніс 2-3 удари через відчинене вікно водійських дверей водію червоної машини. Також по рухам та по характерному звуку він зрозумів, що обвинувачений ударив ногою в задню частину машини, самих ударів він не бачив. Пізніше потерпілий зайшов до нього в магазин та почав питати, чи є в магазині камери та чи бачив хтось ситуацію яка сталась на дорозі.

При повторному допиті свідок ОСОБА_11 пояснив, що знаходився з правої сторони біля магазину «Оптика». Пам`ятає, що там ріс кущ, який йому заважав спостерігати ситуацію. Він курив біля будівлі синього кольору «Ярмарка», коли побачив конфлікт.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим перебуває у дружніх стосунках. Потерпілого особисто не знає. 01 квітня 2017 року приблизно об 11 год. перебував разом з ОСОБА_2 його дружиною та знайомим ОСОБА_13 в автомобілі ОСОБА_14 та рухались по вул. Мазепи. Біля банку «Південний» їх підрізав автомобіль. В районі магазину «Оптика» даний автомобіль вони обігнали. ОСОБА_15 вийшов з автомобілю, почав смикати двері автомобіля потерпілого. Чув частково діалог між дома водіями та бачив ситуацію відкривши задні праві пасажирські двері. ОСОБА_16 потерпілому удари не наносив.

Свідок ОСОБА_17 , яка є дружиною обвинуваченого, в судовому засіданні пояснила, що 01 квітня 2017 року вони з чоловіком та його друзями їхали в своєму автомобілі в м. Чернігові по вул.. Щорса. ОСОБА_8 , який керував машиною вишневого кольору, підрізав їх. Наздогнавши даний автомобіль її обурений чоловік підійшов до ОСОБА_18 щоб сказати, що так робити не можна і що останній порушив правила дорожнього руху. Він посмикав за ручку, однак ОСОБА_8 закрився та не виходив. Скло водійських дверей було відчинено приблизно на 10 см, а тому її чоловік просто не міг вдарити потерпілого. ЇЇ чоловік вдарив по колесу автомобіля ОСОБА_8 , але не значно.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим перебуває у дружніх відносинах. Потерпілого особисто не знає. Приблизно рік назад, ОСОБА_14 приїхав до нього додому та попросив допомогти. Рухаючись по вул.. І. Мазепи в сторону Мегацентру їх підрізав червоний автомобіль і вони наздогнали його біля зупинки палацу «Хіміків». ОСОБА_2 вийшов з машини з метою поговорити з водієм та пішов до машини спокійно. Спостерігаючи через заднє вікно автомобілю він не бачив, щоб ОСОБА_2 бив потерпілого, бачив що вони розмовляють. Розмови він не чув.

Зі змісту оглянутого у судовому засіданні відеозапису з відео реєстратора автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 та згідно протоколу огляду диску від 19.12.2017 вбачається, що відеозйомка велась з автомобілю потерпілого ОСОБА_8 , який сидів за кермом. Його автомобіль здійснював рух вздовж вул. І. Мазепи у м. Чернігові, автомобіль «Фольцваген» перешкодив подальшому руху автомобіля потерпілого. З автомобілю «Фольцваген» вийшов ОСОБА_2 та пішов в сторону автомобілю потерпілого. Коли ОСОБА_2 підійшов до автомобілю, то його зображення зникло. Чутно лайку нецензурними словами між потерпілим і ОСОБА_2 . При цьому потерпілий просив про припинення фізичного впливу на нього з боку обвинуваченого. Потім із автомобіля «Фольцваген» з передніх дверей вийшла жінка та із задніх дверей виглядає чоловік. Лайка між потерпілим та ОСОБА_2 триває, а коли закінчується, потерпілий їде з місця події ( а.с. 120-121).

Суд вважає показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 про те, що обвинувачений не наносив ударів потерпілому, недостовірними, оскільки вказані особи перебувають в родинних та дружніх відносинах з обвинуваченим. Як вбачається з відеозапису реєстратора, свідок ОСОБА_17 вийшла з автомобіля, а свідок ОСОБА_12 відчинив двері та виглянув з автомобіля після початку конфлікту. При цьому свідок ОСОБА_19 взагалі не виходив з автомобіля. Також ці свідки в подальшому розвитку конфлікту приймали сторону обвинуваченого та вважали потерпілого порушником правил дорожнього руху, яке спровокувало даний конфлікт, що свідчить про їх упереджене ставлення до потерпілого з самого початку розвитку конфлікту.

Відповідно до протоколу прийняття заяви потерпілого про вчинене кримінальне правопорушення від 01.04.2017 ОСОБА_8 вказав про факт нанесення йому тілесних ушкоджень та пошкодження його автомобілю водієм автомобілю «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_2 та просив притягнути його до відповідальності ( а.с. 76).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 01.04.2017 та ілюстрованої таблиці до нього, на транспортному засобі марки ВАЗ 21099 червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 при візуальному огляді будь-яких механічних ушкоджень виявлено не було, окрім відшарування на задніх лівих дверцятах у вигляді малюнку низу підошви взуття( а.с. 77, 78).

За даними висновку судово-медичної експертизи № 302 від 11.04.2017 на підставі зовнішнього огляду застосовуючи візуальний та порівняльно-аналітичний методи дослідження експерт прийшов до висновку, що у ОСОБА_8 , мається тілесне ушкодження у вигляді травматичного дефекту коронкової частини 21 зуба, котре виникло від дії тупого предмету, по давності утворення, може відповідати даті 01.04.2017 і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я. ( а.с. 81-82). Зазначений доказ визнається допустимими, оскільки експертиза проведені особою, яка може бути згідно із ст.69 КПК країни експертом у кримінальному провадження, експерт був залучений з дотриманням на час призначення експертизи вимог ст.ст.242-244 КПК України, зазначені тілесні ушкодження експерт сприймав особисто на підставі огляду потерпілого.

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 21.06.2017 та ілюстративною таблицею до нього, потерпілий ОСОБА_8 розповів та показав, як водій автомобілю «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_2 синього кольору, який рухався по вул., І Мазепи в м. Чернігові, підрізав його автомобіль ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 вишневого кольору, він був вимушений зупинитись, після чого водій автомобілю «Фольцваген» вийшов з машини, підійшов до його авто, погрожуючи фізичною розправою наніс через відчинене вікно водійських дверцят кулаком правої руки удар по голові в область зубів, також 2 удари по голові в область щоки, а також почав наносити удари ногами по заднім дверцятам лівої сторони його автомобіля ( а.с. 85-88).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 16.10.2017 та ілюстративною таблицею до нього, свідок ОСОБА_10 розповів та показав, як водій автомобілю «Фольцваген Гольф» підійшов до авто марки ВАЗ 21099 та через його відкрите водійське вікно наніс правою рукою декілька ударів ( приблизно 3) по голові водія, а також почав наносити удари правою ногою по дверцятам авто ( а.с. 89-92).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 16.10.2017 та ілюстративною таблицею до нього, свідок ОСОБА_11 розповів та показав, як водій автомобілю «Фольцваген» синього кольору підрізав автомобіль марки ВАЗ 21099 та через його відкрите водійське вікно з лівої сторони почав наносити кулаком правої руки 2-3 удари. Дану подію він спостерігав як пішохід з правої сторони через праві пасажирські двері автомобілю( а.с. 93-96).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.11.2017 в присутності понятих потерпілий ОСОБА_8 на фото № 2, на якому зображено ОСОБА_2 , впізнав чоловіка, який 01.04.2017 приблизно о 11:45 год. по вул. І. Мазепи в м. Чернігові на проїжджій частині дороги наніс йому тілесні ушкодження ( а.с. 97-99).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.11.2017 в присутності понятих свідок ОСОБА_11 на фото № 3, на якому зображено ОСОБА_2 , впізнав чоловіка, який 01.04.2017 приблизно о 11:45 год. по вул. І. Мазепи в м. Чернігові на проїжджій частині дороги наніс водію авто марки ВАЗ 21099 тілесні ушкодження ( а.с. 100-102).

Захисником обвинуваченого зазначено, що відповідно до ст.. 162 КПК України персональні дані про особу повинні бути отримані тільки на підставі ухвали слідчого судді. Так, він ставить під сумнів отримання персональних даних у вигляді фотознімків обвинуваченого ОСОБА_2 в протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.11.2017 за участю потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_11 та просив визнати вказані докази недопустимими.

Проте суд вважає, що фотознімок обвинуваченого та його особисті дані було офіційно отримано з Куликівського районного сектору УДМС України в Чернігівській області. Вказані персональні дані було надано особисто обвинуваченим в зазначений орган, а отже суд не знаходить підстав для визнання вказаних доказів недопустимими.

Таким чином, оцінивши кожний доказ, в тому числі з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд прийшов до переконання, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а також, що обвинувачений ОСОБА_2 винен у його вчиненні, за що підлягає покаранню. Судом зазначені вище умисні дії ОСОБА_2 які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Призначаючи покарання суд, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нею нових злочинів.

ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ч.2 ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Крім того, ОСОБА_2 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, відсутні.

Згідно із досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації - ризик вчинення ОСОБА_2 повторного кримінального правопорушення оцінено як середній, з урахуванням особи обвинуваченого, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення особи можливо без позбавлення волі чи обмеження волі.

З урахуванням викладеного, на переконання суду ОСОБА_2 необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, оскільки таке покарання буде відповідати цілям покарання, передбаченим ч.2 ст.50 КК України, зокрема, є пропорційною карою за вчинений злочин та є достатнім для виправлення засудженого, а також буде запобігати вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

У даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого майнової шкоди у сумі 5850 грн., яка складає загальну вартість лікування пошкодженого зуба та відновлення його автомобілю, а також про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.

Згідно вимог ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вини не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною 6 ст.9 КПК України закріплено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження застосовуються загальні засади кримінально провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до довідки ФОП « ОСОБА_20 » від 12.01.2018, ОСОБА_8 проходив лікування зубів; вартість лікування складає 600 грн.

Аналізуючи довідку ФОП « ОСОБА_20 » суд зазначає, що він не може бути визнаний належним і допустимим доказом по справі, оскільки даний документ не є розрахунковим документом та не може свідчити про понесені потерпілим витрати на лікування, крім того з наданого документу не зрозуміло лікування яких зубів здійснювалось та не підтверджується право ФОП « ОСОБА_20 » надавати медичні послуги.

На підтвердження завданих матеріальних збитків потерпілим ОСОБА_8 надано акт виконаних робіт, списання матеріалів, запасних частин та паливно-мастильних матеріалів № ОУ-0000024 від 30.10.2017 ФОП ОСОБА_21 , відповідно до якого загальна вартість виконаних послуг становить 5250 грн. ( а.с. 33).

Суд вважає, що потерпілим не доведено, що вказані матеріальні витрати були спричинені протиправними діями ОСОБА_2 , які були вчинені 01.04.2017, оскільки про ці обставини не зазначено в обвинувальному акті та не підтверджено матеріалами кримінального провадження.

Згідно до ч. 1, 2 п. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Суд приходить до висновку про наявність причинного зв`язку між винними діями обвинуваченого і негативними наслідками, що настали для потерпілого, а тому потерпілий зазнав моральні страждання, що виразились у перенесеному болю, негативних емоціях та відчуттях дискомфорту.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує: глибину душевних страждань потерпілого, ступінь вини обвинуваченого та ставлення обвинуваченого до наслідків вчиненого ним кримінального правопорушення, в результаті неправомірних дій обвинуваченого потерпілий був принижений, тілесні ушкодження наносились на очах багатьох людей, він отримав емоційний стрес, тому суд вважає, що цивільний позов про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню в сумі 3000 гривень, що є адекватною стражданням потерпілого.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню, не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 , 395 КПК України ,

Засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 3000 (три тисячі) грн. моральної шкоди.

У задоволенні цивільного позову в іншій частині відмовити.

Речовий доказ: компакт диск з записом камери відео реєстратора -залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1