Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
279/2574/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2018 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження : прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коростені кримінальне провадження №0000592 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Коростень Житомирської області, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працюючої, на утриманні має неповнолітнього сина, зареєстровану та проживаючу в АДРЕСА_1 , раніше не судиму, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , 27.02.2017 року близько 00 годин 10 хвилин, перебуваючи неподалік від приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по вул. Шевченка, 50В в м.Коростені Житомирської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, схопила руками за волосся ОСОБА_4 , потягнула на себе, внаслідок чого остання не втрималась на ногах та впала на землю. Після цього ОСОБА_5 нанесла ОСОБА_4 , яка лежала на спині, декілька ударів ногою в обличчя останньої чим заподіяла тілесне ушкодження у вигляді перелому спинки та крил носу, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягло за собою короткочасний розлад здоров"я.

Діями, які виразились в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров"я ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ст.125 ч.2 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

При судовому розгляді обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнала, від дачі показань відмовилась. Позовні вимоги потерпілої також не визнала.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що 27.02.2017 року разом зі своєю подругою ОСОБА_6 відпочивала в барі «Wild Cherry». В барі вжили пляшку шампанського, після чого вийшли на вулицю викликати таксі. Перебуваючи біля приміщення бару між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник конфлікт. Вона підійшла до ОСОБА_5 , запитала у останньої, що вона робить, зауважила на недопустимість нанесення ударів ОСОБА_7 по голові, від яких вона могла втратити зір. Після цих слів ОСОБА_5 схопила її за коси, вона у відповідь також схопила за коси ОСОБА_5 . Їх почав розтягувати якійсь хлопець. Також стояли неподалік якісь люди, однак вона їх не знає. ОСОБА_5

збила її з ніг, і коли вона впала на землю нанесла декілька ударів ногою в обличчя. Від першого

удару вона відчула різкий біль, що відбувалось далі не пам`ятає, прийшла до тями у «швидкій», її обличчя та волосся було в крові. В травмпункті їй надали необхідну допомогу, після чого вона продовжила лікування вдома. Вказала, що конфлікт тривав недовго.

Свідок ОСОБА_8 показала, що перебуває у дружніх стосунках з ОСОБА_9 . 27.02.2017 року відпочивали в барі «Wild Cherry». Коли вже збирались йти додому, то ОСОБА_10 пішла на вихід першою. Коли вона вийшла за нею на вулицю, то побачила конфлікт між ОСОБА_10 та потерпілою. В ході даного конфлікту потерпіла висловлювала образи на адресу сина ОСОБА_10 . Між ними почалась драка, вони тягали одна одну за волосся. Хто розпочав перший конфлікт незнає, нанесення ударів потерпілій не бачила, оскільки неодноразово відходила палити.

Суд критично відноситься до показань даного свідка, оскільки зазначені свідчення є не щирими. Так, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачена та потерпіла не були знайомі між собою, про наявність у обвинуваченої сина потерпіла не була обізнана, тому не могла висловлювати на його адресу образи. Свідок зазначає, що необізнана з усіма подіями конфлікту оскільки відходила палити, що також викликає сумнів, оскільки в разі подібної ситуації подруга повинна бути зацікавлена в тому, щоб було припинено неправомірні дії, в тому числі шляхом виклику поліції, в разі необхідності надання допомоги також інших служб. Отже, своїми свідченнями свідок намагається применшити винуватість подруги.

Свідок ОСОБА_11 показала, що в лютому 2017 року разом зі своєю подругою ОСОБА_12 відпочивали в барі «Wild Cherry» де вжили пляшку шампанського. Біля 24 години вирішили йти додому, вийшли на вулицю. На вулиці біля входу побачила ОСОБА_13 , з якою привіталась. Фактично відразу відчула, як остання її потягнула за одяг ззаду, від чого вона впала на землю. Коли намагалась піднятись з землі, то побачила, як ОСОБА_10 та ОСОБА_14 тягають одна одну за одяг та волосся. В ході цієї тяганини ОСОБА_10 вдалось повалити ОСОБА_14 на землю. Коли ОСОБА_14 знаходилась на землі ОСОБА_10 нанесла їй удар ногою в обличчя, що вона добре бачила. Після цього вона викликала швидку, а ОСОБА_10 з кимось побігла в напрямку басейну.

Письмовими доказами, якими також стверджується винуватість обвинуваченої є : витяг з ЄРДР з якого слідує, що відомості про вчинення злочину було внесено на підставі заяви потерпілої ОСОБА_4 10.04.2017 року з правовою кваліфікацією дій за ч.2 ст.125 КК України; протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зареєстрований 10.04.2017 року за №2562 зі змісту якого слідує, що потерпіла вказала на обвинувачену, як на особу, яка спричинила їй тілесні ушкодження; довідка травмпункту Коростенського ЦМЛ з якої слідує, що 27.02.2017 року надавалась медична допомога ОСОБА_4 з приводу наявності тілесного ушкодження у виді перелому спинки носу, висновками судово-медичної експертизи № 75 від 28.04.2017 року та №130 від 27.06.2017 року з яких слідує про наявність у ОСОБА_4 тілесного ушкодження у виді перелому спинки та крил носу, яке відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та могло утворитись при обставинах, зазначених потерпілою та продемонстрованих останньою при слідчому експерименті; даними слідчого експерименту проведеного за участю потерпілої ОСОБА_4 в ході якого остання відтворила обставини нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , з фототаблицею до нього, протокол огляду предметів від 16.06.2017 року, а саме кольорових фотознімків з зображенням потерпілої з наявними на її обличчі тілесними ушкодженнями та постановою про їх приєднання до кримінального провадження в якості речового доказу.

Зауважень з приводу належності та допустимості отриманих судом доказів від сторін кримінального провадження не надійшло.

Отже, досліджені судом вищевказані докази є допустимими, належними, в своїй сукупності, достатності та взаємозв"язку поза розумним сумнівом доводять причетність обвинуваченої до вчинення злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України.
Обираючи обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як особа ОСОБА_5 працездатного віку, по місцю проживання характеризується посередньо, на спеціалізованих обліках не перебуває, має на утриманні неповнолітнього сина, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, вчинила злочин невеликої тяжкості.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, не встановлено.

Враховуючи вищенаведене суд вважає за можливе обрати покарання в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, у виді штрафу, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення нових злочинів.

В кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 гривень , завданої злочином.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільно- процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Підстави, умови, обсяг і спосіб відшкодування шкоди визначається згідно з нормами цивільного законодавства, які регулюють відповідальність за заподіяну майнову шкоду.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправмірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Стаття 23 ЦК України визначає, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або ушкодженням здоров"я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Враховуючи те, що моральними стражданнями супроводжується будь-яке протиправне діяння, тому суд не ставить під сумнів факт перенесення моральних страждань потерпілою, з врахуванням втрат немайнового характеру, які остання зазнала внаслідок отриманих тілесних ушкоджень. При цьому, суд враховує тяжкість отриманих тілесних ушкоджень, час, який потребувався потерпілій для відновлення попереднього стану, а також матеріальне становище обвинуваченої та оцінює розмір моральної шкоди в сумі 3000 гривень, що буде розумним для відшкодування заподіяну виду шкоди.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч. 2 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, що становить 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 3000 гривень заподіяної моральної шкоди.

Речові докази: два фотознімки з зображенням ОСОБА_4 з тілесними ушкодженнями на обличчі зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя: