Справа № 458/92/18
УХВАЛА
про відмову у задоволенні скарги
25 вересня 2018 року м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі судді ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на дії та бездіяльність прокурора ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
його захисника адвоката ОСОБА_4 ,
У обгрунтування вказаної скарги посилався на те, що 27 жовтня 2017 року захисником підозрюваного ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 до прокуратури Львівської області було подано клопотання про закриття вказаного кримінального провадження, однак, 30 жовтня 2017 року прокурором ОСОБА_5 безпідставно відмовлено у закритті кримінального провадження з огляду на наступне.
30 серпня 2017 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
ОСОБА_3 підозрюється у зловживанні службовим становищем, тобто в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для ОСОБА_8 , який діяв як фізична особа - підприємець, використанні службового становища, всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки.
У порушення ст. 276 КПК України, прокурором не наведено у тексті самого повідомлення про підозру жодного посилання на докази, які б давали підстави підозрювати ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, оскільки вони відсутні взагалі.
У повідомленні про підозру взагалі не вказано обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, як не вказано і обставин, що свідчать про прямий умисел та корисливий мотив, а ті обставини, які на думку слідства є ніби обставинами кримінального правопорушення, стосуються подій, в яких ОСОБА_3 не приймав участь.
Так, суб`єктивна сторона вищевказаного злочину передбачає необхідність наявності прямого умислу на вчинення протиправних дій. При цьому, слідством не доведено та відсутні будь-які докази наявності умислу ОСОБА_3 на вчинення дій, спрямованих на отримання ФОП ОСОБА_8 неправомірної вигоди. Навпаки, вчиняючи власні дії ОСОБА_3 діяв в інтересах громади м. Турки та мав на меті забезпечити наявність у власності міста сміттєвоза для обслуговування населення.
Відсутні ознаки і об`єктивної сторони злочину, а саме - суспільно-небезпечне діяння та наслідки, оскільки діяння, яке вчинялось ОСОБА_3 не носить характер суспільно-небезпечного, при цьому наслідком такого діяння є отримання громадою м. Турки сміттєвоза для задоволення потреб громади.
Кваліфікуючи дії ОСОБА_3 як злочинні, прокурор мав врахувати, але цього не зробив, що згідно законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про публічні закупівлі» до кола повноважень та функцій ОСОБА_3 , як міського голови, не належить участь у формуванні цін на публічні закупівлі, визначення переможців торгів та прийняття рішень щодо наміру укладення договорів про закупівлі. 1 200 000 грн. для придбання сміттєвоза було виділено в якості субвенції з обласного бюджету, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, а всі інші юридично-значимі дії в процесі закупівлі сміттєвоза здійснювалися тендерним комітетом Турківської міської ради та у межах, визначених законодавством України.
Ураховуючи те, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а повідомлення про підозру у вчиненні злочину не відповідало законодавству, зібраним у справі доказам та таким, що порушує ст.ст. 276, 277 КПК України, воно є помилкою прокурора, яка виявилася у поверхневому аналізі норм законодавства України та матеріалів кримінального провадження, тому прокурор зобов`язаний був задовольнити клопотання про закриття кримінального провадження.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обставини скарги, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зазначеної скарги з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не розглядаються під час досудового розслідування, можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.
Із долученого до вказаної скарги клопотання про закриття кримінального провадження відомо, що 27 жовтня 2017 року захисником підозрюваного ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 до прокуратури Львівської області було подано клопотання про закриття на підставі п. 2) ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Із постанови про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, винесеної 30 жовтня 2017 року прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , видно, що у задоволенні зазначеного клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 було відмовлено.
У переліку рішень, дій чи бездіяльності прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, що встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України, не передбачено постанови прокурора про відмову у задоволенні клопотання захисника підозрюваного про закриття кримінального провадження.
Отже, скарга на таку постанову може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами, передбаченими КПК України для судового розгляду, зокрема, із дослідженням доказів, наданих в обґрунтування поданої скарги.
Згідно ч. 1 ст. 94 цього Кодексу слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Частиною 1 статті 284 цього Кодексу встановлено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
За правилами частини 7 цієї статті якщо обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, виявляються під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.
За наведеного суд під час підготовчого судового засідання із-за неможливості дослідити докази, зібрані у даному кримінальному провадженні, не може дійти висновку про те, чи була встановлена під час досудового розслідування відсутність в діянні підозрюваного ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а відтак визнати необґрунтованою постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання захисника підозрюваного про закриття на підставі п. 2) ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Під час судового розгляду підлягають доказуванню, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження та обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Також, захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання подав скаргу на бездіяльність прокурора ОСОБА_5 щодо неповідомлення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 про тимчасове обмеження їх конституційних прав
У обґрунтування скарги посилався на те, що в матеріалах кримінального провадження є протоколи про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 24 квітня 2017 року, а також електронні носії інформації інв. 837,838,839,840,841,1002, негласні слідчі (розшукові дії) здійснювалися щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , однак, всупереч вимог ст. 253 КПК України вказані особи, конституційні права яких були тимчасово обмежені, письмово не були повідомлені, а тільки був повідомлений підозрюваний ОСОБА_3 та його захисники.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обставини скарги, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ст. 253 КПК України, особи, конституційні права яких були тимчасово обмежені під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також підозрюваний, його захисник мають бути письмово повідомлені прокурором або за його дорученням слідчим про таке обмеження.
Конкретний час повідомлення визначається із урахуванням наявності чи відсутності загроз для досягнення мети досудового розслідування, суспільної безпеки, життя або здоров`я осіб, які причетні до проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Відповідне повідомлення про факт і результати негласної слідчої (розшукової) дії повинне бути здійснене протягом дванадцяти місяців з дня припинення таких дій, але не пізніше звернення до суду з обвинувальним актом.
Із супровідного листа від 17.01.2018 р. № 04/215-1054-18 вбачається, що прокурор із обвинувальним актом у даному кримінальному провадженні звернувся до суду 17.01.2018.
Про проведення негласних слідчих (розшукових) дій були повідомлені підозрюваний ОСОБА_3 і його захисники: ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .
Прокурором не надано докази про те, що про проведення негласних слідчих (розшукових дій) були повідомлені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , однак їх неповідомлення про проведення таких дій істотно не порушують права та свободи обвинуваченого ОСОБА_3 .
Керуючись ст.ст. 314, 315, 369-372, 376 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про визнання незаконною бездіяльність прокурора ОСОБА_5 щодо неповідомлення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 про тимчасове обмеження їх конституційних прав.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 01.10.2018, о 14 год.

Суддя