Справа № 492/828/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши в місті Арцизі Одеської області у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження на підставі угоди про визнання винуватості за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 03 лютого 2018 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, з метою пошкодження чужого майна, незаконно, всупереч чинному законодавству, порушуючи право громадянина на недоторканість іншого володіння особи, передбачене ст. 30 Конституції України, умисно, протиправно, через металеву хвіртку проник на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , територія якого огороджена парканом, без відома та добровільної згоди ОСОБА_6 , яка володіє присадибною земельною ділянкою, на якій розміщений вказаний будинок.
Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 03 лютого 2018 року приблизно о 01 годині 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, переслідуючи прямий умисел направлений на пошкодження шляхом підпалу чужого майна, перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , в якому мешкає потерпіла ОСОБА_6 , разом із дітьми та чоловіком ОСОБА_7 , пройшов до вхідних дверей веранди вказаного будинку, де умисно, коліном лівої ноги, вдарив по склу вікна на веранді, від чого скло розбилось.
Далі, ОСОБА_5 , діючи загально-небезпечним способом, усвідомлюючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю мешканцям будинку та прилеглих будинків і належного їм майна, через вказане розбите скло, умисно, розлив частину розчинника для фарби з пляшки ємністю 0,5 літрів на підлогу веранди та запальничкою запалив розчинник для фарби, який залишився у пляшці та умисно кинув вказану пляшку з розчинником для фарби на підлогу веранди будинку, в якому знаходились ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , чим створив реальну загрозу життю і здоров`ю останніх та загрозу пошкодження зазначеного будинку і майна, яке знаходилось у ньому, внаслідок чого загорілось підвіконня, тюль, лінолеум на підлозі та домоткана ковдра на підлозі, після чого ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину не прийнявши міри для ліквідації пожежі.
Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 194 КК України, тобто умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.
В судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, щиро розкаявся в їх вчиненні.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні надала письмову згоду на укладення та затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
За таких обставин суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень (злочинів), та кваліфікує його дії за: ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи; ч. 2 ст. 194 КК України, як умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.
08 жовтня 2018 року між прокурором Білгород-дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, та направлена до суду.
Згідно даної угоди прокурор Білгород-дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 194 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років зі звільненням його від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком тривалістю три роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, судом враховуються положення ст. ст. 468, 469 КПК України, відповідно до яких у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 194 КК України.
Так, санкція ч. 1 ст. 162 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, та відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Санкція ч. 2 ст. 194 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, та відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені йому п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором Білгород-дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_5 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Білгород-дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Питання про процесуальні витрати по кримінальному провадженню у розмірі 15 444 (п`ятнадцять тисяч чотириста сорок чотири) гривні 00 копійок, за залучення експертів для проведення судової трасологічної експертизи, експертизи паливно-мастильних матеріалів суд вирішує керуючись ч. 2 ст. 124 та ст. 126 КПК України.
Питання про речові докази у даному кримінальному провадженні підлягає вирішенню у відповідності до ст. 100 КПК України, а саме: спортивні штани сіро-коричневого кольору слід повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ; дві пари джинсових штанів та кросівки синього кольору слід повернути ОСОБА_9 .
Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 08 жовтня 2018 року, укладену між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 194 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком три роки;
-ч. 2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, який обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 09 жовтня 2018 року.
В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню у розмірі 15 444 (п`ятнадцять тисяч чотириста сорок чотири) гривні 00 копійок, за залучення експертів для проведення судової трасологічної експертизи, експертизи паливно-мастильних матеріалів.
Речові докази: спортивні штани сіро-коричневого кольору повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ; дві пари джинсових штанів та кросівки синього кольору слід повернути ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області