АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/291/18 Справа № 711/3627/18 Категорія: ст.ст. 306, 307, 309 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 при секретарі ОСОБА_5 за участю прокурора ОСОБА_6 слідчого ОСОБА_7 заявника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали скарги ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.05.2018 про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову від 26.04.2018 року слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000162. Свою скаргу ОСОБА_8 мотивував тим, що досудове розслідування проведене поверхнево та формально, а підхід сторони обвинувачення до розслідування був однобічним, заздалегідь спрямованим на забезпечення винуватим особам уникнення кримінальної відповідальності. Скаржник вважав, що внесення прокурором прокуратури Черкаської області ОСОБА_9 завідомо неправдивих відомостей до офіційного документу - протоколу про адміністративне правопорушення від 23.12.2015 року виразилися в тому, що вона особисто не опитувала свідків та не попереджала їх про кримінальну відповідальність; складаючи протокол про адміністративне правопорушення, що мало місце на її думку у 2015 році, використала відомості з декларації про доходи та майновий стан за 2014 рік, поданої ОСОБА_10 .

Крім того, ОСОБА_9 знала, що висновок дільничного інспектора міліції за заявою ОСОБА_11 поданої в інтересах ОСОБА_12 , складав не він, ОСОБА_8 а його підлеглий, а кінцеве затвердження цього висновку здійснював начальник Золотоніського міського відділу, - ОСОБА_13 , вона чітко знала також, що ані дільничний, ані особисто ОСОБА_8 не уповноважені були на внесення відомостей до ЄРДР, це міг зробити лише слідчий; вона знала, що не має у своєму розпорядженні обєктивних доказів щодо його спільного проживання як однією сімєю саме із ОСОБА_14 , в інтересах якої нібито приймалося рішення підлеглим ОСОБА_8 . Отже, на думку ОСОБА_8 , ОСОБА_9 склала протокол про адміністративне правопорушення, відобразивши в ньому відомості, що не відповідають дійсності, цілком свідомо.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2018 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 від 26.04.2018 року про закриття кримінального провадження №0000162.
Не погоджуючись з доводами ухвали слідчого судді ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.05.2018 року та оскаржувану ухвалу скасувати, оскільки вона не відповідає вимогам закону та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_10 зазначає, що при проведенні досудового розслідування в частині вчинення прокурором прокуратури Черкаської області ОСОБА_9 службового підроблення, досудове розслідування проведено неповно та неналежно, оскільки не проаналізовано та не досліджено докази вчинення кримінального правопорушення, не допитано детально прокурора ОСОБА_9 щодо внесення відповідних відомостей в протокол про адміністративне правопорушення відносно нього. Також вважає, що досудове розслідування відносно суддів апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , проведено поверхнево, оскільки не проведено одночасного допиту з ним, досліджено не всі матеріали справи про адміністративне правопорушення та не надано вірної правової оцінки усім обставинам справи. Вказане, в сукупності, дає підстави вважати скаржнику, що слідчим суддею постановлено незаконне рішення, яке підлягає скасуванню.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 20.07.2018 року задоволено клопотання ОСОБА_8 про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.05.2018 року

Заслухавши доповідь судді, доводи скаржника ОСОБА_8 , який наполягав на задоволенні апеляційної скарги з наведених у ній підстав, прокурора та слідчого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали справи, та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо: встановлена відсутність події кримінального правопорушення або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Тому, таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження згідно зі ст.110 КПК України має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою закриття кримінального провадження.

Наведені вимоги закону слідчим суддею дотримані в ухвалі слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2018 року.

Так, відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_8 , слідчий суддя керувався тим, що постанова від 26.04.2018 року про закриття кримінального провадження прийнята слідчим з дотриманням вимог КПК, в ході досудового слідства не виявлено обставин, які б свідчили про наявність в діях суддів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

У рішенні (справа № 5-24кс14) Суд зазначив, що постановлення завідомо неправосудного судового акту, відповідальність за яке передбачено ст.. 375 КК України, є спеціальним видом службового зловживання у здійсненні правосуддя, суб`єкт якого (суддя) умисно з будь-яких мотивів свідомо і цілеспрямовано використовує своє службове становище всупереч інтересам правосуддя.

Суб`єктивна сторона цього кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України характеризується прямим умислом: суддя достовірно знає, переконаний в тому, що діє всупереч вимогам закону і справедливості.

Поняття «неправосудне судове рішення» у поєднанні з вказівкою на «завідомість» його постановлення підкреслює цілеспрямований характер злочинних дій судді, його свідоме прагнення та бажання всупереч матеріальному чи процесуальному закону і (або) фактичним обставинам, встановленим у справі, постановити судове рішення, яке за своєю суттю не може бути і не є актом правосуддя.

Однією з ключових вимог до судового рішення є його правосудність, це юридичний критерій, дотримання якого перевіряють суди вищих інстанції. Правосудність є основною вимогою якості судового рішення, порушення якої є підставою для скасування чи зміни судового рішення.

Підставою для кримінальної відповідальності можуть бути лише ознаки вчиненого кримінального злочину, а не будь які порушення судді при вирішенні справи.

Отже, колегія суддів, звертає увагу на ту обставину, що незгода учасників кримінального провадження з прийнятим судом рішенням не може бути безумовним приводом до порушення справи щодо судді.

Мотивувальну частину скарги ОСОБА_8 побудовано саме на доводах про неповноту і неправильність розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього, й порушення процесу її розгляду, що у певних випадках може бути підставами лише для скасування або зміни судового рішення згідно з КУпАП, і в даному випадку саме по собі не є достатнім для висновку, що суддя діяв «завідомо», тобто за своїм внутрішнім переконанням бажав винести незаконне судове рішення.

Також, слідчим суддею роз`яснено, з посиланням на главу 24-1 КУпАП порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення щодо нього. Відповідно до статей 297-4, 297-8, 297-9 КУпАП (глави 24-1 КУпАП) перегляд справи про адміністративні правопорушення з підстави, передбаченої статтею 297-1 того ж Кодексу, здійснюється Верховним Судом України. Виходячи із правової природи конвенційних положень, такий перегляд Верховний Суд України здійснює незалежно від того, в якому вимірі (аспекті) - матеріально-правовому чи процесуальному - були допущені порушення Конвенції при вирішенні справи судом.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що слідчим суддею проігноровано ту обставину, що предметом розслідування також було вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України ОСОБА_9 , то вказані доводи не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду оскільки із матеріалів скарги вбачається, що предметом розгяду була саме постанова про закриття кримінального провадження № 0000162 від 15.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, про що і зазначено слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі.

Стосовно доводів апелянта, щодо неповноти досудового розслідування, про поверхневість проведених допитів та нез`ясування усіх обставин, що мають значення для

справи, а також про дослідження слідчим не усіх матеріалів справи про адміністративне правопорушеня, то відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень забороняється, тому не зобов`язаний проводити слідчі дії, саме в тому порядку та об`ємі, які вважають за необхідне проводити учасники кримінального провадження.

Крім того, слідчий в судовому засіданні, під час апеляційного розгляду пояснив, що ним всі вказані свідки допитані, по всім обставинам кримінального провадження, свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_15 відмовились від проведення одночасних допитів із ОСОБА_8 .

Отже, колегія суддів вважає правильними висновки слідчого судді, щодо встановлених обставин, які він повно і неупереджено дослідив щодо обставини кримінального провадження, дав аналіз наявних доказів, а також мотивів і процесуальних підстав закриття кримінальної справи.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що ухвалюючи рішення від 22.05.2018 р. про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову від 26.04.2018 року слідчого з ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0000162 слідчим суддею Придніпровського районного суду м.Чекраси в повній мірі дотримано вимоги кримінального та кримінального процесуального законодавства, тому апеляційну скаргу ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.05.2018 року слід залишити без змін.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 303, 309, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2018 року відмовити.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2018 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 від 26.04.2018 року про закриття кримінального провадження №0000162- залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :