Постанова
Іменем України
05 липня 2018 року

м. Київ
справа № 461/6569/17к

провадження № 51-155км17
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 10 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження на вирок Галицького районного суду м. Львова від 10 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Галицького районного суду м. Львова від 10 жовтня 2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29 червня 2017 року, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці. Також, ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України засудженій частково приєднано невідбуте покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29 червня 2017 року й остаточно за сукупністю вироків визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.
На зазначений вирок захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, за якою суддя Апеляційного суду Львівської області ухвалою від 17 листопада 2017 року відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України у зв`язку з тим, що судове рішення було оскаржено виключно на підставах, на яких його не може бути оскаржено згідно з положеннями ст. 394 КПК України.
Вимоги касаційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Стверджує про порушення права засудженої на захист, оскільки судовий розгляд у суді першої інстанції було проведено без участі захисника, та вказує на неякісний звукозапис судового засідання. Крім того, захисник вважає, що в апеляційній скарзі він навів доводи щодо істотного порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, на які суд апеляційної інстанції уваги не звернув і необґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження, чим порушив вимоги ст. 394, ч. 4 ст. 399 КПК України.

Позиції інших учасників судового провадження
Від учасників судового провадження заперечень на касаційну скаргу захисника не надходило.
У судовому засіданні прокурор підтримав подану касаційну скаргу частково і просила скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Мотиви Суду
Частиною 4 ст. 399 КПКУкраїни передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише в разі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржено виключно на підставах, з яких його не може бути оскаржено згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПКУкраїни судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку на підставі заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього Кодексу.

В апеляційній скарзі на вирок Галицького районного суду м. Львова від 10 жовтня 2017 року захисник посилався на істотні порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, зокрема вказував на порушення права засудженої на захист, оскільки судовий розгляд проведено без участі захисника. Крім того, вказував на неякісний звукозапис судового засідання.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за вказаною скаргою, суддя апеляційного суду мотивував своє рішення тим, що під час судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , яке було здійснено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК, останній було роз`яснено право мати захисника, проте вона відмовилася від нього, і не заперечувала фактичних обставин кримінального правопорушення, свою вину визнала, а тому суд першої інстанції з дотриманням вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспрюються, при цьому з`ясував, чи правильно розуміють особи зміст цих обставин, а також роз`яснив наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України. Крім того, суддя апеляційного суду дійшов висновку, що захисник ОСОБА_6 оскаржує вирок суду виключно на підставах, на яких його не може бути оскаржено згідно зі ст. 394 КПК України.

Тобто суддя апеляційного суду на стадії прийняття апеляційної скарги фактично вдався до оцінки доводів, викладених у скарзі, що можна здійснювати лише на стадії апеляційного розгляду скарги по суті, і, при цьому не звернув уваги на зміст доводів захисника, який вказував на істотні порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону.
Отже, на стадії прийняття апеляційної скарги суд апеляційної інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для його скасування.

Таким чином, доводи в касаційній скарзі є обґрунтованими й підлягають задоволенню, ухвала апеляційного суду скасуванню, а кримінальне провадження призначенню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене і на стадії прийняття апеляційної скарги діяти відповідно до вимог ст. 398 КПКУкраїни.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження на вирок Галицького районного суду м. Львова від 10 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3