УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/7217/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
09 серпня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 27 липня 2018 року,
В апеляційній скарзі з доповненнями адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до його підзахисного інший більш м`який запобіжний захід. При цьому, вважає, що слідчим суддею не було всебічно та повно досліджено усі обставини справи, а його висновки не відповідають фактичним обставинам провадження. Зокрема, слідчим суддею не було надано належної оцінки доводам сторони захисту щодо наявності у підозрюваного ОСОБА_8 (інваліда II групи) ряду тяжких захворювань, які фактично унеможливлюють вчинення дій, зазначених слідчим у своєму клопотанні як ризики, передбачені ст.177 КПК України. Крім того, органом досудового розслідування не доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих його дій та відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу останньому. На даний час ОСОБА_8 свою вину вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого саме ст.307 КК України (тобто за фактом збуту наркотичних засобів) категорично заперечує та зазначає, що він є наркозалежною особою, яким наркотичні засоби використовувались лише для власних потреб, а надані суду докази винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого саме ст.307 КК України є сумнівними.
Згідно оскарженої ухвали слідчим суддею Корольовського районного суду м.Житомира, задоволено клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 29.09.2018 року.
Свої висновки слідчий суддя мотивував тим, що ризики, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином забезпечить проведення слідчих та процесуальних дій і виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги останнього, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення зазначеної апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Так, відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий судця, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду, слідчий суддя, вирішуючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як слідує зі змісту клопотання слідчого поліції, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 з метою незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, невстановлений день, час, місці та спосіб придбав особливо небезпечній наркотичний засіб - «опій ацетильований», обіг якого заборонено, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 0,235 г., який незаконно зберігаючи при собі, з метою збуту, 28.12.2017, близько 15 год. 51 хв. переніс до двору будинку АДРЕСА_1 , де зустрівся з ОСОБА_11 , анкетні дані якого змінені.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, 28.12.2017 ОСОБА_8 знаходячись поблизу вищевказаного будинку, незаконно збув ОСОБА_11 особливо небезпечний наркотичний засіб - «опій ацетильований», обіг якого заборонено, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 0,235 г., за що отримав 300 грн.
О 19 год. 30 хв. 30.05.2018 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_8 було затримано.
01.06.2018 слідчим суддею Корольовського районного суду м.Житомира підозрюваному ОСОБА_8 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 29.07.2018.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя ретельно перевірив доводи викладені у клопотанні про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 та заперечення проти задоволення цього клопотання адвоката підозрюваного, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою та належно перевірив докази обґрунтованості підозри вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
При цьому, рішення слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).
При перевірці обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого кримінального правопорушення, що заперечується в апеляційній скарзі захисником, апеляційний суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Так, підставами взяття під варту виступають, спочатку докази, що викривають особу у вчиненні злочину, достатні для пред`явлення звинувачення, а у виняткових випадках запобіжний захід може бути застосований при недостатності доказів для пред`явлення звинувачення, але за умови даних, які вказують на причетність особи до вчиненого злочину.
Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та додані до клопотання, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, на думку апеляційного суду, виключає можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Виклад обставин, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_10 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та доводів, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою не зменшилися, слідчим суддею зроблено на підставі матеріалів кримінального провадження.
Також, при розгляді клопотання відповідно до вимог ч.3 ст.199 КПК України досліджені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування та встановлено, що для завершення розслідування у справі необхідно виконати ряд відповідних слідчих дій.
При цьому, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя, відповідно до ст.178 КПК України, врахував тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дані про особу підозрюваного ОСОБА_10 , у тому числі й те, що останній не працює та не має джерел доходу, раніше неодноразово засуджений за вчинення умисних злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних речовин, підозрюється у вчиненні нового умисного злочину, низки хвороб останнього, та відповідно наявність передбачених ст.177 КПК ризиків, а й тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою останнього.
Всі викладені адвокатом апеляційні доводи були об`єктом дослідження при обранні підозрюваному запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги на зміну запобіжного заходу не встановлено.
Разом з цим, у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Однак, слідчий суддя, застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 не дотримався вказаних вимог КПК України.
Крім того, статтею 197 КПК України, передбачено те, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, а строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
При цьому, оскаржувана ухвала постановлена 27 липня 2018 року, однак слідчим суддею кінцевим строком її процесуальної дії визначено 29.09.2018, тобто таке визначення слідчим суддею кінцевого строку тримання підозрюваного під вартою перевищує передбачений процесуальним законом максимальний строк 60 днів.
У зв`язку з цим, ухвала слідчого судді постановлена з істотними порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення, а з урахуванням вимог ст.407 цього Кодексу зі скасуванням ухвали слідчого судді й постановленням нової ухвали, а відтак апеляційна скарга адвоката підлягає частковому задоволенню.
Апеляційний суд, постановляючи нову ухвалу вважає, що за встановлених як слідчим суддею, так і апеляційним судом обставин, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України, у даному кримінальному провадженні необхідно застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, за відсутності обґрунтованих підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Застосування ж щодо підозрюваного саме зазначеного запобіжного заходу забезпечить належне виконання ним процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Одночасно, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_10 слід визначити заставу в порядку ч.3 ст.183 КПК України, встановивши достатнім розміром, у співставленні з тяжкістю кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, грошову суму в розмірі в сумі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 147280 (сто сорок сім тисяч двісті вісімдесят) грн., з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Строк дії ухвали, з огляду на норми ст.197 КПК України, апеляційний суд визначає до 24.09.2018 (включно).
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 27 липня 2018 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 до 29.09.2018 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 по 24.09.2018 року (включно).
У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_8 покласти такі обов`язки:
-прибувати до слідчого в провадженні якого буде перебувати кримінальна справа за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою.
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.
-здати на зберігання слідчому свій закордонний паспорт та інші документи, які дають право на виїзд з території України.
У разі не виконання вказаних вище обов`язків застава буде звернена в дохід держави.
Вказані вище обов`язки покладаються на підозрюваного по 24.09.2018 (включно).
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :