Справа № 182/2042/18
Провадження № 1-кп/0182/533/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.07.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2018 за № 0000594 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не працює, розлучений, на утриманні має малолітню доньку, 2003 р.н., раніше судимий:
- 17.06.2016 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської обл. за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 08.09.2016 по відбуттю покарання;
- 30.05.2017 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської обл. за ч. 3 ст. 15, ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 28.02.2018 приблизно о 02:30 год. знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з території вищевказаного домоволодіння. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, переліз через огорожу на територію вказаного домоволодіння, що належить потерпілій ОСОБА_5 . Знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 викрав чавунну батарею з п`яти секцій, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 129 від 01.03.2018 станом на 28.02.2018 складає 400 грн., яка належить ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на вказану суму. З місця вчинення злочину з викраденим майном втік, майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, у ОСОБА_3 28.02.2018, після викрадення майна з території домоволодіння АДРЕСА_2 виник злочинний умисел на повторне викрадення майна з території зазначеного домоволодіння.
Після чого 28.02.2018 приблизно о 03:30 год. ОСОБА_3 знаходився біля будинку № 33 по вул. Електрометалургів в м. Нікополі Дніпропетровської обл.., де зустрів свого знайомого ОСОБА_6 , якого в ході розмови під надуманим приводом попрохав допомогти перенести металеві речі а саме: чавунну батарею з території домоволодіння. ОСОБА_6 , не будучи обізнаний про злочинний умисел, та довіряючи ОСОБА_3 , погодився, та за вказівкою ОСОБА_3 вони направились до домоволодіння АДРЕСА_2 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, приблизно о 04:00 год., ОСОБА_3 знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_7 який не розумів, що своїми діями вчиняє кримінальне правопорушення, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення батарей, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи таємно умисно повторно з корисливих мотивів, через незачинену хвіртку, яка слугує входом, зайшли на територію домоволодіння. Знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 направились до місця зберігання інших чавунних батарей, звідки раніше вже була скоєна крадіжка. Однак, ОСОБА_3 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений потерпілою ОСОБА_5 та її сином ОСОБА_8 , які затримали ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на території домоволодіння АДРЕСА_2 , але ОСОБА_3 , який чинив опір та намагався втекти, вдалося перестрибнути через паркан, тим самим покинути місце скоєння кримінального правопорушення
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище; за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що зимою 2018 року на подвір`ї домоволодіння по вул. Електрометалургів, де він неподалік проживав, побачив батарею. Так як він ніде не працював, а гроші потрібні були, вирішив її викрасти. В період з 2 до 3 год. ночі він через хвіртку зайшов на територію домоволодіння. Батарея стояла на куті будинку, її було видно. Він забрав батарею, вагою 40 кг, здав її на металобрухт На території домоволодіння залишився ще секції батареї. Зустрів дорогою знайомого ОСОБА_6 , запропонував йому забрати батарею, пояснивши, що батареї його знайомого. Нічого конкретного ОСОБА_6 він не говорив, на даний час ОСОБА_6 помер. Прийшли до домоволодіння години через 2. Вдвох зайшли на територію домоволодіння. В цей час вийшла господиня з сином і вони їх прогнали. Вони ще навіть не взяли батареї. Він відразу ж втік, але повернувся, так як затримали ОСОБА_6 . Він повернувся і пообіцяв повернути батарею, яку вже продав. Батарею потім повернули разом з працівниками поліції. У вчиненому він розкаюється. Просить не позбавляти його свободи
Потерпіла ОСОБА_5 згідно поданої заяви, просять проводити судовий розгляд справи без її участі. Цивільний позов заявляти не буде.
Винуватість обвинуваченого, крім його показів, підтверджується також письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження № 0000594:
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 15.03.2018 потерпілої ОСОБА_5 , у якому вона просить притягнути до відповідальності особу, яка 28.02.2018 приблизно о 03.30 год. проникла на територію домоволодінні АДРЕСА_2 з метою здійснення крадіжки належного їй майна. (а.п. 17);
-протоколом огляду місця події від 28.02.2018 території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , з планом-схемою до нього (а.п. 20-21);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.03.2018, в ході якого потерпіла ОСОБА_5 з 4-ох осіб упізнала ОСОБА_3 , як особу, яка 28.02.2018 проникла на територію належного їй домоволодіння. Упізнає його за формою обличчя, очей, носу, губ, підборіддя. (а.п. 25-28);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.03.2018, в ході якого свідок ОСОБА_8 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як чоловіка, якого він затримав близько 03.00 год. на території домоволодіння його матері. Упізнає його за формою обличчя, очей, носу, губ. (а.п.33-36);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.03.2018, в ході якого свідок ОСОБА_9 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як чоловіка, у якого він 28.02.2018 приблизно о 03.30 год. придбав п`ятисекційну батарею. (а.п.39-42);
-протоколом огляду від 03.03.2018 чавунного секційного опалювального радіатору (батарея) з п`яти секцій, з боків радіатора приварені металеві труби, яку добровільно для огляду надав ОСОБА_9 , з фото-таблицею (а.п. 44-47);
-розпискою ОСОБА_10 про отримання раніше викраденої у неї чавунної п`ятисекційної батареї (а.п. 49);
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 129 від 01.03.2018, згідно якого середньо ринкова вартість чавунної батареї з п`яти секцій (радянського виробництва), бувша у вжитку, з врахуванням зносу, станом на 28.02.2018 складає 400 грн. (а.п. 55-58);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 19.03.2018, за участю потерпілої ОСОБА_5 , в ході якого ОСОБА_6 розповів та показав де та як він зустрівся зі ОСОБА_3 і на його прохання пішов з ним до домоволодіння де повинен був допомагати йому перенести металеві вироби, з ДВД диском до нього. (а.п. 79-83);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 19.03.2018, за участю потерпілої ОСОБА_5 , в ході якого ОСОБА_3 розповів та показав як він скоював крадіжку з домоволодіння АДРЕСА_2 , з ДВД диском до нього. (а.п. 84-88).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винними у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище; за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.
Згідно ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження..
Тому, суд вважає що дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно перекваліфікувати, а саме виключити кваліфікуючу ознаку проникнення у сховище, оскільки подвір`я домоволодіння не є територією, яка призначена для постійного чи тимчасового зберігання майна, а використовується для інших побутово-господарських потреб.
Територія, навіть якщо вона мала відповідну огорожу, не можна визнати іншим сховищем, адже наявність огорожі не свідчить про те, що територія є іншим сховищем, а лише встановлює видимі межі цієї території та запобігає вільному перетинанню її меж.
З урахуванням цього суд дійшов висновку про те, що зазначена кваліфікуюча ознака підлягає виключенню, а дії обвинуваченого мають бути перекваліфіковані з ч. 3 ст. 185 на ч. 2 ст. 185 КК України, з ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 на ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають вірну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, вимоги ч. 3 ст. 68 КК України, яка передбачає, що за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК..
Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд ураховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості.
Також суд ураховує обставини справи; особу винного, який не працює, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризуються посередньо, має місце проживання, не працює. Обставини, що пом`якшують покарання визнання вини та каяття, обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.
Відшкодування шкоди, а саме вилучення речей (батареї) у свідка та передачу її співробітниками поліції потерпілій, пом`якшуючою обставиною суд не визнає, оскільки воно фактично відбулося без участі обвинуваченого, завдяки діям працівників поліції.
Також судом ураховується те, що ОСОБА_3 вчинив злочини, в період звільнення від відбування покарання з випробуванням, висунуто підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України, кримінальне провадження за підозрою у вчиненні зазначеного правопорушення перебуває у провадженні суду й не розглянуто, тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статей, за якими кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.
Враховуючи всі вищезазначені обставини, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_3 ст. 69, 75 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_3 скінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ: чавунну п`ятисекційну батарею, що передана на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 .
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні товарознавчої експертизи в сумі 170 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області від 30.05.2017, таким чином остаточно покарання ОСОБА_3 визначити у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців.
Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання.
Строк дії запобіжного заходу домашнього арешту скінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженню не заявлено.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта-товарознавця 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.
Речовий доказ: чавунну п`ятисекційну батарею, що передана на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1