Справа № 183/4532/18
Провадження № 1-кп/183/1016/18

У Х В А Л А
04 вересня 2018 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянки України, раніше судимої,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
прокурора ОСОБА_4 ,
У судовому засіданні поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_3 під вартою, оскільки строк запобіжного заходу спливає 27 вересня 2018 року.
Прокурор ОСОБА_4 висловився про необхідність продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_3 під вартою на 60 днів, оскільки на теперішній час не змінився ризик, який враховувався судом під час обрання вказаного запобіжного заходу. Так, обвинувачена ОСОБА_3 раніше судима за корисливий злочин і знову обвинувачується у вчиненні корисливого злочину середньої тяжкості, а тому, перебуваючи на волі може вчиняти нові злочини.
Захисник ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку тримання обвинуваченої під вартою, посилаючись на міцні соціальні зв`язки, оскільки обвинувачена має постійне місце проживання, де мешкала з матір`ю.
Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала позицію свого захисника.
Заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого, суд приходить до наступного висновку.
За таких обставин вважаю, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаному вище ризику, оскільки забезпечення припинення злочинної діяльності обвинуваченої можливо лише шляхом обмеження її свободи пересування, а порушення обвинуваченою умов домашнього арешту свідчить про недостатність застосування цього запобіжного заходу.
Таким чином, ураховуючи схильність обвинуваченої до вчинення корисливих кримінальних правопорушень, існує нагальна необхідність запобігти спробам обвинуваченої перебуваючи на волі продовжити вчиняти нові злочини та переховуватися від суду з огляду на тяжкість покарання, що їй загрожує. Крім того, суду не надано належних та переконливих доказів на підтвердження того, що ризик та обставини, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу, на сьогодні змінились.
Тому, враховуючи вказані вище обставини та особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання обвинуваченою своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який на цей час продовжує існувати.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та (або) продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Тому, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду кримінального провадження необхідно продовжити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ніякий з передбачених законом більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування її на волі буде суперечити інтересам суспільства.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Обвинуваченій у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 30 жовтня 2018 року включно.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1