Справа №766/4528/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2018 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Херсонського гарнізону Південного регіону України підполковника юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000210, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор військової прокуратури Херсонського гарнізону Південного регіону України підполковник юстиції ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000210, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб.

Мотивуючи клопотання, прокурор вказує, що в провадженні військової прокуратури Херсонського гарнізону перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, які внесені 17.11.2017 за №0000210 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено що, ОСОБА_4 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за контрактом 31.05.2016, наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 №217 від 04.08.2016 призначений на посаду старшого навідника 2-го гарматного розрахунку 1-го артилерійського взводу 1-ї артилерійської батареї артилерійського дивізіону цієї ж військової частини, у військовому званні солдат.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців. Військовослужбовець був зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Проте, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, проходячи військову службу та будучи забезпечений речовим, грошовим, продовольчим та іншими видами забезпечення, солдат ОСОБА_4 , 14 листопада 2016 року, з метою ухилитись від військової служби, не з`явився з відпустки до розташування військової частини-польова пошта НОМЕР_1 яка на той час тимчасово дислокувалась поблизу АДРЕСА_1 , та до цього часу ухиляється від військової служби та місце знаходження його не відоме.

Проведеними командуванням військової частини розшуковими заходами встановити місце знаходження солдата ОСОБА_4 не надалося можливим.

По теперішній час солдат ОСОБА_4 обов`язки з військової служби без поважних причин не виконує, про місце свого перебування командуванню військової частини не повідомляє та не вживає жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.

21.03.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України а саме у дезертирстві, тобто у нез`явленні на службу з відпустки, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Проведеними слідчими діями та іншими заходами встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 не надалося можливим, у зв`язку з чим 21 березня 2018 року постановою прокурора у кримінальному провадженні підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Підозра ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними досудовим розслідуванням, матеріалами досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 408 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

04.10.2018 місцезнаходження ОСОБА_5 було встановлено, досудове розслідування відновлено, строк розслідування складає до 04.12.2018, останнього було допитано, при цьому підозрюваний вину у вчиненні інкримінує мого йому діяння визнав повністю, розкаявся.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

Метою та підставами застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити вищезазначені дії.

- Незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Так, встановлено, що ОСОБА_5 після вчинення вказаного кримінального правопорушення продовжує рахуватись у військовій частині, у якій має можливість вплинути на співслужбовців, неправдиві показання яких можуть зашкодити проведенню об`єктивного та неупередженого досудового розслідування даного кримінального провадження.

Наведені обставини свідчать про можливість незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, шляхом застосування до останніх методів залякування, методів фізичного та морального впливу використовуючи своє становище, тобто може вчинити інші злочини.

- Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вказаний ризик органом досудового розслідування обґрунтовується наступним:

ОСОБА_5 з 14 листопада 2016 року по теперішній час незаконно без поважних причин та, не маючи на те вагомих підстав відсутній у військовій частині, проводить час на власний розсуд, чим вчиняє триваючий тяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 408 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 09.11.2015 року засуджений Підгаєцьким районним судом Тернопільської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням на строк 1 рік.

Вказані обставини, свідчать про можливість продовження протиправної діяльності, а саме незаконно ухилятись від проходження військової служби у військовій частині та/або скоєння інших злочинів, в тому числі, щодо свідків у даному кримінальному провадженні з метою помсти.

- Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду

Враховуючи, що підозрюваний вже два роки незаконно ухиляється від проходження військової служби, тобто переховується від командування військової частини, органів досудового розслідування, особу підозрюваного, який схильний до вчинення кримінальних правопорушень, існує ризик того, що перебуваючи на волі останній може виїхати за межі країни або іншим чином переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що у подальшому, у разі визнання його судом винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, унеможливить притягнення останнього до встановленої законом кримінальної відповідальності.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Крім цього, у рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 відповідає суспільному інтересу.

Крім того, гарантії того, що підозрюваний не вчинить інше кримінальне правопорушення, відсутні.

Так, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Все вищезазначене дає органу досудового розслідування достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, у подальшому може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється останній.

Посилаючись на вищевикладені обставини, прокурор просить клопотання задовольнити.

Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав клопотання, просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши пояснення підозрюваного, який заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

21.03.2018 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України

Проведеними слідчими діями та іншими заходами встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 не надалося можливим, у зв`язку з чим 21 березня 2018 року постановою прокурора у кримінальному провадженні підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук.

04.10.2018 р. місцезнаходження ОСОБА_5 було встановлено, досудове розслідування відновлено, строк розслідування складає до 04.12.2018 р.

За матеріалами клопотання маються вагомі докази, які у достатній мірі вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, перебував у розшуку, підозру обґрунтовано вагомими доказами, у зв`язку з чим, є достатні підстави вважати, що підозрюваний знаходячись на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, підозру обґрунтовано вагомими доказами, 09.11.2015 року засуджений Підгаєцьким районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням на строк 1 рік, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що застосування іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, у даному випадку є неможливим, та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, також слідчий суддя враховує, що підозрюваний перебував у розшуку, відповідно посилання підозрюваного щодо недоцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованими та не приймаються слідчим суддею до уваги.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення було вчинене без застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, враховуючи, що підозрюваний раніше судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення в період випробувального строку, не одружений, дітей не має, визнав обставини вчинення кримінального правопорушення, а також враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, а саме те, що визначення розміру застави є правом слідчого судді, а не обов`язком, слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави підозрюваному, та враховуючи, що прокурор в клопотанні не просить визначити розмір застави підозрюваному, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.183 КПК України, а саме те, що визначення розміру застави є правом слідчого судді, а не обов`язком, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави підозрюваному.

Розглядаючи питання про визначення підозрюваному розміру застави, слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність визначення розміру застави у сумі 36 820 (тридцять шість тисяч вісімсот двадцять) гривень, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що підозрюваний раніше судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення в період випробувального строку, не одружений, дітей не має, визнав обставини вчинення кримінального правопорушення, тому визначення застави саме в такому розмірі може гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, також враховуючи вагомість ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент до 02.12.2018 р., необхідно покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст.ст. 131,132,176-178,183,184,193-196 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора військової прокуратури Херсонського гарнізону Південного регіону України підполковника юстиції ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Взяти підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою рахувати з 04.10.2018 р.

Строк дії ухвали до 02.12.2018 р. включно.

Визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 36 820 (тридцять шість тисяч вісімсот двадцять) гривень.

У випадку внесення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - застави, вважати обраним до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави та зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошений в приміщенні суду 09.10.2018 р. о 12 год. 00 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1