У Х В А Л А

24 вересня 2018 року м.Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої - ОСОБА_9

представника потерпілого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11

під час судового засідання у кримінальному провадженні № 0000888 від 23.08.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожного, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, -

встановив:

Оскільки судовий розгляду по кримінальному провадженню не закінчений, а строк тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 закінчується 28.09.2018 року, прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , кожному, міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні тяжких злочинів та злочину середньої тяжкості, а ОСОБА_6 , у вчиненні злочину середньої тяжкості, також наявності достатніх підстав вважати, що відносно цих обвинувачених продовжують існувати ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що обвинувачені не мають міцних соціальних зв`язків, не мають постійного місця роботи, раніше судимі, при цьому ОСОБА_4 не має родини та утриманців.

Захисник - адвокат ОСОБА_7 , якого підтримав обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , просив змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на домашній арешт. Щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 покладались на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_8 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , з приводу клопотання прокурора щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 покладався на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_9 та представник потерпілого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_11 підтримали клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що обраний щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належить продовжити, задовольнивши клопотання прокурора.

Так, вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приймає до уваги характер обвинувачення, а саме те, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів (ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 121 КК України) проти власності та проти життя та здоров`я особи, злочину середньої тяжкості (ч. 2 ст. 146 КК України) проти волі особи, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним. При цьому, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, працює неофіційно, не має міцних соціальних зв`язків.

Вирішуючи ж питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд приймає до уваги те, що він обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості (ч. 2 ст. 146 КК України) проти волі особи та оцінює тяжкість покарання, що йому загрожує. Суд також приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 хоча і є підприємцем, розлучений, має неповнолітню дитину, постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , однак, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, 01.11.2017 року ВолодимирВолинським міським судом Волинської області за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці (дане покарання відбув під час перебування у Київському СІЗО по даному кримінальному провадженні). Крім того, у провадженні Апеляційного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 129 КК України (злочини проти життя та здоров`я особи), ч. 1 ст. 398 КК України (злочин проти правосуддя)..
У зв`язку з викладеним, на думку суду, ризики можливого переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також впливу на свідків, які ще не допитані судом у цьому кримінальному провадженні, є досить високими та продовжують існувати.

Вищезазначене свідчить про те, що підстав для зміни обраних щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжних заходів у виді тримання під вартою, які би свідчили про зменшення зазначених ризиків немає, а обрання щодо обвинувачених менш суворого запобіжного заходу може не забезпечити належну процесуальну поведінку під час судового провадження. З цих підстав позиція сторони обвинувачення про продовження щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є переконливою, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 331, 372, 376 КПК України, суд,-

постановив:
Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити, відмовивши у клопотанні захисника ОСОБА_7 про застосування менш суворого запобіжного заходу .

Запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без зміни та вважати продовженим на 60 днів, до 22 листопада 2018 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_12