Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
05 червня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0000046 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 29 липня 2010 року за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробування іспитовим строком один рік; 08 липня 2011 року направленого для відбування покарання внаслідок скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і 14 лютого 2015 року умовно-достроково звільненого на підставі ухвали Володимирецькогорайонного суду Рівненської області на невідбутий строк покарання - 5 місяців 25 днів, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 13 березня 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначено покарання штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 грн.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2133,60 грн. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Як визнав доведеним суд, ОСОБА_5 , зірвавши на узбіччі дороги біля АЗС Авіас, що знаходиться на 32 км автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів Дубровицького району Рівненської області в напрямку м. Дубровиці рослини коноплі, привласнив знайдений наркотичний засіб, який, всупереч вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, висушив, подрібнив та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс, загальною масою 7,338 г ( в перерахунку на висушену речовину) по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 для власного вживання, без мети збуту.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненому та правильності кваліфікації його дій, вважає вирок незаконним у зв`язку із неправильним, на його думку, застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Просить вирок в частині призначення покарання скасувати і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. В решті вирок залишити без змін.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_5 , який щиро розкаюється і просить залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних у вироку обставин підтверджується сукупністю зібраних в провадженні доказів, які, відповідно до положень ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження не досліджувалися, і яким дана правильна юридична оцінка, що не оспорюється ні апелянтом, ні обвинуваченим.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, як видно з вироку, дотримався положень ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, а також роз`яснень, що містяться в п.п. 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) „Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно яких судам, з врахуванням ступеня тяжкості злочину, даних про особу ( поведінку в побуті, за місцем роботи чи навчання), склад сім`ї ( наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку, матеріальний стан) належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочин, і тим, які активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Зокрема, врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, віднесеного до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем свого проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що помякшують покарання - щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів, і призначив ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, належним чином вмотивувавши прийняте рішення.

При апеляційному розгляді прокурор зазначив, що ОСОБА_5 дійсно співпрацював зі слідством, активно сприяючи у розкритті злочину, повністю визнав свою вину і щиро розкаявся, а тому твердження апелянта про призначення ОСОБА_5 покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок м`якості, на думку колегії судів, не можна визнати обґрунтованим.

Не наведено прокурором і переконливих доводів, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 , який проживає самотньо, не порушуючи громадський порядок чи спокій громадян, і не має постійного заробітку, призначено покарання, яке не є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вирок законним і підстав для його скасування та призначення ОСОБА_5 більш суворого покарання не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 13 березня 2018 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду учасниками судового провадження протягом трьох місяців з моменту проголошення повного тексту ухвали.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3