Справа № 351/2278/17
Провадження № 1-кп/351/144/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю: прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Чинадієво Мукачівського р-ну Закарпатської обл., жительки АДРЕСА_1 , яка утримується в Івано-Франківській УВП №12, громадянки України, з неповною середньою освітою, непрацюючої, раніше судимої, 03.09.2015р. Тернопільським міськрайонним судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, 07.07.2017р. Галицьким районним судом м. Львова шляхом повного складання з вироком Тернопільського міськрайонного суду від 03.09.2015 до остаточного покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень та позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців, 06.09.2017р. засудженої Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимою за вчинення злочинів проти власності, зокрема останній раз судима Тернопільським міськрайонним судом 03.09.2015 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, яка вчинила ряд крадіжок на території м. Львова в період з 04.07.2015 по 22.08.2015, за вчинення яких була судима 07.07.2017 Галицьким районним судом м. Львова шляхом повного складання з вироком Тернопільського міськрайонного суду від 03.09.2015 до остаточного покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень та позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців, маючи непогашену судимість, на шлях виправлення не стала, відповідних висновків для себе не зробила та обвинувачується у вчиненні нового умисного злочину проти власності за таких обставин:

28.05.2016р. приблизно о 15:00 годині ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом розбивання шибки вікна проникла всередину житлового будинку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований по АДРЕСА_2 , звідки таємно повторно викрала грошові кошти в сумі 31 000 (тридцять одну тисячу) гривень, чим завдала потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнала, пояснивши суду, що вона дійсно 28.05.2016р., розбивши вікно проникла всередину житлового будинку ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 , звідки викрала 31000 (тридцять одну тисячу) грн., просила її суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_10 у судовому засіданні була відсутня. цивільний позов не заявляла, зважаючи на її похилий вік, суд ухвалив продовжити розгляд справи у її відсутності, прокурор та адвокат проти цього не заперечили.

Відповідно до вимог ст. 349 КПК України, суд визнає за недоцільне досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються. При цьому встановлено добровільність та істинність позиції обвинуваченої, а також роз`яснено, що в такому випадку вона буде позбавлена можливості оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненому повністю доведена, а її діяння слід кваліфікувати за ст.185 ч.3 КК України, так як вона вчинила таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, повторно.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд, відповідно до ст. ст. 65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винної, наявність у обвинуваченої непогашених судимостей, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність обвинуваченої.

До пом`якшуючих вину обставин суд відносить визнання обвинуваченою своєї вини, та те, що обвинувачена є матір`ю трьох неповнолітніх дітей.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 суд відносить вчинення злочину повторно, та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Вивченням особи обвинуваченої, встановлено, що ОСОБА_7 згідно інформації з вимоги СІП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області вперше засуджена у віці 19 років 31.05.2010 р. Мукачівським районним судом Закарпатської області за ст.150-1 ч.1, ст.166 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 2 роки на підставі ст.79, 76 КК України з відтермінуванням покарання з іспитовим терміном на 1 рік, у віці 21 років 02.11.2012 р. засуджена Мукачівським районним судом Закарпатської області за ст.185 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 3 роки 6 місяців на підставі ст.75, 76 КК України з відтермінуванням покарання з іспитовим терміном на 2 роки, у віці 24 років засуджена 03.09.2015 р. Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ст.185 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 850,00 грн, у віці 26 років засуджена 07.07.2017р., Галицьким районним судом м. Львова Львівської області за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, призначено покарання згідно ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ч.3 ст.72 КК України позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, штраф 850,00 грн. - звільнено від основного покарання у виді позбавлення волі на іспитовий строк - 3 роки, засуджена 06.09.2017р. Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі.

Зі слів обвинуваченої ОСОБА_7 , вона народилася у с. Чинадіїво Мукачівського р-ну Закарпатської обл., проживає у АДРЕСА_1 , закінчила 1 клас, освіти не має, писати і читати не вміє, офіційно неодружена, проживає із співмешканцем з яким має трьох спільних дітей, віком 10р., 7р., 5р., батьківських прав не позбавлена, алкогольні напої та наркотичні речовини не вживає, на обліку в жодних закладах не перебуває, стан власного здоров`я оцінює як поганий, через травму голови на фоні якої в неї розвинулась епілепсія, до затримання проживала з сім`єю та свекрухою, матеріально її забезпечував чоловік та свекруха, жебрацтвом не займалася, крадіжку вчинила через брак коштів, раніше працювала різноробочою, до насильницьких дій не здатна, конфліктних ситуацій з рідними та сусідами не має, до кримінальних авторитетів себе не відносить, розуміє, що зробила неправильно, у вчиненому злочині вину визнає і щиро кається, в майбутньому планує працювати і виховувати дітей.

Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення суд вважає, що виправлення особи без ізоляції від суспільства може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб та може зростати за умови зміни обставин, таких як, відсутність постійної роботи або стабільних джерел доходів.

З огляду на вище наведене суд вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання в межах санкції ст.185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання є необхідним та достатнім для її виправлення, та попередження вчинення нею нових злочинів.

Судом також встановлено, що ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.09.2017р.. і призначено ОСОБА_7 покарання у виді двох років позбавлення волі.

Згідно вироку Галицького раойнного суду м. Львова від 07.07.2017р. ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та ч.3 ст.185 КК України, і призначено остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі та 850,00 гривень штрафу, який на підставі ч.3 ст.72 КК України необхідно виконувати самостійно.

Також судом встановлено, що ОСОБА_7 з 25.06.2017р. відбуває покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду від 06.09.2017р. і на час постновлення вироку 13.07.2018р. відбула 1 рік і 18 днів.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, враховуючи, що засуджена після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинила новий злочин (було оголошено підозру про вчинення злочину), суд до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, а тому суд вважає, що до призначеного за цим вироком покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 07.07.2017р. у виді 5 місяців позбавлення волі, та за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.09.2017р. у виді 1 місяця позбавлення волі.

Згідно із ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Таким чином суд приходить до переконання, що обвинуваченій ОСОБА_7 слід призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі та 850,00 гривень штрафу, який на підставі ч.3 ст.72 КК України необхідно виконувати самостійно.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 необхідно залишити раніше обраний - тримання під вартою. Початок строку відбування покарання необхідно рахувати з моменту постановлення цього вироку, а саме з 13.07.2018р.

Процесуальні витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи у розмірі 3447,62 (три тисячі чотириста сорок сім) гривень (шістдесят дві) копійки підлягають стягненню з обвинуваченої відповідно до правил ч.1 ст.124 КПК України.

Долю речових доказів визначити за ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371,374 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуте покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 07.07.2017р. у виді 5 місяців позбавлення волі, та за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.09.2017р. у виді 1 місяця позбавлення волі та 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень штрафу, який на підставі ч.3 ст.72 КК України необхідно виконувати самостійно.

Остаточне покарання ОСОБА_7 визначити позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі та 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень штрафу, який на підставі ч.3 ст.72 КК України необхідно виконувати самостійно.

Стягнути із ОСОБА_7 3447,62 (три тисячі чотириста сорок сім) гривень (шістдесят дві) копійки витрат за проведення експертиз в дохід держави.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 необхідно залишити раніше обраний - тримання під вартою. Початок строку відбування покарання необхідно рахувати з моменту постановлення цього вироку - з 13.07.2018р.

Речові докази: два уламки скла, на яких в подальшому було виявлено слід пальця руки та слід долоні руки, а також штори зі слідами речовини бурого кольору, схожими на кров, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Снятинського ВП Косівського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду ОСОБА_1