Дата документу Справа № 317/3647/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №317/3647/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1184/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2013 року за ч.1 ст.115 КК України до 7 років позбавлення волі, про застосування до нього амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 20 грудня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_6 вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2013 року засуджено до 7 років позбавлення волі за вчинення умисного вбивства (ч.1 ст.115 КК України), а тому підстави щодо можливості застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» до нього відсутні,

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить вищевказану ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього амністію на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році». В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на дані про його особу, який є особою пенсійного віку та учасником ліквідації аварії на АЕС.

Згідно з ухвалою, до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 щодо застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні клопотання свого підзахисного підтримав, просив суд його задовольнити.

Представник адміністрації ДУ «БВК (№ 99)» в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 .

Прокурор також заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 щодо можливості застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши доповідь судді, захисника-адвоката ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого і вважав оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах провадження і на думку колегії суддів є обґрунтованими.
Згідно з вимогами ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не застосовується до осіб, засуджених за умисне вбивство; катування; насильницьке донорство; незаконне позбавлення волі або викрадення людини, якщо при цьому сталося заподіяння смерті, або нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що потягнули за собою смерть.
Відповідно до положень п.«е» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб, яких засуджено за умисне вбивство (стаття 115 КК України 2001 року).
Як встановлено судом першої інстанції та перевірено при апеляційному розгляді, вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2013 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.115 КК України до 7 років позбавлення волі, тобто за вчинення умисного вбивства.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що до засудженого ОСОБА_6 не може бути застосований Закон України «Про амністію у 2016 році», у зв`язку з чим підстав для задоволення його апеляційної скарги не вбачає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 20 грудня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4