Справа № 520/3491/18
Провадження № 1-в/520/42/18
УХВАЛА

23.07.2018 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурор Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості,

ВСТАНОВИВ:
23.04.2018 року з Апеляційного суду Одеської області після визначення підсудності до Київського районного суду м.Одеси надійшло клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зняття з нього судимості, оскільки, після багатьох років після умовно-дострокового звільнення його від відбування покарання в базі даних МВС він досі вважається судимим, а відомостей про його звільнення не має.

ОСОБА_4 23.07.2018 надав клопотання про проведення судового засідання і розгляд клопотання без його участі. Відповідно до ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце і час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою. Суд явку ОСОБА_4 обов`язковою не визнавав. Тому клопотання розглянуто без його участі.
Прокурор вважав за можливе задовольнити клопотання, оскільки для цього є всі законні підстави.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про необхідність відмови з задоволенні клопотання.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 13 травня 1999 року був засуджений Військовим судом Одеського гарнізону за ч.1 ст.223, ч.1 ст.222, п.«б» ст.238, п.«б» ст.254, п.«б» ст.254-1, ст.ст. 44, 42, 67 КК України (1960) до остаточного покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з конфіскацією майна та позбавленням військового звання «майор».

Ухвалою військового суду Південного регіону України від 11 листопада 1999 року вирок Військового суду Одеського гарнізону був змінений, а саме: виключено з обвинувачення ОСОБА_4 по ст.254 п.«б» КК України кваліфікаційну ознаку - «корисний мотив» та призначено за цією статтею покарання із застосуванням ст.44 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, з конфіскацією належного йому майна; в частині засудження ОСОБА_4 за ст.254-1 п.«б» КК України вирок скасовано, справу закрито на підставі ст.6 п.2 КПК України, за відсутністю в його діях складу злочину; виключено з вироку вказівку про позбавлення військового звання «майор». Остаточно на підставі ст.42 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ст.ст.238 п.«б», ст.222 ч.1, ст.254 п.«б», ст.223 ч.1 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців з відбуванням покарання в ВТК суворого режиму з конфіскацією особисто належного йому майна.

Відповідно довідки Міністерства Внутрішніх справ України серія ААА №0232643 ОСОБА_4 , 1963 р.н. станом на 06.03.2018 р. в розшуку не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався за вчинення інших злочинів.

Відповідно до ст.89 КК України такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені до позбавлення волі на певний строк в залежності від ступеня тяжкості вчиненого злочину, якщо з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Як видно з довідки про звільнення, ОСОБА_4 06 грудня 2000 року постановою Київського районного суду м.Одеси від 01 грудня 2000 року був умовно - достроково звільнений від відбуття основного покарання, не відбутий строк 5 місяців 22 дня.

Тобто, з цього часу по день видачі довідки про судимість - 06.03.2018 р., минуло більше восьми років. Крім того відомостей про вчинення ОСОБА_4 нового злочину не має. На підставі чого можна дійти висновку про те, що за основним покаранням позбавленням волі, судимість ОСОБА_4 вважається погашеною.

Разом з тим, з довідки МВС України про судимість не вбачається і сам ОСОБА_4 не надав суду відомості про виконання додаткового покарання у виді конфіскації належного йому майна. Вирок в цій частині без необхідних відомостей щодо конфіскації майна вважається таким, що не виконаний, а судимість триває.

З цих підстав клопотання задоволенню не підлягає.

Більш того, згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 р. «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» погашення судимості не потребує посвідчення спеціальним рішенням суду чи іншим документом.

Керуючись ст.ст.89 КК України, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 відмовити у знятті судимості з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що після надання додаткових відомостей він вправі звернутися до суду з аналогічним питанням.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Одеської області через Київський районний суд м.Одеси протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1