Справа №539/3872/18
Провадження№1-кс/539/1372/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2018 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

слідчий не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни Полтавської області клопотання слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів в кримінальному проваджені № 0001271 від 10.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18.10.2018 року слідчий Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Клопотання слідчого мотивоване наступним.

10.10.2018 року Лубенським ВП ГУ НП в Полтавській області за фактом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, було внесено відомості до ЄРДР за номеро 0001271.

У ході виконання першочергових оперативно-пошукових заходів в рамках даного кримінального провадження та збору інформації про особу, яка могла вчинити даний злочин було встановлено, що вона може користуватися мобільним терміналом з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з абонентським номером НОМЕР_1 .

Слідчий ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Представник особи, у володінні якої знаходиться зазначена інформація, на підставі ч. 2 ст. 163 КПК України в судове засідання не викликався.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Частиною 2 ст. 160 КПК України передбачено, що у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Так, звертаючись до суду з вимогою про тимчасовий доступ до документів щодо вказаного абонентського номера, слідчий взагалі не вказує з яких джерел було отримано інформацію щодо даного номеру телефону, а лише формально у доданому до клопотання рапорті зазначає, що у ході перевірки та збору інформації про невідому особу, яка б могла вчинити даний злочин, було встановлено, що вона може користуватися мобільним терміналом з вказаним номером, та не надає відповідних доказів, які б підтверджували факт його отримання, зокрема, протоколів допиту потерпілого, свідків, з показань яких би було встановлено вказаний номер телефону, що свідчить про його неконкретизованість, відсутність повних та конкретних відомостей про речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати, та не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 160 КПК України.
Крім того, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
У цьому контексті слідчий суддя відзначає, що надання тимчасового доступу до документів відносно номеру телефону, володілець якого не встановлений, може призвести до порушення основоположних прав і свобод осіб, які взагалі не причетні до вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, зазначене, у разі задоволення клопотання, може призвести до порушення принципу пропорційності між загальними і приватними інтересами.
Крім цього, суд звертає увагу на те, що слідчим необгрунтована необхідність надання дозволу на тимчасовий доступ до документів у період часу з 01.03.2018 року по час винесення ухвали, оскільки як вбачається з матеріалів досудового розслідування кримінальне правопорушення було вчинено 08.10.2018 року близько 22 години 30 хвилин.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Таким чином, в силу даної норми клопотання цієї категорії розглядається за участю сторони кримінального провадження.

Отже, керуючись приписами ч. 5 ст. 163 КПК, відповідно до якої слідчий суддя вправі постановити ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що мають місце обставини, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 163 КПК, зважаючи на те, що слідчий не з`явився у судове засідання без поважної причини, що свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання та недоведення згаданих обставин, що оціюється як підстава для відмови в задоволенні такого клопотання, та з огляду на те, що слідчим під час звернення до суду з клопотання про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, не дотримано вимог ч. 2 ст. 160 КПК України, що встановлені щодо нього законом, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заявленого клопотання.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 163, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів в кримінальному проваджені № 0001271 від 10.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1