Справа № 495/2283/18
№ провадження 1-кс/495/5296/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу, -

В С Т А Н О В И В:

02.11.2018 року слідчий військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу.
В клопотанні зазначено, що військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000069 від 07 вересня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 426 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що з 29.09.2011 року по 28.12.2017 року підполковник ОСОБА_4 проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України.
У період з 26.03.2012 року по 28.12.2017 року ОСОБА_4 проходив військову службу на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим обіймав постійно посаду, пов`язану з виконанням організаційно - розпорядчих обов`язків, тобто відповідно до примітки ст. 425 КК України підполковник ОСОБА_4 являвся військовою службовою особою.
Згідно зі ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати негідних вчинків.
Так відповідно до ст.ст. 9, 11, 16, 58, 59, 66 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, підполковник ОСОБА_4 був зобов`язаний:
- постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;
- знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;
- виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями;
- встановлювати у військовій частині (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України;
- проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу;
- здійснювати заходи щодо безпеки особового складу військової частини, корабля (підрозділу) та інших осіб під час роботи з озброєнням, бойовою та іншою технікою, обладнанням, проведення стрільб, навчань, несення вартової і внутрішньої(чергової та вахтової) служби, виконання інших військових обов`язків.
Крім цього, відповідно до п.п. 16, 17 ст. 67 вказаного Статуту ОСОБА_4 зобов`язаний:
- керувати правовим вихованням військовослужбовців полку, у разі вчинення військовослужбовцем кримінального правопорушення письмово повідомити про це орган досудового розслідування;
- знати справжній стан військової дисципліни в полку, вживати заходів для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням, негайно доповідати старшому командирові (начальникові) про кримінальні чи корупційні правопорушення та надзвичайні події в полку і повідомляти про них відповідного прокурора (у разі належності полку до Збройних Сил України повідомляти також начальника відповідного органу управління Служби правопорядку), особисто з`ясовувати причини катастрофи та інших випадків, пов`язаних із загибеллю людей чи з іншими тяжкими наслідками;
Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» військові комісаріати, являючись структурним підрозділом Збройних Сил України, знаходяться у підпорядкуванні центрального органу виконавчої влади і військового управління Міністерства оборони України.
Пунктом 2.4 розділу ІІ наказу Міністра Оборони України №444 від 02.07.2013 «Про затвердження Інструкції про порядок надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, адміністративні корупційні та військові адміністративні правопорушення, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України» (який діяв на момент вчинення кримінального правопорушення) зазначено, що у разі вчинення підлеглим військовослужбовцем кримінального правопорушення командир (начальник) військової частини, керівник державного підприємства протягом робочого дня письмово повідомляє про це керівника органу досудового розслідування та начальника органу управління Військової служби правопорядку, у зоні діяльності якого дислокована військова частина, державне підприємство.
Підполковник ОСОБА_4 , будучи військовою службовою особою, командиром для підлеглих, повинен керуватись та неухильно дотримуватись вимог Конституції та законів України, статутів Збройних Сил України, нормативно-правових документів Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України та своїх посадових інструкцій.
Однак, діючи в порушення наведених вимог законів, підполковник ОСОБА_4 як військова службова особа, не направив до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, що заподіяло істотну шкоду, при наступних обставинах.
18.03.2014 року старший лейтенант ОСОБА_5 призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Того ж дня, тобто 18.03.2014 року наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 7 старший лейтенант ОСОБА_5 призначений на посаду офіцера мобілізаційного відділення вказаного військкомату.
10.04.2014 року о 08 годині 00 хвилин старший лейтенант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби) ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби не з`явився вчасно на службу до вказаного військкомату, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби до 15.03.2015 року, тобто звільнення останнього з військової служби в запас.
Однак, після встановлення факту відсутності на службі свого підлеглого - старшого лейтенанта ОСОБА_5 , в період з 08 години 00 хвилин 10.04.2014 року по 08 годину 00 хвилин 20.04.2014 року, тобто з моменту встановлення в його діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, підполковник ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , 20.04.2014 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, та в подальшому не повідомив про вказаний злочин відповідного прокурора та начальника відповідного органу управління Служби правопорядку, тобто не направив до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення.
07.09.2017 року військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону на підставі повідомлення ГО «Антикорупційний контроль України» за даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000069.
Вироком Арцизького районного суду Одеської області від 19.07.2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки. На підставі пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання.

Внаслідок ненаправлення підполковником ОСОБА_4 повідомлення про підлеглого старшого лейтенанта ОСОБА_5 , який вчинив кримінальне правопорушення заподіяно істотну шкоду у вигляді підриву військової дисципліни, порушення принципу невідворотності покарання, створення у військовому середовищі уяви вседозволеності, підриву загального стану бойової готовності, що виразилось у неукомплектованості протягом року ІНФОРМАЦІЯ_1 та порушення нормальної діяльності ввіреного йому військового формування.
Таким чином, підполковник ОСОБА_4 , будучи військовою службовою особою та прямим начальником для всього особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушення ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 9, 11, 16, 58, 59, 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та п. 2.4 розділу ІІ наказу Міністра Оборони України №444 від 02.07.2013 року «Про затвердження Інструкції про порядок надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, адміністративні корупційні та військові адміністративні правопорушення, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України» (який діяв на момент вчинення) та своїх службових обов`язків, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , 20.04.2014 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, та в подальшому не направив до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого - старшого лейтенанта ОСОБА_5 , який вчинив кримінальне правопорушення, що заподіяло істотну шкоду у вигляді підриву військової дисципліни, порушення принципу невідворотності покарання, створення у військовому середовищі уяви вседозволеності, підриву загального стану бойової готовності, що виразилось у неукомплектованості протягом року ІНФОРМАЦІЯ_1 та порушення нормальної діяльності ввіреного йому військового формування.
18 жовтня 2018 року відносно підполковника запасу ОСОБА_4 складено та направлено за його місцем реєстрації повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 426 КК України.
Окрім того, 18 жовтня 2018 року у зв`язку із неможливістю встановити місцезнаходження ОСОБА_4 було оголошено у розшук.
18 жовтня 2018 року військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України за вказаним кримінальним провадженням до Білгород-Дністровського міжрайонного суду Одеської області подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .
Приймаючи до уваги викладене вище, з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши слідчого, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України підозрюваний зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.
Згідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Згідно ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у заходу статті 177 цього Кодексу.
Слідчим зазначені обставини доведені.
В судовому засіданні встановлено, що 07.09.2017 року військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону на підставі повідомлення ГО «Антикорупційний контроль України» за даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000069.
Як вбачається з матеріалів справи, 18 жовтня 2018 року відносно підполковника запасу ОСОБА_4 складено та направлено за його місцем реєстрації повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 426 КК України.
Постановою слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного від 18.10.2018 року, досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000069 від 07 вересня 2017 року зупинено, а підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було оголошено в розшук.
Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, а тому клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 187-191 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя