УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2018 року

м. Київ
справа № 187/622/16-к
провадження № 51-4612ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2017 року,
встановив:
Не погоджуючись з постановленими у кримінальному провадженні судовими рішеннями, засуджений ОСОБА_4 поза межами строку на касаційне оскарження подав касаційну скаргу, в якій порушує питання про поновлення йому строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
Засуджений ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі вказує, що копію ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2017 року він отримав лише 30 жовтня 2017 року та одразу оскаржив її в касаційному порядку. З наданої Петриківським районним судом Дніпропетровської області інформації вбачається, що після апеляційного розгляду справи засудженому ОСОБА_4 вказану ухвалу апеляційного суду було надіслано на домашню адресу, але відомості про її отримання засудженим відсутні.
Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду визнає такі причини поважними, а тому вважає за необхідне поновити засудженому ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження судових рішень.
Однак перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу слід залишити без руху, встановивши скаржнику строк для усунення недоліків.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону, з касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 неможливо зрозуміти, яких порушень допустилися суди першої та апеляційної інстанції, як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість постановлених щодо нього судових рішень та чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом, відповідно до ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419 КПК.
Верховний Суд відзначає, що доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 щодо незаконності, на його думку, судових рішень, фактично стосуються зводяться неповноти судового розгляду та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому недотримання особою, яка звертається з касаційною скаргою положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Однак у порушення наведених вимог, до скарги засуджений ОСОБА_4 не долучив копії ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2017 року.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Поновити засудженому ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження вироку Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2017 року.
Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху і встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3