Справа № 307/1579/18
Провадження № 1-кп/307/523/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року Тячівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, кримінальне провадження за № 0000140, про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , учня 10-го класу Усть-Чорнянської ЗОШ І-ІІ ступенів, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.ст 15 ч. 2 - 185 ч. 3 КК України,
В С Т А Н О В И В:
18.05.2018 р., близько 17-ї год., ОСОБА_6 , відтягнувши дерев`яні дошки, проник у складське приміщення на території Німецькомокрянської ЗОШ І-ІІ ступенів, по вул. М. Терезії 67, у с. Німецька Мокра, звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав футбольний м`яч, вартістю 160 грв., волейбольний м`яч, вартістю 120 грв., насос для накачування м`ячів, вартістю 70 грв., музикальну колонку, вартістю 300 грв. та врізний дверний замок, вартістю 285 грв., чим завдав школі матеріальну шкоду на загальну суму 935 грв., однак злочин не довів до кінця, так як був помічений сторонніми особами, і з місця події втік.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 185 ч. 3 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив, що 18.05.2018 р., близько 17-ї год., він підійшов до підсобного приміщення, розташованого на території Німецькомокрянської ЗОШ І-ІІ ступенів, по вул. М. Терезії, у с. Німецька Мокра, та відтягнувши дві дошки проник у середину. В приміщенні він взяв футбольний та волейбольний м`ячі, насос для накачування м`ячів, музикальну колонку та врізний дверний замок. Коли вийшов із приміщення його помітив знайомий на ім`я ОСОБА_7 , і він втік з місця події.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що її син ОСОБА_6 є другою дитиною із восьми її дітей. Він чесний і трудолюбний. До школи ходить не завжди, так як школа знаходиться за 10 км. від їхнього дому, а автобус їздить не завжди. Просить не карати його суворо.

Представник потерпілого надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Претензій до обвинуваченого матеріально та морального характеру не має.
Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 15 ч. 2 - 185 ч. 3 КК Українидоведена повністю.
Оскільки учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, обвинувачений та його законний представник правильно розуміють зміст вчиненого кримінального правопорушення, у суду відсутні сумніви у добровільності та істинності їхньої позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу.
Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він дав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. 349 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 185 ч. 3 КК України.
Обираючи обвинуваченому покарання суд враховує обставини, які його пом`якшують: щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, є неповнолітнім; обставини, які обтяжують покарання відсутні.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Враховуючи наведені пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає за можливе призначити йому покарання з іспитовим строком.
Тому, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 15 ч. 2 - 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на три роки.
На підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного йому покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 повторно не обирався.
Речові докази футбольний м`яч з написом «MANCHESTER UNITED», волейбольний м`яч з написом «PROFIBALL», насос для накачування м`ячів, картонна коробка з написом «RUBEZH», в якій знаходиться врізний дверний замок та музична колонка з написом «BASS REFLEX BOX» - залишити у представника потерпілого ОСОБА_8 .

Процесуальні витрати по справі відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1