Постанова
Іменем України
07 червня 2018 р.
м. Київ
Справа № 127/20921/16-к
Провадження № 51-591км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянув в судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 15 березня 2017 року і ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 16 червня 2017 року та касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 16 червня 2017 року у кримінальному провадженні № 0004062 по обвинуваченню
ОСОБА_9 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вінниці, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК.
Рух справи, зміст судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Вінницького міського суду Вінницького області від 15 березня 2017 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Цим же вироком вирішено питання щодо цивільного позову, процесуальних витрат та про речові докази.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_9 30 травня 2016 року близько 23 год., не маючи посвідчення водія категорії «А», керуючи мотоциклом марки «ViperZS250-R-1», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку вул. Гоголя по проїзній частині вул. Пирогова в м. Вінниці, зі швидкістю 107.3 км/год. порушуючи вимоги п. п. 1.5, 2.1 (а), 4.16(а), 12.4, 18.1, 12.3 Правил дорожнього руху, наближаючись до перехрестя з вул. В.Стуса, не надав переваги у русі, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості в момент об`єктивної появи в полі його зору пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину по розмітці нерегульованого пішохідного переходу, зправа-наліво по ходу його руху, внаслідок чого, з необережності, допустив наїзд на останню.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у Вінницькій ОДКЛ.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 16 червня 2017 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни. Також вирішено питання щодо зарахування ОСОБА_9 на підставі ч. 5 ст. 72 КК у строк покарання строку попереднього ув`язнення.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_8 порушує питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості.
Касаційна скарга мотивована тим, що, на думку захисника, суди обґрунтували свої висновки щодо винуватості ОСОБА_9 недопустимими доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 30 травня 2016 року, висновком експерта №418а, висновком експерта за результатами проведення комплексної автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи від 02 вересня 2016 року. Також зазначається, що судами безпідставно призначено суворе покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд у касаційному порядку ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного ОСОБА_9 покарання внаслідок м`якості.
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив доводи апеляційної скарги прокурора щодо м`якості призначеного ОСОБА_9 покарання, не виклав в ухвалі належним мотивів, з яких дійшов висновку про безпідставність доводів апеляційної скарги прокурора, які стосуються призначеного засудженому покарання.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор, який взяв участь у судовому засіданні, підтримав касаційну скаргу прокурора та заперечував проти задоволення касаційної скарги захисника.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення касаційної скарги захисника, зазначала, що засуджений ОСОБА_9 як під час вчинення злочину, так і в ході судового розгляду поводив себе зухвало, не покаявся, не виявляв бажання відшкодувати завдані збитки, судове рішення в частині цивільного позову не виконував.
Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення касаційної скарги захисника.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, заперечень або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило.
Мотиви Суду
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до ст. 438 КПК предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
За змістом ч. 2 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Як вже зазначено у постанові суд першої інстанції визнав ОСОБА_9 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, та призначив йому основне та дотикове покарання, передбачене санкцією даної норми закону.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 та прокурор подали апеляційні скарги.
Так, захисник в апеляційній скарзі зазначав про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, невідповідність призначеного ОСОБА_9 покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, просив звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням.
Прокурор в апеляційній скарзі порушував питання про скасування апеляційним судом вироку суду першої інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та через м`якість призначеного покарання та просив апеляційний суд постановити свій вирок.
Також на вирок суду першої інстанції були подані апеляційні скарги обвинуваченим, потерпілою та її представником.
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження в межах, визначених ст. 404 КПК, та у порядку, встановленому ст. 405 КПК, дійшов висновку, що доводи апеляційних скарг як захисника, так і прокурора, потерпілої та її представника є безпідставними, а вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.
За змістом вимог ст. 419 КПК у мотивувальній частині ухвали апеляційного суду повинно бути зазначено мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Разом з тим, на думку Верховного Суду, суд апеляційної інстанції вказаних вимог кримінального процесуального закону при постановленні ухвали не дотримався.
Залишаючи апеляційні скарги як захисника, так і прокурора та представника потерпілої і потерпілої без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни, апеляційний суд в ухвалі не навів достатніх та переконливих мотивів на спростування всіх доводів поданих апеляційних скарг.
Так, апеляційний суд фактично формально перевірив доводи апеляційних скарг прокурора та представника потерпілої і потерпілої щодо м`якості призначеного судом першої інстанції покарання, щодо розміру цивільного позову. Зокрема, не навів мотивів, з яких дійшов висновку, що доводи вказаних апеляційних скарг щодо необґрунтованого визнання обставинами, які пом`якшують покарання, - повне визнання обвинуваченим своєї вини, його щире каяття, є безпідставними.
Також апеляційним судом взагалі не перевірено доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого щодо неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
За наведених обставин, ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням вимог ст. 419 КПК, а тому висновки суду апеляційного суду щодо законності та обґрунтованості вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 є передчасними.
Поряд з цим, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що, як вбачається з матеріалів провадження, а також зі вступної частини ухвали апеляційного суду, предметом розгляду суду апеляційної інстанції були апеляційні скарги прокурора, представника потерпілої, потерпілої, обвинуваченого та його захисника.
Проте у резолютивній частині ухвали суд апеляційної інстанції прийняв рішення лише відносно апеляційних скарг прокурора, представника потерпілої, потерпілої та захисника обвинуваченого. Рішення відносно апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 апеляційний судом не постановлено.
Крім того, відповідно до технічного запису, який міститься в матеріалах провадження, суд апеляційної інстанції в судовому засіданні розглянув лише три апеляційні скарги прокурора, представника потерпілої та захисника обвинуваченого. Апеляційні скарги потерпілої та обвинуваченого апеляційним судом фактично не розглядались.
Виходячи з зазначеного та керуючись статтями 433, 434, 436-438, 441, 442 КПК, Верховний Суд вважає, що доводи касаційних скарг прокурора та захисника, щодо незаконності ухвали апеляційного суду є обґрунтованими і підлягають задоволенню, ухвала апеляційного суду скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Якщо при новому розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції не буде встановлено інших, пом`якшуючих покарання, обставин, то покарання, призначене ОСОБА_9 вироком місцевого суду, слід вважати таким, що не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості.

З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити повністю, касаційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 16 червня 2017 року відносно ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3