Справа № 474/912/18
Провадження № 1-кп/474/96/18
ВИРОК
Іменем України

25.10.18року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про примирення в рамках кримінального провадження № 0000310 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Врадіївка Миколаївської області, гр. України, освіта середня, непрацюючої, неодруженої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:

01.10.2018р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та 25.10.2018р. угода про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що наприкінці серпня 2018 року об 18 год., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебували за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_2 , де вживали спритні напої.

Через деякий час, а саме об 19 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ліг відпочивати, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зайшли в спальну кімнату житлового будинку щоб поспілкуватися на одинці. Перебуваючи в спальні кімнаті ОСОБА_5 , зняв свій наручний годинник марки MICHAEL KORS та залишивши його на столі поряд з ліжком ліг відпочивати. Виявивши дане у ОСОБА_4 , виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме наручного годинника марки MICHAEL KORS, належного ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, маючи ціль на незаконне збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії таємні, ОСОБА_4 , взяла в руки наручний годинник марки MICHAEL KORS, вартістю 440 грн, після чого разом з викраденим майном залишила територію домоволодіння ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_2 , викрадене звернула на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на загальну суму 440 грн.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд вважає, що вказана кваліфікація дій обвинуваченої є правильною, так як повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Досудовим розслідуванням встановлено обставини, які в силу приписів ст. 66 КК України пом`якшують покарання - щире каяття (п. 1 ч. 1), та відсутність обставини, які в силу приписів ст. 67 КК України обтяжують покарання.

14.09.2018р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні інкримінованого їй злочину.

25.10.2018р. потерпілий ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000310 від 07.09.2018р., з одного боку та обвинувачена у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, відповідно до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали угоду про примирення наступного змісту.

Слідчим СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 висунута підозра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці смт. Врадіївка Миколаївської області, гр. України, освіта середня, непрацюючої, неодруженої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наприкінці серпня 2018 року об 18 годині, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебували за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_2 , де вживали спритні напої.

Через деякий час, а саме об 19 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ліг відпочивати, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зайшли в спальну кімнату житлового будинку щоб поспілкуватися на одинці. Перебуваючи в спальні кімнаті ОСОБА_5 , зняв свій наручний годинник марки MICHAEL KORS та залишивши його на столі поряд з ліжком ліг відпочивати. Виявивши дане у ОСОБА_4 , виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме наручного годинника марки MICHAEL KORS, належного ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, маючи ціль на незаконне збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії таємні, ОСОБА_4 , взяла в руки наручний годинник марки MICHAEL KORS, вартістю 440 грн, після чого разом з викраденим майном залишила територію домоволодіння ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_2 , викрадене звернула на свою користь, розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на загальну суму 440 грн.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України: щире каяття (п. 1 ч. 1).

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно ст. 67 КК України: відсутні.

Обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та повністю відшкодувала завдану потерпілому шкоду.

Сторони угоди про примирення, з одного боку обвинувачена ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні, з іншого боку потерпілий ОСОБА_5 погоджуються на призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Із запропонованим видом та мірою покарання згодні: обвинувачена ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 .

Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди для сторін є:

а) для обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченій роз`яснені і є зрозумілими.

б) для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченій роз`яснено і є зрозумілими.

в) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положенням статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання нею Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України потерпілий має право, упродовж строків притягнення до кримінальної відповідальності, звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.
Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.

Угода складена 25.10.2018р. в 3-х екземплярах та підписана обвинуваченою ОСОБА_4 , потерпілим ОСОБА_5 .

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та зазначила, що їй цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди судом. ОСОБА_4 зазначила, що у неї наявні кошти для сплати штрафу, так як її середньомісячний дохід становить близько 5 000 грн., а також повідомила про добровільність своєї позиції та просила затвердити угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладання угоди про примирення та те, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та що у нього відсутні претензії морального та матеріального характеру до обвинуваченої, просив затвердити угоду про примирення.

Прокурор просив затвердити угоду та винести вирок на підставі угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.

Статтею 471 КПК України визначено, що в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Зміст угоди про примирення, укладеної 25.10.2018р. між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

В судовому засіданні, на підставі наданих прокурором матеріалів кримінального провадження, достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення. Умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами є покаранням, яке відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують її покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 468 та ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є:

для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу;

для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 25.10.2018р. про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , та призначення останній узгодженого сторонами покарання, яке буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка є особою раніше несудимою, обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

На підставі ст. 100 КПК України, речовий доказ по справі: наручний годинник марки MICHAEL KORS, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , підлягає залишенню останньому як законному власнику.

Керуючись ст.ст. 100, п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -

засудив:

Затвердити угоду про примирення від 25 жовтня 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000310 від 07.09.2018р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речовий доказ: наручний годинник марки MICHAEL KORS, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити останньому як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.

Згідно ч. 3 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно вручити прокурору, засудженій та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1