Справа № 405/7150/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000532 від 29.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, проарешт майна,

ВСТАНОВИВ:
слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду із вказаним вище клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що відділом розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000532 від 29.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.11.2017 о 07:39 до ЧЧ Благовіщенського ВП Гайворонського ВП надійшло повідомлення по телефону від гр.. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, жителька АДРЕСА_1 , т. НОМЕР_1 , про те, що 28.11.2017 близько 19:45 до належного їй будинку, де вона проживає разом з чоловіком гр.. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець, приватний підприємець, шляхом злому задніх дверей проникли невідомі особи в кількості 6 чоловік, які були у балаклавах, зв`язали заявницю та її чоловіка шарфами та заволоділи коштами в сумі 230000 грн. та 37000 доларів США та мобільним телефоном марки NОКІА із сімкарткою НОМЕР_2 , який належить гр. ОСОБА_5 .
Так, 16 жовтня 2018 року, з 15 год. 46 хв. до 17 год. 46 хв., на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 жовтня 2018 року, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 - місцем проживання ОСОБА_6 , під час якого виявлено та вилучено:
-грошові кошти в сумі 15 000 грн.;
-грошові кошти в сумі 1 600 доларів США;
-грошові кошти в сумі 290 Євро;
-грошові кошти, а саме 1 купюра номіналом1 000 із позначками на мові схожій на грузинську;
-грошові кошти в сумі 20 російських рублів;
-блокнот з маркуванням «Note book» з рукописними записами;
-блокнот з маркуванням «2015» з рукописними записами;
-блокнот з рукописними записами;
Тому, з огляду на викладене, слідчий вважає, що описані вище об`єкти можуть бути такими, на які було спрямовано кримінальне правопорушення та використані як засоби вчинення кримінальних правопорушень і відповідають вимогам ч. 2 ст. 167 КПК України, а також в подальшому може бути вирішено питання, щодо визнання вищезазначених об`єктів речовими доказами, тому відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України на них необхідно накласти арешт, оскільки їх повернення може сприяти їх знищенню.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, врахувавши пояснення слідчого, який в судовому засіданні підтримав клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Встановлено, що відділом розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000532 від 29.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України (а.с.2).

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

З долученої до матеріалів клопотання ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.10.2018 року вбачається, що дозвіл на проведення обшуку навдавася з метою відшукання та вилучення речових доказів, а саме: мобільних телефонів, а також знаряддя злочину балакав, радіоелектронних засобів зв`язку (а.п.10-12).

В ході проведення за вказаною ухвалою обшуку 16.10.2018 було вилучені: грошові кошти в сумі 15 000 грн.; грошові кошти в сумі 1 600 доларів США; грошові кошти в сумі 290 Євро; грошові кошти, а саме 1 купюра номіналом1 000 із позначками на мові схожій на грузинську; грошові кошти в сумі 20 російських рублів; блокнот з маркуванням «Note book» з рукописними записами; блокнот з маркуванням «2015» з рукописними записами; блокнот з рукописними записами.
Тобто, зазначена ухвала не містить вилучених під час проведення обшуку 16.10.2018 речей, а слідчим, в свою чергу, не доведено, що вони можуть бути такими, на які було спрямовано кримінальне правопорушення та використані як засоби вчинення кримінальних правопорушень і відповідають вимогам ч. 2 ст. 167 КПК України, а також в подальшому можуть бути визнані речовими доказами.
Тому, надавши оцінку доказам, які надані до матеріалів клопотання з урахуванням наданих пояснень, слідчий суддя вважає, що необхідність застосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна в даному випадку відсутня, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000532 від 29.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку 16.10.2018, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7 Льон