ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року

м. Київ
справа № 511/2745/16-к
провадження № 51-197км17

Верховний Суд колегією суддів судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000725 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 Кримінального кодексу України (далі КК),
за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 20 вересня 2017 року щодо ОСОБА_7 .
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 23 грудня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 240 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК.
Речові докази у провадженні, а саме: бульдозер (державний номерний знак НОМЕР_1 ), екскаватор марки «Volvo» моделі EC210BLC, 650 м електричного кабелю, 217 одиниць каменю - вапняку, два станки для нарізки вапняку марки «КМАЗ-188», які знаходяться на відповідальному зберіганні ТОВ «Експортно-імпортної компанії» конфісковано в дохід держави.
Апеляційний суд Одеської області ухвалою від 20 вересня 2017 року вирок щодо ОСОБА_7 змінив у частині вирішення питання щодо речових доказів. Речові докази у провадженні, а саме: бульдозер (державний номерний знак НОМЕР_1 ) та два станки для нарізки вапняку марки «КМАЗ-188» повернув власнику ОСОБА_8 , екскаватор марки «Volvo» моделі EC210BLC повернув ТОВ «Одіссей Моторс». В іншій частині вирок залишив без зміни.

ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він в період часу з кінця травня по 21 липня 2016 року на земельній ділянці поблизу цементного заводу, розташованого за межами с. Єлизаветівки Роздільнянського району Одеської області, діючи умисно, в порушення вимог статей 16, 18, 19 Кодексу України «Про надра», ст. 125 Земельного кодексу України, без отримання спеціального дозволу на користування надрами та без оформлених у встановленому законом порядку документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою, із залученням найманих працівників, які не були обізнані про його злочинний умисел, маючи у власності бульдозер (державний номерний знак НОМЕР_1 ), дві електричні каменерізні, машини марки «КМАЗ-188» та на правах оренди екскаватор марки «Volvo» моделі EC210BLC, використовуючи вищевказану техніку, на відкритій території здійснював землерийні роботи та незаконний видобуток корисної копалини загальнодержавного значення вапняку-черепашника шляхом випилювання з гірської породи надр.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, вказуючи на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
На обґрунтування своїх доводів посилається на те, що суд апеляційної інстанції:

- всупереч вимогам п. 1 ч. 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) повернув речові докази, які є знаряддям злочину, а саме: бульдозер (державний номерний знак НОМЕР_1 ) та дві каменерізні машини марки «КМАЗ-188» ОСОБА_8 , який не є законним володільцем цього майна, безпідставно змінивши в цій частині вирок суду першої інстанції щодо конфіскації речових доказів у дохід держави;
- дійшов помилкового висновку, що власником вказаного бульдозера та каменерізних машин є ОСОБА_8 , хоча під час досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_7 стверджував, що зазначене майно належить йому, а про ОСОБА_8 згадав лише під час апеляційного розгляду провадження;

- не врахував, що ОСОБА_8 не надано документів на підтвердження права власності на це майно, якими можуть бути договори купівлі-продажу, чеки на покупку тощо; вказані в ухвалі договори оренди між ОСОБА_8 і ОСОБА_7 та акти прийому-передачі ніким не затверджено і могли бути укладені останніми у будь-який час, навіть після постановлення вироку; бульдозер (державний номерний знак НОМЕР_1 ) в єдиній інформаційній базі даних відомчої реєстрації сільськогосподарської техніки не значиться;
- не з`ясовано, чи дійсно ОСОБА_8 не був обізнаний про незаконне використання ОСОБА_7 вказаного бульдозера та каменерізних машин.

Позиції інших учасників судового провадження

Від інших учасників процесу заперечень на касаційну скаргу не надійшло.
У судовому засіданні прокурор підтримав касаційну скаргу, а захисник заперечувала щодо її задоволення.
Мотиви Суду

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оскаржуються.
Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК під час ухвалення судового рішення суд повинен вирішити питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів. Відповідно до пунктів 1, 2 вказаної норми конфіскуються гроші, цінності та інше майно, які були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або призначалися чи використовувалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, крім випадків коли власник чи законний володілець не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Як встановив суд апеляційної інстанції, згідно з обвинувальним актом власником екскаватора марки «Volvo» моделі ЕС210BLC є ТОВ «Одіссей Моторс», що підтверджується договором № 01042016 та свідоцтвом про реєстрацію машини. При цьому в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_7 використовував екскаватор на правах оренди. Будь-які відомості стосовно того, що власник (орендодавець) знав або міг знати про незаконне використання екскаватора марки «Volvo» в матеріалах провадження відсутні.

Разом із тим доводи прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального законупри вирішенні питання про обґрунтованість вимог ОСОБА_9 щодо повернення йому бульдозера державний номерний знак НОМЕР_1 та двох каменерізних машин марки «КМАЗ-188» є такими, що заслуговують на увагу.
При постановленні вироку судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_7 маву власності бульдозер (державний номерний знак НОМЕР_1 ), дві електричні каменерізні машини марки «КМАЗ-188». Свою вину у вчиненні злочину за обставин, зазначених у вироку, в суді першої інстанції ОСОБА_7 визнав повністю.
Проте суд апеляційної інстанції у своїй ухвалі за наявності того, що фактичні обставини встановлені судом першої інстанції ним не були змінені, зазначив, що доводи ОСОБА_9 про те, що він є власником бульдозера та двох станків для нарізки вапняку підтверджуються договорами оренди та актами прийому-передачі № 120416-1, 120416-2 від 12квітня 2014 року, які були укладені між ОСОБА_8 і ОСОБА_7 .
При цьому суд апеляційної інстанції за наявності вищезазначених фактичних обставин не надав належної оцінки доводам апеляційної скарги ОСОБА_9 з урахуванням показань самого ОСОБА_7 в суді першої інстанції, а також тих обставин, що акти прийому-передачі ніким не затверджені, ОСОБА_8 не надано документів на підтвердження права власності на це майно, та не з`ясував, чи дійсно ОСОБА_8 не був обізнаний про незаконне використання ОСОБА_7 вказаного бульдозерата каменерізних машин, що є обов`язковою умовою при поверненні речових доказів законному володільцю.
Таким чином, апеляційний суд порушив вимоги п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК і дійшов передчасного висновку про необхідність повернення речових доказів у провадженні власнику ОСОБА_8 .
Отже, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що у відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для скасування такого рішення.
Враховуючи викладене, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції. При новому розгляді суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 369, 412, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, п. 15 Перехідних положень КПК, пунктами 4, 6 параграфа 3 розділу 4 Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Суд

ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 20 вересня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3