УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/2512/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 186 КК України,
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вирок суду просить змінити, на підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати йому в строк відбуття покарання час його тримання під вартою з 22.03.2017 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі.
Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 05 січня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК на 4 роки позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , до вступу вироку в законну силу, залишено попередній, тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 постановлено обчислювати з 22 березня 2017 року.
У відповідності до ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_6 , в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 22 березня 2017 року по 21 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як визнав суд, ОСОБА_6 04 лютого 2016 року, близько 22 години проходив поблизу перехрестя вулиць Вітрука-Корольова в м. Житомирі, де побачив ОСОБА_8 . В цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в цей же день, час та місці, ОСОБА_6 підбіг з-заду до ОСОБА_8 та вдарив його правою рукою в потиличну частину голови, від чого останній не втримавшись на ногах, впав на землю. Після цього, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, рукою дістав з внутрішньої правої кишені куртки ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Alkatel» моделі 2007d, вартістю 100 гривень, в середині якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, в подальшому рукою дістав з правої задньої кишені джинсів ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 600 гривень.
Після цього, ОСОБА_6 поклав вищевказані викрадені мобільний телефон та грошові кошти до кишені своєї куртки та з місця вчинення злочину зник, в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 700 гривень.
Крім цього, 15 лютого 2016р. о 19 год. 20 хв. ОСОБА_6 проходив біля 10-го під`їзду буд. №107 по вул. Шевченка в м. Житомирі, де побачив малолітнього ОСОБА_9 , який зайшов до вищевказаного під`їзду, в цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 зайшов до вказаного під`їзду, де підійшов до малолітнього ОСОБА_9 , який знаходився біля ліфтової кабіни на 1-му поверсі вказаного під`їзду, де рукою дістав з лівої кишені куртки малолітнього ОСОБА_9 зв`язку ключів від вхідних дверей квартири, які матеріальної цінності не становлять. Після цього, ОСОБА_6 продовжуючи свої злочинні дії, направлені на повторне відкрите викрадення чужого майна, сказав малолітньому ОСОБА_9 віддати йому мобільний телефон, на що останній дістав зі своєї кишені мобільний телефон «Самсунг», моделі S7580, вартістю 2300 гривень, в середині якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка матеріальної цінності не становить, та передав вказаний мобільний телефон ОСОБА_6 .
Після цього, ОСОБА_6 поклав вищевказані викрадені мобільний телефон та ключі до кишені своєї куртки та місце вчинення злочину залишив, в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 2300 гривень.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 про задоволення його апеляційної скарги, прокурора, яка вважала вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного злочину стверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами і є обґрунтованим, його дії за ч. 2 ст. 186 КК України кваліфіковано правильно, а призначене йому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Доводи обвинуваченого про неправильне зарахування йому судом в строк відбуття покарання час його тримання під вартою з 22 березня 2017 року по 21 червня 2017 року, а не з 22 березня 2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі, колегія суддів вважає безпідставними.
Так, законом України №838-УІП «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015, який набрав чинності 24.12.2015 (далі - Закон №83 8-VIII) частину п`яту статті 72 КК України викладено в редакції, згідно з якою зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до Прикінцевих положень Закону №838-VIII цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.
У приписах частини п`ятої статті 72 КК у редакції Закону № 838-УІІІ зазначено про те, що передбачені в ній правила зарахування строку попереднього ув`язнення мають застосовуватися у період дії цієї норми при засудженні осіб до позбавлення волі.
Законом України №2046-УІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017, який набрав чинності 21.06.2017 року, частину п`яту статті 72 Кримінального кодексу України викладено в редакції, згідно з якою попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Судом зараховано обвинуваченому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22 березня 2017 року по 21 червня 2017 року за правилами ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015) вказаний Закон №838-VIII від 26.11.2015 втратив чинність, з 21.06.2017 положення ч.5 ст.72 КК України застосовується в редакції Закону України №2046-УІІІ від 18.05.2017, згідно з якою попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Таким чином, вирішуючи питання про зарахування обвинуваченому часу його тримання під вартою в строк відбування покарання відповідно до положень ст. 72 ч.5 КК України, суд обґрунтовано зарахував ОСОБА_6 вказаний строк, починаючи з 22 березня 2017 року по 21 червня 2017 року з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Вирок суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни з мотивів наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 05 січня 2018 року, щодо нього - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді :