Дата документу Справа № 321/724/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 321/724/18 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/778/792/18 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула 30 липня 2018року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою власника вилученого майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Токмацького районного суду Запорізької області від 25 червня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000239.

Як вбачається з матеріалів провадження, до Токмацького районного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого Михайлівського відділення поліції Василівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , погоджене з начальником Михайлівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000239 від 12 червня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме, автомобіля марки ВАЗ 2107, синього кольору, д.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 1990 року випуску.
В обґрунтування свого клопотання слідчий посилався на те, що слідчим відділом Михайлівського відділення поліції Василівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000239 від 12 червня 2018 року в ході розслідування якого встановлено, що 12.06.2018 року під час проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості на автомобільній зупинці навпроти магазину «Тандем» по вул. Миру в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, в багажнику легкового автомобіля марки ВАЗ 2107 в кузові синього кольору, д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , виявлено та вилучено два мішки з насінням маку та полімерний шприц з рідиною рожевого кольору.
Відповідно до протоколу огляду від 12.06.2018 року вилучено у ОСОБА_7 автомобіль марки ВАЗ 2107 в кузові синього кольору, д.н. НОМЕР_1 , відносно якого є достатні підстави вважати, що він є знаряддям злочину.
Враховуючи те, що автомобіль марки ВАЗ 2107 в кузові синього кольору, д.н. НОМЕР_1 , можливо є знаряддям вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні потрібно було здійснити арешт вказаного тимчасово вилученого майна з метою збереження речових доказів.
Ухвалою слідчого судді Токмацького районного суду Запорізької області від 25 червня 2018 року задоволено клопотання слідчого про арешт майна, оскільки на переконання слідчого судді, матеріали кримінального провадження, додані до клопотання містили достатні дані для висновку, що зазначене у клопотанні майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, щодо речових доказів, має важливе значення для якісного та об`єктивного розслідування, а повернення цього майна може призвести до його зникнення, втрати чи пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, тому слідчий суддя вважав за необхідне накласти арешт на тимчасове вилучено майно, а саме: автомобіль марки ВАЗ 2107, синього кольору, д.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 1990 року випуску, який вилучений в ході огляду місця події 12.06.2018 року.
В апеляційній скарзі власник вилученого майна ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вказує, що клопотання слідчого було розглянуто з порушенням строків передбачених ч.5 ст.171 КПК України, його як власника не було повідомлено про час і місце розгляду клопотання, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, йому не повідомлялося. Крім того на його думку вилучений автомобіль не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки в ухвалі не зазначено, які конкретно відомості, чи сліди містяться в автомобілі, та яким чином він міг бути використаний, як знаряддя вчинення злочину. Крім того апелянт звертає увагу, що під час огляду (а фактично обшуку) автомобіля, були порушенні вимоги КПК. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Окрім вимог апеляційної скарги по суті, ОСОБА_7 також просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали. В обґрунтування вказаних вимог зазначав, що клопотання слідчого було розглянуто за його відсутності, а копію ухвали слідчого судді він отримав 05.07.2018.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, у звязку з чим згідно до положень ст.ст. 306, 405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги за відсутності заявника ОСОБА_7 .

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав за необхідне ухвалу залишити без змін як законну та обґрунтовану, вивчивши матеріали провадження та, перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої сторони.

Колегія суддів, з урахуванням положень ч.3 ст. 395 КПК України, розгляду клопотання без виклику власника майна ОСОБА_7 , дати отримання останнім оскаржуваного судового рішення і дати подачі апеляції, прийшла до висновку, що строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Токмацького районного суду Запорізької області від 25 червня 2018 року пропущено з поважних причин.

Отже, поважність причин пропуску відповідного строку, згідно ч.1 ст. 117 КПК України, вимагає його поновлення.

Згідно з приписами ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, у даному випадку є: невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів провадження, 12червня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000239 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Слідчий СВ Михайлівського відділення поліції Василівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області про накладення арешту на майно, а саме транспортний засіб, у кому 12.06.2018 року в ході його огляду вилучені певні речі.
Ухвалою слідчого судді Токмацького районного суду Запорізької області від 25 червня 2018 року було задоволено клопотання про арешт майна і накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 2107, синього кольору, д.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 1990 року випуску.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, перетворення, відчуження.
З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Слідчий суддя, розглядаючи відповідне клопотання, не звернув увагу на відсутність підтвердження викладеній у клопотанні тези щодо статусу зазначеного майна як речового доказу.
Так, додані до клопотання матеріали не підтверджують, визначених ст. 98 КПК України, критеріїв речового доказу для вказаного автомобіля.

При апеляційному розгляді будь-які відомості протилежного не надані.
В клопотанні, в порушення ч.ч.1, 2 ст. 170 КПК України, не зазначені і не доведені наявність ризиків знищення майна.
Отже, слідчим не дотриманні вимоги ч.ч.3, 5 ст. 132 КПК України щодо доведеності обставин застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що залишилося поза увагою слідчого судді.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати обставини, визначені ч.2 ст.173 КПК України, зокрема, правову підставу для арешту майна.
Вилучення певних речей із вказаного транспортного засобу може бути відповідним чином зафіксовано. Натомість накладення арешту на сам транспортний засіб, у даному випадку, є недоцільним.
Висновки суду щодо мети накладення арешту задля запобігання їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення, з урахуванням відсутності об`єктивного підтвердження, є припущеннями слідчого судді, а підстави для накладення арешту на вказане майно слідчий суддя взагалі не встановив, обмежившись цитуванням статей кримінального процесуального законодавства.
Слідчим суддею не дотримані принципи: передбачений ст. 22 КПК України щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та принцип, передбачений ст. 26 КПК України щодо диспозитивності розгляду справи, положення частини 3 якої визначають розгляд слідчим суддею, судом лише тих питань, які винесенні на їх розгляд сторонами та віднесенні до їх повноважень цим Кодексом. Частиною 3 ст. 22 КПК України заборонено суміщення функцій державного обвинувачення, захисту і судового розгляду.

Слідчий суддя не з`ясував чи є накладення арешту на транспортний засіб ВАЗ 2107, синього кольору, д.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 1990 року випускудійсно доведеним задля необхідності для його збереження, а також, що накладення арешту є найбільш доцільною процесуальною дією у даному випадку.
Натомість, ні слідчим, ні прокурором не доведено, що у кримінальному провадженні заявлений цивільний позов, пред`явлена підозра, є ризики знищення чи пошкодження майна, а колегією суддів ці обставини не встановлені і при апеляційному розгляді.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своє інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Вимоги ч.1 ст.173 КПК України зобов`язують слідчого суддю, суд відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Стосовно доводів апелянта щодо зобов`язання слідчого повернути автомобіль, то вони задоволенню не підлягають, оскільки не відносяться до компетенції суду в рамках даного провадження з розгляду клопотання органу досудового розслідування, поданого в порядку ст. 170 КПК України.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Токмацького районного суду Запорізької області від 25 червня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Токмацького районного суду Запорізької області від 25 червня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000239 скасувати.
Постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого Михайлівського відділення поліції Василівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт автомобіля ВАЗ 2107, синього кольору, д.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 1990 року випуску, вилученого у рамках кримінального провадження № 0000239 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_10