Дата документу 25.10.2018 Справа № 554/1766/15-к
У Х В А Л А

25 жовтня 2018 року місто Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , за ч.1 ст.110, ч.1 ст.256, ч.1 ст.258-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, від 17.09.2015 року « ОСОБА_6 , являючись користувачем програми «SKYPE» та будучи зареєстрованим у даній програмі під логіном «volvo-izum», 28.05.2014 у ході спілкування в мережі Інтернет за допомогою вказаної програми отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи повідомлення з пропозицією розповсюджувати друковані матеріали - інформаційні бюлетені «Новороссия», видавником яких є суспільно-політичний рух «Партія Новоросія» та не передбачене законом збройне формування - «Народное ополчение Донбасса» (надалі - НОД).
Не передбачене законом збройне формування «Народное ополчение Донбасса» є спеціальним видом злочинної організації.
ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, погодився на вищевказану пропозицію та з використанням програми «SKYPE» повідомив невстановлену досудовим розслідуванням особу про своє бажання розповсюджувати інформаційні бюлетені «Новороссия» на території м. Полтави. При цьому ОСОБА_6 повідомив останнього про своє бажання отримати 500 примірників інформаційних бюлетенів «Новороссия» на своє ім`я або на ім`я свого знайомого ОСОБА_7 , якого не повідомив про свої злочині наміри.
03.06.2014 року невстановлена досудовим розслідуванням особа у м. Донецьк через можливості служби поштової доставки «Автолюкс», використовуючи установчі дані ОСОБА_8 , направила до м. Полтави на ім`я ОСОБА_9 500 примірників інформаційного бюлетеня «Новороссия», випуск № 2, який містить заклики до зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, заклики до вчинення терористичного акту, інформацію про електронні адреси не передбаченого законом збройного формування «Народное ополчение Донбасса» в Інтернеті, контактні телефони та електронну адресу військкомату НОД, про розміщення пункту запису до його лав, а також ілюстрацій у вигляді фотографій та зображення символіки НОД.
05.06.2014 року ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, згідно попередньої домовленості з невстановленою досудовим розслідуванням особою, отримав у приміщенні служби поштової доставки «Автолюкс», яке розташоване за адресою: м. Полтава вул. Червонофлотська, 19, згідно квитанції пересилання багажу № 4494328, 500 примірників інформаційного бюлетеня «Новороссия», випуск № 2, який містить заклики до зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, заклики до вчинення терористичного акту, інформацію про електронні адреси не передбаченого законом збройного формування «Народное ополчение Донбасса» в Інтернеті, контактні телефони та електронну адресу військкомату НОД, про розміщення пункту запису до його лав, а також ілюстрацій у вигляді фотографій та зображення символіки НОД.
У подальшому, ОСОБА_6 , ознайомившись зі змістом примірника інформаційного бюлетеня «Новороссия», випуск № 2, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, протягом 05.06.2014 зберігав при собі з метою розповсюдження 500 примірників інформаційного бюлетеня «Новороссия», випуск № 2, який містить заклики до зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, заклики до вчинення терористичного акту, інформацію про електронні адреси не передбаченого законом збройного формування «Народное ополчение Донбасса» в Інтернеті, контактні телефони та електронну адресу військкомату НОД, про розміщення пункту запису до його лав, а також ілюстрацій у вигляді фотографій та зображення символіки НОД.
Згідно висновку судово-авторознавчої експертизи № 6990 від 08.07.2014, проведеної спеціалістами Харківського науково-дослідницького інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, у примірнику друкованого періодичного видання (газети) «Новороссия», випуск № 2 від 29.05.2014, наявне висловлювання, виражене у формі заклику інклюзивного типу: «Мы должны воссоединить все исконно русские земли, объединить все утраченные земли расселения русских людей, фактически, восстановить рамки СССР, а, может, и больше.», розташоване на 5 сторінці газети, внизу, - це заклик до читачів знову поєднати «споконвічно руські землі», відновивши рамки Союзу радянських соціалістичних республік, «а, може, й більше».
Окрім того, як вбачається із періодичного видання «Новороссия», випуск № 2 від 29.05.2014, висновку судово-авторознавчої експертизи № 6990 від08.07.2014, досліджувана газета видається суспільно-політичним рухом «Партія Новоросія» та не передбаченим законом збройним формування - «Народное ополчение Добасса». Члени останнього є авторами деяких повідомлень (текстів).
Досліджувана газети складається, окрім статей, також з інформаційних блоків, розміщених на першій сторінці періодичного видання зверху («Народное ополчение Донбасса и ОПД «Партия НОВОРОССИЯ» в интернете:», де вказано відповідні електронні адреси) та на восьмій сторінці знизу («Военкомат народного народного ополчения ДНР» по вопросам записи в ряды народного народного ополчения ДНР»).
05.06.2014 ОСОБА_6 здійснив розповсюдження вказаного друкованого видання, передавши по одному його примірнику своїм знайомим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Решту примірників інформаційних бюлетенів «Новороссия», які в нього залишилися, ОСОБА_6 , з метою їх подальшого розповсюдження, залишив неподалік Полтавського офісу ГО «Союз Граждан України», розташованого за адресою: м. Полтава, вул. Леніна, буд. 4, офіс 4, чим надав змогу ознайомитися з ними необмеженому колу осіб.
Своїми умисними діями, які виразились у розповсюдженні друкованого періодичного видання (газети) «Новороссия», випуск № 2 від 29.05.2014, яке містить інформацію про електронні адреси не передбаченого законом збройного формування «Народное ополчение Донбасса» в Інтернеті, контактні телефони та електронну адресу військкомату НОД, про розміщення пункту запису до його лав, а також ілюстрацій у вигляді фотографій та зображення символіки НОД, ОСОБА_6 створював умови, які сприяють злочинній діяльності учасників злочинної організації. Зокрема, вербуванню до лав не передбаченого законом збройного формування «Народное ополчение Донбасса» інших учасників, а також формуванню у читачів цієї газети позитивного іміджу членів злочинної організації, керівником якої є ОСОБА_12 , як борців за « ОСОБА_13 ».
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразились у зберіганні з метою розповсюдження та розповсюдженні матеріалів із закликами до зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, у зберіганні з метою розповсюдження та розповсюдженні матеріалів із закликами до вчинення терористичного акту, сприянні учасникам злочинної організації, скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 110, ч. 1 ст. 256 та ч. 1 ст. 258-2 КК України».

Прокурор просив призначити справу до розгляду, вважаючи, що підстав для повернення обвинувального акту не вбачається. Також просив обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, мотивуючи, що останній обвинувачується у вчинення тяжких злочинів та існують ризики ухилення його від суду та перешкоджання встановленню істини у справі.

Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України та порушує право обвинуваченого на захист. Зокрема, не містить формулювання обвинувачення, яке пред`являється ОСОБА_4 та конкретизації кваліфікації такого обвинувачення. Обвинувальний акт, незважаючи на зміну і доповнення обвинувачення прокурором протягом минулого судового розгляду, не погоджений з вищестоящим прокурором. Реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до нового обвинувального акту, на відміну від попереднього, не містить відомостей про усі проведені процесуальні дії у даному провадженні. Викладене перешкоджає йому здійснювати належний захист обвинуваченого, позаяк кожна конкретна стаття доповненого обвинувачення не знайшла відповідного формулювання відповідними конкретними обставинами справи.
У задоволенні клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу просив відмовити за безпідставністю, мотивуючи, що прокурором не наведено ризиків ухилення обвинуваченого від суду та перешкоджання встановленню істини у справи. При цьому зазначив, що останній протягом тривалого часу досудового слідства та судового розгляду з`являється на виклики, має постійне місце проживання та роботи. Ризики вказані прокурором жодним чином не доведені та його клопотання не містить жодних додатків.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Суд, заслухавши клопотання сторін, вивчивши відповідні обвинувальні акти з додатками, приходить до такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Водночас, обвинувальний акт має містити серед іншого також виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України).

До обвинувального акта додається, в тому числі, реєстр матеріалів досудового розслідування (п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України), який повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування (ч. 2 ст. 109 КПК України).

Таким чином, кримінально процесуальний кодекс містить чіткий перелік вимог до обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком.

Суд зазначає, що вирішення питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам КПК України на стадії підготовчого судового засідання є важливим «процесуальним фільтром», який забезпечує можливість судового розгляду у розумні строки, дотримання права обвинуваченого на захист, недопущення сваволі з боку правоохоронних органів.

На необхідності чіткого формулювання обвинувачення та відповідної правової кваліфікації дій обвинуваченого неодноразово звертав увагу Європейский Суд з прав людини, зокрема у рішеннях Маточча проти Італії №23969/94, від 25.07.2000 року та Міро проти Франції № 73529/01 від 26.09.2006 року та констатував порушення ст.6 Європейської Конвенції з прав людини у разі, коли порушено право обвинуваченого бути детально поінформованим щодо суті, характеру та причин обвинувачення, висунутого проти нього, та його права мати достатньо часу і можливостей для підготування свого захисту.

При цьому ст. 3 КПК України визначає обвинувачення як твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як убачається зі зміненого обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , за ч.1 ст.110, ч.1 ст.256, ч.1 ст.258-2 КК України, складеного 17.09.2015 року, у ньому не міститься конкретного формулювання обвинувачення за відповідними статтями кримінального кодексу України, а мається лише узагальнений опис установлених фактичних обставин справи та перераховуються в рядок відповідні статті КК України наприкінці.

Викладене, на думку сторони захисту, з чим погоджується і суд, не дає можливості однозначного розуміння щодо яких саме діянь обвинуваченому інкримінується конкретна стаття обвинувачення та які цьому є обов`язкові кваліфікуючі ознаки, тобто порушено основні правила кваліфікації діянь.

Означена неконкретизація призвела до абстрагування обвинувачення та колізії основних елементів складу інкримінованих кримінальних правопорушень. Зокрема, у ч. 1 ст. 256 КК України йдеться про заздалегідь не обіцяне сприяння учасникам злочинних організацій, що не вказано в обвинуваченні, тоді як інші статті вказують на пряму обізнаність щодо змісту протиправних дій.

Реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до зміненого обвинувального акту, який є його невід`ємною частиною та від якого має захищатись обвинувачений, всупереч ч. 2 ст. 109 КПК України, не містить відомостей про усі проведені під час досудового розслідування процесуальні дії та прийняті рішення.

Крім того, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , від 17.09.2015 року, змінений та доповнений ч.1 ст.110 та ч.1 ст.256 КК України, всупереч ч.1 ст. 341 КПК України, не містить погодження з прокурором вищого рівня.

Таке погодження, на думку суду, виходячи з системного аналізу норм КПК України та хронології зміни обвинувачення, є обов`язковим, виходячи з наступного.

У справі Еклє проти Федеративної Республіки Німеччини (1982) ЄСПЛ констатував, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особи компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального злочину».

Ст. 19 Конституції України також передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вимог ч.1 ст. 339 КПК України, у разі отримання відомостей про можливе вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, щодо якого обвинувачення не висувалось і яке тісно зв`язане з первісним та їх окремий розгляд неможливий, а так само встановлення наявності підстав для застосування кримінально-правових заходів до юридичної особи, прокурор після виконання вимог статті 341 цього Кодексу має право звернутися до суду з вмотивованим клопотанням про розгляд додаткового обвинувачення в одному провадженні з первісним обвинуваченням та/або про початок провадження щодо юридичної особи.
У разі задоволення такого клопотання прокурора, суд зобов`язаний відкласти судовий розгляд на строк, необхідний для підготовки до захисту від додаткового обвинувачення або підготовки представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, до судового розгляду та виконання прокурором вимог, передбачених статтями 276-278, 290-293 цього Кодексу, але не більше ніж на чотирнадцять днів.

Положеннями ч. 1 ст. 341 КПК України передбачено, що якщо в результаті судового розгляду прокурор, крім випадку, коли ним є Генеральний прокурор, дійде переконання, що необхідно відмовитися від підтримання державного обвинувачення, змінити його, висунути додаткове обвинувачення або розпочати провадження щодо юридичної особи, він повинен погодити відповідні процесуальні документи з прокурором вищого рівня. Суд за клопотанням прокурора відкладає судове засідання та надає прокурору час для складення та погодження відповідних процесуальних документів.
Якщо прокурор вищого рівня відмовляє у погодженні обвинувального акта із зміненим обвинуваченням, клопотання про висунення додаткового обвинувачення чи початок провадження щодо юридичної особи або постанови про відмову від підтримання державного обвинувачення, він усуває від участі в судовому розгляді прокурора, який ініціював таке питання, та самостійно бере участь у ньому як прокурор або доручає участь іншому прокуророві. У такому разі судовий розгляд продовжується в загальному порядку (ч.2 ст. 341 КПК України).

Таким чином, в ч.1 ст. 341 КПК України однозначно йдеться про необхідність погодження прокурором з прокурором вищого рівня саме процесуальних документів, які вжиті у множині.

Частина 2 ст. 341 КПК України, серед правомочностей прокурора вищого рівня, визначає можливість відмови у погодженні як обвинувального акту, так і клопотання про висунення додаткового обвинувачення, що є різними процесуальними діями, відтак потребують окремої уваги та розгляду.

З огляду на законодавче визначення поняття обвинувачення та необхідність його висунення саме компетентним органом, зокрема, у разі його зміни в сторону збільшення, суд вважає, що прокурор вищого рівня у новому обвинувальному акті, в разі його погодження, має обов`язково висловити свою позицію проставленням відповідного грифу документа.

Погодження прокурором вищого рівня клопотання про висунення додаткового обвинувачення, на думку суду, є недостатнім у даному кримінальному провадженні, з огляду на те, що таке клопотання є окремим процесуальним документом, у часі передувало висуненню нового обвинувачення, не містить усіх реквізитів обвинувального акту та від нього обвинувачений не повинен захищатися в установленому законом порядку.

Суд при цьому зазначає, що необхідність погодження нового обвинувального акту прокурором вищого рівня є необхідною та важливою процесуальною гарантією від свавільного обвинувачення особи та порушення прав обвинуваченого на захист.

Відсутність такого погодження, на думку суду, перешкоджає призначенню справи до судового розгляду та порушує засади, визначені ст. 6 Конвенції по захист прав і основоположних свобод в частині забезпечення справедливого розгляду неупередженим судом та права обвинуваченого бути детально поінформованим щодо суті його обвинувачення саме компетентним органом, який є до того ж відповідальним, у разі притягнення завідомо невинуватого до кримінальної відповідальності.

Відтак, обвинувальний акт підлягає поверненню групі прокурорів, яка приймає участь у підтриманні державного обвинувачення в даному провадженні.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволенню не підлягає, позаяк не містить жодних додатків, тому наведені ризики жодним чином не доведені.
При цьому суд враховує, що раніше обвинувачем вже заявлялись подібні клопотання та відхилялись судом, нові обставини не наведені.
Водночас, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, працює, одружений, має міцні соціальні зв`язки, його провина наразі не встановлена судом, оскільки на нього розповсюджується презумпція невинуватості.

Керуючись ст. ст. 291, 314-316, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , за ч.1 ст.110, ч.1 ст.256, ч.1 ст.258-2 КК України, складений 17.09.2015 року - повернути групі прокурорів відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні, аналізу інформації та координації правоохоронної діяльності прокуратури Полтавської області у складі начальника відділу ОСОБА_14 та прокурорів цього відділу ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ОСОБА_16 , як такий, що не відповідає вимогам кримінально-процесуального кодексу України.

У задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 7 днів із дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 26.10.2018 року.

Суддя ОСОБА_1