Справа № 159/2461/18
Провадження № 1-кс/159/1266/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2018 року м. Ковель

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника заявника, який є власником майна, що арештоване, та підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду в м. Ковелі Волинської області клопотання заявника власника майна, що арештоване, - ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 120 180 301 100 010 63, що внесено у ЄРДР 13.05.18 р. за ознаками ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Заявник 21.09.18 р. звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, мотивуючи тим, що він є підозрюваним у вказаному вище кримінальному провадженні, що розслідується Ковельським ВП ГУ НП у Волинській області. За версією останнього об 11 год. 50 хв. 12.05.18 р. він, висловлюючись образливими та нецензурними словами на адресу поліцейського ОСОБА_6 , намагався вирвати у останнього посвідчення водія і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (далі - т/з), шарпав за формений одяг, під час чого, ніби то наніс 2 удари у шию ОСОБА_6 , чим вчинив активну протидію законним діям поліцейського щодо виконання покладених на нього службових обов`язків, та заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. 12.09.18 р. ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайсуду Волинської області, що отримана ним 20.09.18 р., було накладено арешт на належне йому на праві власності майно, а саме: автомобіль марки «Мitsubishi Pajero», 09 р. випуску, сірого кольору, д. р. н. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 ; йому як власникові заборонено користуватись та розпоряджатись вказаним вище автомобілем. Така ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що 07.09.18 р. до Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області надійшла позовна заява потерпілого у кримінальному провадженні. Останнього було визнано цивільним позивачем, а його цивільним відповідачем; Ковельським ВП ГУ НП у Волинській області у ТСЦ № 0 742 РСЦ МВС у Волинській області було встановлено дані про зареєстровані на його ім`я т/з; як обгрунтовано клопотання слідчого про накладення арешту на майно підозрюваного - вказаний вище автомобіль як матеріальний об`єкт може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, тому може виступати в якості речового доказу. Разом з тим, слідчий суддя зазначив, що, враховуючи ціну позову та відсутність даних про вартість автомобіля, який може мати значення речового доказу справі, застосований захід є співмірним обмеженням його права власності і відповідатиме потребам кримінального провадження. Однак, він вважає, що таке твердження слідчого є припущенням, є недоведеним. Покликаючись на ч. 1 ст. 98 КПК України, зазначає, що вказаний вище автомобіль не визнавався речовими доказом у провадженні та критеріям, визначеним цією нормою право, не відповідає. В ухвалі слідчого судді не згаданий розмір цивільного позову, тому обґрунтування співмірності вартості арештованого майна також є припущенням. Покликаючись на ч. 1 ст. 173 КПК України, зазначає, що слідчим не було доведено необхідність застосування арешту його майна, так як не вказано ціни цивільного позову, не надано даних про реальну вартість майна, не доведено ризиків, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України. Покликаючись на ч. 6 ст. 170 КПК України, зазначає, що в ухвалі слідчого судді не зазначено про дослідження ціни цивільного позову, її не вказано; не враховано принцип розумності та співрозмірності обмеження права власності; наслідки накладення арешту на майно для нього як підозрюваного, третіх осіб у той час як він є інвалідом 2 гр., внаслідок перенесеного інсульту йому вкрай важко пересуватись пішки у зв`язку з фізичним вадами та болем у нозі при додатковому навантаженні. Покликаючись на ч. 1 ст. 174 КПК України, зазначає, що він не був присутнім під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна; його захисники не були повідомлені про дату та час розгляду такого клопотання. Просить клопотання задовольнити.
У судове засідання заявник не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив.
У судовому засіданні захисник заявника як підозрюваного клопотання заявника як свого підзахисного підтримав, надав суду пояснення, аналогічне доводам клопотання. Крім того, вважає ухвалу слідчого судді від 12.09.18 р. передчасною, так як цивільний позов є вимогою про стягнення не майнової шкоди, а морального відшкодування і належно не доведений; вартість арештованого автомобіля є досить значною, що свідчить про неспівмірність вжитого заходу, чинне законодавство вимагає зазначення у ухвалі суду ціни цивільного позову. Заявник має інші т/з, однак, інший автомобіль може бути несправним, що утруднить пересування заявника. Вважає, що арешт на майно накладено необґрунтовано. Просить клопотання задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, зазначивши, що слідчий не зобов`язаний виносити окрему постанову про визнання вказаного вище автомобіля речовим доказом; у задоволенні клопотання заявника як підозрюваного про проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного, що передбачає використання арештованого автомобіля, слідчим відмовлено не було; такий експеримент ще не був проведений на даний час, слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого ціна позову враховувалась, наслідком чого і було часткове задоволення клопотання. Вважає, що арешт на майно накладено обгрунтовано. Просить у задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши пояснення захисника заявника та врахувавши позицію прокурора, вивчивши матеріали справи, матеріали справи № 159/2 461/18 провадження № 1 кс/159/1 193/18 за клопотанням слідчого Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_7 про арешт майна, кримінального провадження № 120 180 301 100 010 63, наданого у розпорядження слідчого судді 26.09.18 р. у 2 х томах, всього на 311 арк., приходжу до висновку, що клопотання заявника є безпідставним та не підлягає до задоволення.
Так, кримінальне провадження № 120 180 301 100 010 63, що внесено у ЄРДР 13.05.18 р. за ознаками ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, на даний час розслідується Ковельським ВП ГУ НП у Волинській області.
Відповідно до ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутись слідчий за погодженням з прокурором.
10.09.18 р. до Ковельського міськрайсуду Волинської області надійшло клопотання слідчого Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_7 про арешт майна заявника як підозрюваного у вказаному вище кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У клопотанні слідчого відсутні відомості про участь у кримінальному провадженні захисників підозрюваного. Останній був повідомлений судом про час та місце розгляду справи, однак, не з`явився та причини неявки суду не повідомив.
За ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 12.09.18 р. у вказаній вище справі клопотання слідчого було задоволено частково і було накладено арешт на майно, а саме: автомобіль марки «Мitsubishi Pajero», 09 р. випуску, сірого кольору, д. р. н. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 як належне заявникові, із забороною останньому розпоряджатись та користуватись вказаним вище автомобілем.
Копію такої ухвали слідчого судді заявник отримав 20.09.18 р..
За змістом ст. 174 КПК України, підозрюваний як власник арештованого майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного як власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У судовому засіданні встановлено також, що ОСОБА_6 , який за постановою слідчого від 17.05.18 р. визнаний потерпілим у кримінальному провадженні, 07.09.18 р. подав Ковельському ВП ГУ НП у Волинській області цивільний позов про стягнення із заявника 10 000 грн. морального відшкодування.
За постановою слідчого від 07.09.18 р. потерпілого було визнано у кримінальному провадженні цивільним позивачем.
З рахуванням доводів на обґрунтування клопотання, пояснень захисника заявника - адвоката, позиції прокурора, вказаних вище матеріалів справи, приходжу до висновку, що доводи клопотання не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді про арешт майна заявника.
Такий арешт накладено обґрунтовано.
Так, у власності заявника є арештований та інші транспортні засоби і доказів несправності іншого його автомобіля, що ускладнювало б пересування заявника, який хворіє, суду не надано.
Потерпілим заявлено цивільний позов під час досудового розслідування в сумі 10 000 грн. і останній не позбавлений права на збільшення, зміну позовних вимог, зокрема, і в частині стягнення майнової шкоди, аж до початку розгляду справи в суді при умові надходження такої до суду.
Ціну вже закладеного цивільного позову, виходячи з наявних у розпорядженні суду даних досудового розслідування, враховано слідчим суддею при вирішенні клопотання слідчого про арешт майна, що і відображено у тому, що задоволено клопотання частково - лише щодо одного із т/з, що є у власності заявника, та з врахуванням того, що він може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні.
Крім того, на користь таких висновків слідчого судді та доводів прокурора свідчить і наявність у матеріалах кримінального провадження клопотання заявника як підозрюваного про проведення слідчого експерименту за його участю, а, як зазначив у судовому засіданні захисник заявника адвокат ОСОБА_4 , таке відтворення і передбачає використання вказаного вище автомобіля.
Таким чином, арештований автомобіль може мати значення речового доказу у справі, при цьому приймаю до уваги, що на даний час такої постанови слідчим не виносилось.
На даний час потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження не відпала.
А тому не вбачаю підстав для скасування арешту майна заявника.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170 174 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала не оскаржується.
Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1