Справа № 333/1326/17
Номер провадження 1-кп/333/36/18
В И Р О К
Іменем України

м. Запоріжжя 26 липня 2018 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , представника потерпілої ОСОБА_11 , захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_16 , обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000107 про обвинувачення

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, дітей не має, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України;

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, дітей не має, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України;

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Новоолександрівка, Нижньосірогозького району, Херсонської області, громадянина України, не одруженого, дітей не має, не працюючого, навчався в ДНЗ «Михайлівське ВПУ», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживав за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України;

в с т а н о в и в:

Суд визнав доведеним, що обвинувачені ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 вчинили злочини при наступних обставинах.

6 січня 2017 р. приблизно о 20 год. 10 хв. ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та неповнолітній на той час ОСОБА_19 , знаходячись неподалік аптеки, розташованої по вул. Новокузнецькій, 34, в м. Запоріжжі, вступили в злочинну змову, направлену на відкрите викрадення грошових коштів із приміщення вказаної аптеки. З цією метою обвинувачені розподілили між собою ролі у вчинені злочину. Згідно цьому розподілу ОСОБА_17 та ОСОБА_18 повинні були знаходиться поблизу аптеки з метою спостереження за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_19 здійснити проникнення в аптеку, де відкрито викрасти грошові кошти.

Реалізуючи зазначений злочинний намір відповідно до відведених ролей, ОСОБА_19 одягнув на обличчя заздалегідь заготовлену маску та через вхідні двері проник до приміщення аптеки, а ОСОБА_17 та ОСОБА_18 залишились неподалік від аптеки.

Знаходячись в приміщенні аптеки, ОСОБА_19 , виходячи за рамки домовленості з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , маючи на меті намір на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майно, не попередивши ОСОБА_17 та ОСОБА_18 про наявність у нього металевої палиці, діючи умисно, з корисливих мотивів, вказаною палицею розбив скляну вітрину, перестрибнув через торговий прилавок. Потерпіла ОСОБА_8 , котра перебувала в приміщенні аптеки як продавець, спробувала припинити протиправні дії ОСОБА_19 , однак той для подолання опору потерпілої наніс їй металевою палицею удар по руці та кілька ударів по голові, застосувавши насильство, небезпечне для її життя та здоров`я. Від вказаних ударів ОСОБА_8 упала на підлогу, а ОСОБА_19 , реалізуючи свій злочинний намір, відчинив касовий апарат та заволодів грошовими коштами у розмірі 3 107 грн., які належали власнику аптеки потерпілій ОСОБА_20 . Заволодівши чужим майном, ОСОБА_19 вибіг з приміщення аптеки та разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 зникли з місця вчинення злочину, розподіливши викрадені гроші між собою.

12 січня 2017 р. приблизно о 21 год. 30 хв. ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та неповнолітній на той час ОСОБА_19 , знаходячись біля магазину «Дюна», розташованого по вул. Новокузнецькій, 36, в м. Запоріжжі, вступили в злочинну змову, направлену на відкрите викрадення грошових коштів із приміщення вказаного магазину. З цією метою обвинувачені розподілили між собою ролі у вчинені злочину. Згідно цьому розподілу ОСОБА_17 та ОСОБА_18 повинні були знаходиться поблизу магазина з метою спостереження за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_19 здійснити проникнення в магазин, де відкрито викрасти грошові кошти.

Реалізуючи зазначений злочинний намір відповідно до відведених ролей, ОСОБА_19 одягнув на обличчя заздалегідь заготовлену маску та через вхідні двері проник до приміщення магазину, а ОСОБА_17 та ОСОБА_18 залишились неподалік від магазина.

Знаходячись в приміщенні магазина, ОСОБА_19 , виходячи за рамки домовленості з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , маючи на меті намір на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майно, не попередивши ОСОБА_17 та ОСОБА_18 про наявність у нього металевої палиці, діючи умисно, з корисливих мотивів, дістав вказану палицю, перестрибнув через прилавок, відчинив касовий апарат та заволодів грошовими коштами у розмірі 5 000 грн., які належали власнику магазина ОСОБА_21 . Потерпіла ОСОБА_9 , котра перебувала в приміщенні магазина як продавець, спробувала припинити протиправні дії ОСОБА_19 , однак той для подолання опору потерпілої замахнувся у бік останньої металевою палицею та шляхом її демонстрації створив реальну загрозу для потерпілої про намір її застосування, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для її життя чи здоров`я. Після цього ОСОБА_19 наніс потерпілій ОСОБА_9 кілька ударів руками по руці та обличчю, внаслідок яких потерпіла присіла на підлогу та припинила опір. Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_19 схопив з прилавка мобільний телефон «Samsung G 350 E» вартістю 3 000 грн., який належав потерпілій ОСОБА_9 , та блок цигарок ТМ «Ротманс», в якому знаходилось 9 пачок цигарок вартістю по 19 грн. на суму 171 грн., які належали власнику магазина ОСОБА_21 . Заволодівши чужим майном, ОСОБА_19 вибіг з приміщення магазина та разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 зникли з місця вчинення злочину, розподіливши викрадені гроші між собою.

Таким чином, обвинувачені ОСОБА_17 та ОСОБА_18 вчинили злочин, передбачений ст. 186 ч.3 КК України, як відкриті викрадення чужого майна (грабіж), вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднані з проникненням в приміщення; обвинувачений ОСОБА_19 вчинив злочин, передбачений ст. 187 ч.3 КК України, як напади з метою заволодіння чужим майном, поєднані з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, що зазнала нападу, та погрозою застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, що зазнала нападу (розбій), вчинені за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднані з проникненням в приміщення.

Обвинувачений ОСОБА_17 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України, визнав частково, суду пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_18 знайомий з 15 років, є його другом; з обвинуваченим ОСОБА_19 його познайомив на початку січня 2017 р. ОСОБА_18 . Цього дня ОСОБА_18 зателефонував ОСОБА_19 , запросив його зустрітись. ОСОБА_19 приїхав до них в мікрорайон «Південний». Вони розпивали спиртні напої, спілкувались. ОСОБА_19 сказав, що він сирота, грошей не має, запропонував вчинити пограбування. Він не погодився з цією пропозицією та пішов звідти. Через деякий час він зателефонував ОСОБА_18 , вони з ОСОБА_19 знаходились біля його під`їзду. Він підійшов до під`їзду, хтось з них сказав, що вони йдуть грабувати аптеку. Він не повірив. ОСОБА_18 чи ОСОБА_19 сказав, щоб він стояв біля під`їзду та відкрив їм двері. Вони пішли в сторону аптеки. Приблизно через 5 хв. ОСОБА_18 повернувся, за ним відразу прийшов ОСОБА_19 , попросив відкрити під`їзд. Вони зайшли в будинок, піднялись на 2 поверх. ОСОБА_19 з-під пазухи дістав гроші, пластикову маску та металеву палицю. Він попросив порахувати гроші, оскільки руки у нього були в крові. Вони порахували гроші, було трохи більше 2 000 грн. ОСОБА_19 дав йому 60 грн., повернувши борг. Після цього він пішов додому.

Через кілька днів вони ввечері знову утрьох зустрілись, розпивали спиртні напої. ОСОБА_19 розповів, що минулого разу в аптеці розбив вітрину, вдарив жінку, взяв кошти. Хтось з них: ОСОБА_19 чи ОСОБА_18 запропонував пограбувати магазин «Дюна». Він відмовився. ОСОБА_19 та ОСОБА_18 пішли в бік цього магазину, а він пішов в напрямку свого під`їзду. Через деякий час його наздогнав ОСОБА_19 , попросив відчинити двері в під`їзд. Він відкрив двері, підбіг ОСОБА_18 , утрьох вони зайшли в під`їзд, піднялись на дев`ятий поверх. ОСОБА_19 сказав, що він пограбував магазин, з-під пазухи дістав гроші, маску, блок сигарет «Ротманс», мобільний телефон «Samsung». Вони порахували гроші, було приблизно 2 500 грн. ОСОБА_19 дав йому 100 грн. за те, що він стояв у під`їзді. Після цього він пішов додому, а ОСОБА_19 та ОСОБА_18 викликали таксі та поїхали кудись.

Обвинувачений ОСОБА_18 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України, визнав частково, суду пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_18 знайомий з 15 років, є його другом; з обвинуваченим ОСОБА_19 познайомився в кінці грудня 2016 р. в хостелі, де той мешкав. 6 січня 2017 р. йому зателефонував ОСОБА_19 , спитав, чи можна приїхати поспілкуватись. Приблизно через годину ОСОБА_19 приїхав в мікрорайон «Південний». Він зателефонував ОСОБА_17 , запросив його на зустріч, щоб познайомити з ОСОБА_19 . Вони утрьох розпивали спиртні напої, спілкувались. ОСОБА_19 сказав, що у нього серйозні проблеми, йому потрібні гроші. Вони повідомили йому, що у них грошей немає. Тоді ОСОБА_19 сказав, що він піде грабувати аптеку, сказав, що для цього у нього усе є, показав їм маску, металевий прут, які знаходились у рюкзакі. Вони розцінили це як жарт. ОСОБА_19 пішов в аптеку, він стояв неподалік біля гаражу, а ОСОБА_17 біля під`їзду свого будинку. Через кілька хвилин ОСОБА_19 вийшов з аптеки, підійшов до нього, сказав: «Пішли». Вони підійшли до ОСОБА_17 , той відкрив двері під`їзду, вони зайшли в будинок. ОСОБА_19 дістав з рюкзака гроші, попросив перерахувати їх. Він повідомив, що пограбував аптеку. Разом з ОСОБА_17 він порахував гроші, було приблизно 2 000 - 3 000 грн. ОСОБА_19 дав йому 100 грн., ОСОБА_17 приблизно 70 грн., решту залишив собі. Після цього ОСОБА_19 поїхав, вони пішли додому.

Приблизно через тиждень ОСОБА_19 знову зателефонував йому, ввечері приїхав в мікрорайон. За проханням ОСОБА_19 він зателефонував ОСОБА_17 , запросив його. ОСОБА_17 підійшов до них, вони спілкувались, знаходячись біля магазину «Дюна». ОСОБА_19 розпитував про цей магазин, запропонував пограбувати його, вони відмовились. ОСОБА_19 пішов в напрямку цього магазин, ОСОБА_17 пішов додому, а він до друзів. Через деякий час він побачив, що ОСОБА_19 вийшов з магазину «Дюна» та направився в бік будинку, де мешкав ОСОБА_17 . Він пішов до цього будинку, наздогнав ОСОБА_19 , до якого також підійшов ОСОБА_17 . Вони утрьох зайшли в під`їзд будинку, де ОСОБА_19 повідомив, що пограбував магазин, показав мобільний телефон, гроші, сигарети. Під одягом у ОСОБА_19 була маска. Вони утрьох порахували гроші, було приблизно 2 000 3 000 грн. ОСОБА_19 дав йому 100 грн., ОСОБА_17 - 60 грн., кожному по 3 пачки сигарет, потім попросив допомогти продати телефон. Вони викликали таксі, разом із ОСОБА_19 поїхали на ринок Анголенка, де він продав телефон, а гроші віддав ОСОБА_19 .

Обвинувачений ОСОБА_19 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.3 КК України, визнав частково, суду пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_18 познайомився в хостелі, де мешкав останнім часом, з ОСОБА_17 не знайомий. Інкриміновані йому злочини не вчиняв, про їх обставини йому відомо зі слів ОСОБА_18 , який чинив на нього тиск.

Висновок суду про винуватість обвинувачених у вчинені вказаних кримінальних правопорушень ґрунтується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення 6 січня 2017 р. о 21 год. ОСОБА_8 звернулась в Комунарський відділ поліції із заявою про напад на неї в приміщені аптеки. (а.с. 10 т.2)

Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що працює фармацевтом в аптеці, розташованій по вул. Новокузнецькій, 34, в м. Запоріжжі. 6 січня 2017 р. приблизно о 20 год. в аптеці відкрились двері, зайшов молодий чоловік в карнавальній масці, поверх якої був одягнутий капюшон. Він стрімко підійшов до скляної вітрини, вдарив по ній металевою монтировкою. Вона відскочила від вітрини, хлопець ще раз вдарив монтировкою по склу, повністю розбивши вітрину, переліз через прилавок до неї. Вона схватила дерев`яну підставку, стала захищатись від нападника. Він вирвав у неї підставку, двічі вдарив монтировкою по голові, вона впала на підлогу, лежала до полу обличчям. Через деякий час почула, що закрились вхідні двері, встала, підбігла до телефону, подзвонила чоловіку та завідуючій аптеки ОСОБА_11 , а потім на 102. Невдовзі в аптеку прийшов її чоловік, приїхали працівники поліції, а також ОСОБА_11 . Потім приїхала швидка допомога, її відвезли в лікарню, оскільки у неї були розбиті голова і права рука. Внаслідок спричинених нападником ушкоджень вона до 24 січня 2017 р. знаходилась на лікуванні. З каси аптеки зловмисник викрав грошові кошти в сумі 3 107 грн. В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 заявила, що вказаний злочин вчинено обвинуваченим ОСОБА_19 , якого вона впізнала під час досудового розслідування. Обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_18 вона того вечора не бачила, в приміщенні аптеки вони не були.

Висновком судово-медичної експертизи встановити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілій ОСОБА_8 не уявилось можливим в зв`язку з відсутністю необхідних медичних документів. У зазначеному висновку експертизи вказано, що при огляді ОСОБА_8 9 січня 2017 р. виявлені пошкодження у потиличній області, на пальцях правої кісті. 8 лютого 2017 р. при повторному огляді у потерпілої виявлені: в потиличній області зліва лінійної форми рубець з ознаками хірургічної обробки; на тильній поверхні 3-го пальця правої кисті рубець лінійної форми; на тильній поверхні нігтьової фаланги 2-го пальця правої кісті рубець з аналогічними характеристиками. (а.с. 111-112, 114-115 т.2)

Встановлена судово-медичною експертизою наявність у потерпілої ОСОБА_8 зазначених тілесних ушкоджень підтверджує пояснення потерпілої щодо обставин вчинення проти неї злочину та застосування насильства, небезпечного для її життя чи здоров`я.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання потерпіла ОСОБА_8 впізнала обвинуваченого ОСОБА_22 як того, хто вчинив розбійний напад на аптеку по вул. Новокузнецькій, 34. (а.с. 61-65 т.2)

В ході досудового розслідування слідчим оглянуто відеозапис з камери спостереження, встановленій у зазначеній аптеці, наданий представником потерпілої ОСОБА_11 (а.с. 12-20 т.2)

Оглядом вказаного відеозапису в судовому засіданні встановлено, що на ньому мається запис, датована 6 січня 2017 р. з 21:15:40 год. до 22:41:52 год. Згідно запису о 21:28:21 год. в приміщенні аптеки зайшла особа невисокого зросту, на обличчі якої одягнута маска, поверх голови капюшон, тримаючи у правій руці металевий предмет. Вказана особа пройшла до прилавку, металевим предметом вдарив по скляній вітрині, розбивши скло. Після цього особа залізла на прилавок та стрибнула на підлогу, опинившись у службовій зоні. О 21:29:05 год. особа залишила приміщення аптеки, тримаючи у лівій руці грошові кошти.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 підтвердила, що саме ОСОБА_22 в зазначений на відеозаписі час зайшов в приміщення аптеки, де вчинив на неї напад.

Представник потерпілої ОСОБА_11 суду пояснила, що власником вказаної вище аптеки є її дочка ОСОБА_20 6 січня 2017 р. приблизно о 20 год. 30 хв. їй зателефонувала ОСОБА_8 , яка повідомила, що скоєно напад на аптеку, її побили і забрали гроші. Коли вона прийшла в аптеку, там вже були чоловік ОСОБА_8 та працівники поліції. У ОСОБА_8 була розбита голова, йшла кров, підлога, прилавки, вітрина були в крові. ОСОБА_8 розповіла поліцейським, що сталося, потім вони переглянули запис відеоспостереження, де було зафіксовано напад. Вона викликала швидку допомогу, яка відвезла потерпілу в лікарню. Під час огляду аптеки встановлено, що ящик касового апарату витягнуто, він лежав на підлозі. Вона терміново зробила звіт залишку грошових коштів, які повинні бути в касі, в присутності поліцейських підрахувала грошові кошти, що фактично знаходились в касі. Таким чином було встановлено, що з каси викрадено 3 107 грн.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснив, що 6 січня 2017 р. приблизно о 19 год. бачив ОСОБА_17 біля будинку № 36 по вул. Новокузнецькій в м. Запоріжжі. Він стояв біля під`їзду будинка, нервував, тому він і звернув на нього увагу. Неподалік цього будинку знаходиться аптека. Через кілька хвилин до цього під`їзду швидко підійшли двоє, один з яких обвинувачений ОСОБА_18 , другий невисокого зросту. Вони підійшли до ОСОБА_17 , той відкрив двері під`їзду, вони втрьох зайшли в будинок. Пізніше йому стало відомо, що того вечора пограбували аптеку. Він звернувся до відділку поліції, повідомивши, що того вечора поблизу аптеки бачив підозрілих осіб. Слідчий його допитав у якості свідка. Під час досудового розслідування він впізнав ОСОБА_17 і ОСОБА_18 .

Згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання свідок ОСОБА_23 впізнав обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_18 як тих, кого він бачив 6 січня 2017 р. біля будинку АДРЕСА_5 . (а.с. 66-69, 70-74 т.2)

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 підтвердив, що в зазначений час стояв біля вказаного будинку, чекаючи ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Обвинувачений ОСОБА_18 з цього приводу суду пояснив, що в цей час йшов від своєї бабусі, біля будинку зустрів ОСОБА_19 , разом з ним підійшов до ОСОБА_17 , який відкрив двері під`їзду. Вони зайшли в будинок, де спілкувались, а потім розійшлись.

Висновок суду про обставини вчинення вказаного злочину об`єктивно підтверджені даними, що містяться в протоколі огляду місця події, в якому зафіксована обстановка в аптеці, розташованій по вул. Новокузнецькій, 34, в м. Запоріжжі. Зокрема, в приміщенні аптеки розбита вітрина; на підлозі знайдено краплі речовини бурого кольору, з яких зроблено змиви; на дерев`яній полиці, в якій знаходились грошові кошти. (а.с. 2-9 т.2)

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення 13 січня 2017 р. о 8 год. ОСОБА_9 звернулась в Комунарський відділ поліції із заявою про відкрите викрадення з приміщення магазина «Дюна», розташованого по вул. Новокузнецькій, 36, в м. Запоріжжі, грошових коштів в сумі 5 000 грн., сигарет «Ротманс», мобільного телефона «Samsung». (а.с. 41 т.2)

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що працює продавцем магазину «Дюна». Приблизно о 21 год. 45 хв. 12 січня 2017 р. в магазин зайшов ОСОБА_18 , купив пачку сигарет «Ротманс». Через хвилину після цього відкрились двері, в магазин швидко зайшов чоловік в масці, на голові був одягнутий капюшон. Чоловік почав розмахувати металевою палицею, вдарив нею по вітрині. Вона змогла натиснути кнопку виклику охорони. Нападник перестрибнув через прилавок, почав шукати гроші. Знаючи, що охорона через декілька хвилин приїде, вона намагалась нападника затримати, наблизилась до нього, але він почав розмахувати перед нею металевою палицею. Вона присіла на товар, нападник кілька раз вдарив її руками по голові, обличчю, руці. Вона припинила опір, чоловік пройшов до прилавку, де з каси забрав гроші, з вітрини її мобільний телефон «Samsung» вартістю 3 000 грн. і блок сигарет. Нападник також спричинив їй тілесні ушкодження. Після цього чоловік залишив приміщення, вона зателефонувала власнику магазина ОСОБА_10 , а також в поліцію. Під час досудового розслідування вона впізнала ОСОБА_19 як нападника.

Пояснення потерпілої ОСОБА_9 про обставини вчинення проти неї злочину та механізм спричинення їй тілесних ушкоджень об`єктивно підтверджені висновком судово-медичної експертизи, згідно якому ОСОБА_9 дією тупих предметів спричинені синці в області лівого передпліччя, в області правої виличної кості, садна в області лівого передпліччя, в області лівого променезап`ясткового суглоба, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. (а.с. 117 т.2)

Потерпіла ОСОБА_10 суду пояснила, що є власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого по вул. Новокузнецькій, 36, в м. Запоріжжі. 12 січня 2017 р. приблизно о 22 год. їй зателефонувала продавець ОСОБА_9 , яка повідомила, що на неї в магазині напали, побили, забрали виручку. Вона прийшла в магазин, де знаходилась ОСОБА_9 . Вона була побита, плакала, на підлозі були розкидані гроші. Через деякий час приїхали працівники поліції, стали оглядати приміщення магазину. ОСОБА_9 розповіла поліцейським, як все сталося. Під час огляду магазину встановлено, що з касового апарату витягнуто ящик, з якого викрадені грошові кошти в сумі 5 000 грн. Крім того, з магазину викрадено 9 пачок сигарет «Ротманс» на суму 171 грн., у ОСОБА_9 викрадено мобільний телефон.

Під час досудового розслідування протоколом від 18 січня 2017 р. у ОСОБА_24 вилучено мобільний телефон «Samsung». (а.с. 42-44 т.2)

Свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що вказаний телефон він придбав у незнайомого чоловіка на початку 2017 р. на ринку ОСОБА_25 . Пізніше працівники поліції вилучили у нього придбаний телефон. Під час досудового розслідування він впізнав ОСОБА_18 як особу, котра продала йому вказаний телефон.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання свідок ОСОБА_24 впізнав обвинуваченого ОСОБА_18 як того, хто продав йому цей телефон. (а.с. 48-51 т.2)

В судовому засіданні свідок ОСОБА_24 підтвердив, що саме у ОСОБА_18 придбав телефон; обвинувачений ОСОБА_18 пояснив, що цей телефон йому для продажу дав ОСОБА_22 ; обвинувачений ОСОБА_22 показав, що зазначений телефон він викрав при вчинені одного з інкримінованих йому злочинів.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання потерпіла ОСОБА_9 впізнала обвинуваченого ОСОБА_18 як такого, що напередодні вчинення злочину заходив до приміщення магазину. (а.с. 52-55 т.2)

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання потерпіла ОСОБА_9 впізнала обвинуваченого ОСОБА_22 як того, хто вчинив напад на магазин «Дюна» 12 січня 2017 р. (а.с. 56-60 т.2)

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 підтвердила, що розбійний напад на неї в приміщенні магазина «Дюна» вчинив саме ОСОБА_19 .

Висновок суду про обставини вчинення вказаного злочину об`єктивно підтверджені даними, що містяться в протоколі огляду місця події, в якому зафіксована обстановка в магазині «Дюна», розташованому по вул. Новокузнецькій, 36, в м. Запоріжжі. Зокрема, в приміщенні магазину порушено звична обстановка, розкидані речі; на підлозі розкидано грошові кошти. (а.с. 34-31 т.2)

Сукупність наведених доказів свідчить про доведеність обвинувачення ОСОБА_17 , ОСОБА_18 у вчинені інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України; ОСОБА_19 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.3 КК України.

Кваліфікуючи дії обвинувачених за ознакою проникнення у приміщення, суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 р. у справі № 569/1111/16-к, згідно якій проникнення як кваліфікуюча ознака розбою передбачає, що особа потрапила в житло, інше приміщення чи сховище незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де міститься майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). При цьому незаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла, іншого приміщення чи сховища або перебування в ньому під час вчинення розбою. Спосіб проникнення (застосування фізичних чи інтелектуальних зусиль) принципового значення для встановлення кваліфікуючої ознаки «проникнення» не має. При вирішенні питання про застосування кваліфікуючої ознаки «проникнення у житло, інше приміщення чи сховище» в складі кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК, вирішальне значення мають режим доступу до приміщення (вільний/обмежений) під час учинення розбою та наявність в особи умислу на незаконне входження (потрапляння) до приміщення або незаконне перебування в ньому з метою заволодіння чужим майном.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачені попередньо домовились про вчинення відкритого викрадення чужого майна з приміщення аптеки та магазину відповідно. Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_19 зайшов в приміщення аптеки (магазину) де, виходячи за рамки домовленості з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , розбив скляну вітрину в аптеці, перестрибнув через торговий прилавок, де вчинив напад на потерпілу ОСОБА_8 та заволодів грошовими коштами; перестрибнув через прилавок в магазині, відчинив касовий апарат та заволодів грошовими коштами, вчинивши напад на потерпілу ОСОБА_9 .

Аналізуючи викладені обставини, встановлені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що ОСОБА_19 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , незаконно проник відповідно у приміщення аптеки та магазину, в зв`язку з чим їх дії кваліфікуються за ознакою проникнення в приміщення.

Кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_19 за епізодом від 6 січня 2017 р. за ст. 187 ч.3 КК України як поєднані із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, суд приймає до уваги, що хоча висновком судово-медичної експертизи ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілій ОСОБА_8 , не встановлена, однак в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_19 наніс потерпілій ОСОБА_8 металевою палицею удар по руці та кілька ударів по голові, що ці дії за своїм характером та спрямованістю були небезпечними для життя та здоров`я потерпілої в момент їх вчинення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_19 за епізодом від 12 січня 2017 р. суд кваліфікує за ст. 187 ч.3 КК України за ознакою погрози застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_19 погрожував потерпілій ОСОБА_9 застосуванням металевої палиці, що створювало реальну небезпеку для життя чи здоров`я потерпілої.

При цьому суд також приймає до уваги роз`яснення, які містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 6 листопада 2009 р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності», згідно яким небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення.

Оскільки дії обвинуваченого ОСОБА_19 , вчинені в приміщенні відповідно аптеки та магазину, не входили в рамки домовленості між обвинуваченими щодо вчинення відкритого викрадення чужого майна з проникненням в приміщення, дії ОСОБА_17 та ОСОБА_18 суд кваліфікує за ст. 186 ч.3 КК України, а ОСОБА_19 за ст. 187 ч.3 КК України.

Заперечення обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_18 про те, що вони попередньо не домовлялись з ОСОБА_19 про вчинення грабежів, від його пропозиції вчинити злочини відмовились та участі у них не приймали, суд не бере до уваги, оскільки вони спростовується сукупністю наведених вище доказів, що узгоджуються між собою. Зокрема, в судовому засіданні вказані обвинувачені пояснили, що ОСОБА_19 запропонував вчинити грабежі, але вони відмовились та пішли від нього. Однак встановлені в судовому засіданні фактичні обставини свідчать про те, що вони кожного разу не залишали місця події, а знаходились поблизу аптеки та магазину відповідно з метою спостереження за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_19 здійснював проникнення в приміщення. На це вказують пояснення ОСОБА_18 в судовому засіданні про те, що він бачив, куди направлявся ОСОБА_19 , бачив, коли той виходив з приміщень аптеки та магазину відповідно та направлявся до під`їзду будинку, де мешкав ОСОБА_17 , який його там чекав. Про вказаний висновок суду свідчать також пояснення обвинуваченого ОСОБА_17 про те, що ОСОБА_18 чи ОСОБА_19 сказав, щоб він стояв біля під`їзду та відкрив їм двері; а також пояснення свідка ОСОБА_23 про те, що ввечері 6 січня 2017 р. біля будинку № 36 по вул. Новокузнецькій бачив ОСОБА_17 , який явно нервував, а потім до нього підійшли двоє, один з яких ОСОБА_18 . Про наявність попередньої змови на вчинення грабежів свідчать також ті факти, що після повернення ОСОБА_19 з приміщень аптеки та магазину ОСОБА_17 відкривав йому двері в під`їзд, до них приєднувався ОСОБА_18 , разом вони заходили в під`їзд, де рахували викрадені ОСОБА_19 гроші, розподіляючи їх між собою.

З наведених вище підстав суд відкидає пояснення обвинувачених ОСОБА_26 та ОСОБА_18 про непричетність їх до вчинених ОСОБА_19 кримінальних правопорушень.

Клопотання обвинувачених ОСОБА_26 та ОСОБА_18 , а також їх захисників про перекваліфікацію їх дій на ст. 396 ч.1 КК України як приховування злочинів не підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні безсумнівно доведена вина вказаних обвинувачених у вчинені злочинів, передбачених ст. 186 ч.3 КК України.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_19 про те, що інкриміновані йому злочини він не вчиняв, суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються сукупністю наведених вище доказів, які узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів.Зокрема, потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є безпосередніми очевидцями злочинів, в процесі досудового розслідування впізнали ОСОБА_19 як особу, котра вчинила на них напади; в судовому засіданні підтвердили, що саме ОСОБА_19 здійснив на них напад та заволодів майном. Зазначені пояснення потерпілих в судовому засіданні знайшли свого підтвердження іншими наведеними вище доказами. Обвинувачені ОСОБА_26 та ОСОБА_18 в судовому засіданні також підтвердили, що саме ОСОБА_19 проникав у приміщення аптеки та магазину відповідно та викрадав майно.

Ствердження ОСОБА_19 про те, що про обставини злочинів йому відомо від обвинуваченого ОСОБА_18 , який чинив на нього тиск, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, тому не приймаються судом до уваги.

Оцінюючи кожний із зазначених вище доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 84 ч.1 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В ході судового розгляду суд безпосередньо, всебічно та повно дослідив усі докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження і встановив правильність збирання стороною обвинувачення та закріплення кожного із зазначених вище доказів, тому, виходячи з положень статті 86 КПК України, вважає їх допустимими.

Крім того, суд дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні наведені вище докази прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, тому є належними.

Таким чином, суд вважає, що досліджені у судовому засіданні наведені докази є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини вчинення обвинуваченими ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 зазначених кримінальних правопорушень.

Надані прокурором в якості доказів протоколи проведення слідчого експерименту з обвинуваченими ОСОБА_18 від 10 березня 2017 р. (а.с. 123-125 т.2), ОСОБА_19 від 11 березня 2017 р. (а.с. 126-128 т.2), ОСОБА_17 від 11 березня 2017 р. (а.с. 129-131 т.2) суд визнає недопустимим з таких підстав.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

За змістом ст. 240 ч.1, 6 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

Згідно зі ст. 104 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. У випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі. Якщо за допомогою технічних засобів фіксується допит, текст показань може не вноситися до відповідного протоколу за умови, що жоден з учасників процесуальної дії не наполягає на цьому. У такому разі у протоколі зазначається, що показання зафіксовані на носії інформації, який додається до нього.

В порушення наведених вимог процесуального законодавства в зазначених протоколах результати слідчого експерименту не вказано; слідчим зазначено, що процесуальна дія фіксується за допомогою технічних засобів, учасники дії не наполягають на описанні показів підозрюваних. Вк азане суперечить положенням ст. 104 ч.2 КПК України, які допускають не внесення до протоколу тексту показань лише при допиті.

З наведених підстав протоколи проведення слідчого експерименту з обвинуваченими ОСОБА_18 від 10 березня 2017 р. (а.с. 123-125 т.2), ОСОБА_19 від 11 березня 2017 р. (а.с. 126-128 т.2), ОСОБА_17 від 11 березня 2017 р. (а.с. 129-131 т.2) суд не приймає до уваги на підтвердження вини обвинувачених у скоєні вказаних злочинів.

Призначаючи обвинуваченими покарання за вчинені кримінальні правопорушення, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винних, обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_17 до кримінальної відповідальності притягується вперше, не працював, на обліках в медичних закладах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, вчинив тяжкий злочин. Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_17 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку; обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_18 до кримінальної відповідальності притягується вперше, не працював, на обліках в медичних закладах не перебуває, за місцем проживання та попередньому місту роботи характеризується позитивно, вчинив тяжкий злочин. Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_18 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку; обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинувачених ОСОБА_17 і ОСОБА_18 без відбування покарання, що у відповідності зі ст. 75 КК України є підставою для звільнення їх від відбування покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ст. 186 ч.3 КК України, з іспитовим строком, з покладенням на них обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_19 на момент вчинення злочинів був неповнолітнім, до кримінальної відповідальності притягується вперше, не працював, навчався, за місцем навчання характеризується негативно, на обліках в медичних закладах не перебуває, вчинив особливо тяжкий злочин. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому є вчинення злочину неповнолітнім. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено. Згідно досудової доповіді, наданої суду органом ювенальної пробації, приймаючи до уваги інформацію, яка характеризує особистість ОСОБА_19 , його оточення, спосіб життя, стосунки в сім`ї, а також достатньо високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.

Аналізуючи зазначені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_19 , його роль у вчинені злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого, враховуючи досудову доповідь органу ювенальної пробації, суд приходить до переконання про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства, що відповідно до ст. 65 КК України є підставою для призначення йому покарання у виді позбавлення волі без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна відповідно до положень ст. 98 ч.2 КК України.

Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 р.) в строк покарання, що призначається обвинуваченим, суд зараховує строк попереднього ув`язнення: ОСОБА_17 в період з 20 січня 2017 р. по день зміни запобіжного заходу - 16 березня 2017 р. (а.с. 79-81 т.1); ОСОБА_18 в період з 18 січня 2017 р. по день зміни запобіжного заходу - 16 березня 2017 р. (а.с. 79-81 т.1); ОСОБА_19 період з 20 січня 2017 р. по 20 червня 2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Починаючи з 21 червня 2017 р. строк попереднього ув`язнення обвинуваченому ОСОБА_19 відповідно до ст. 72 ч.5 КК України (в редакції Закону України від 18 травня 2017 р.) підлягає зарахуванню у строк покарання день за день.
При зарахуванні обвинуваченим строку попереднього ув`язнення суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 6 червня 2018 р. у справі №180/746/16-к, згідно якій при зарахуванні попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі або у строк іншого покарання, передбаченого ч. 1 ст. 72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 р. підлягає застосуванню стосовно періодів попереднього ув`язнення, які тривали до 20 червня 2017 р. включно, у тому числі до набрання чинності вказаним Законом, а в редакції Закону від 18 травня 2017 р. - до періодів, які мали місце, починаючи з 21 червня 2017 р., незалежно від того, коли було вчинено злочин за фактом якого здійснюється відповідне кримінальне провадження.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 ч.9 КПК України.

У відповідності зі ст. 124 ч.2 КПК України з обвинувачених на користь держави необхідно стягнути витрати на залучення експерта в сумі 2 462 грн. 88 коп.

При вирішені цивільних позовів, заявлених потерпілими, суд приймає до уваги наступне.

Потерпіла ОСОБА_8 заявила позов про стягнення з обвинувачених 4 500 грн. в порядку відшкодування матеріальної шкоди, завданої понесеними витратами на лікування, а також 3 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, усього 7 500 грн. (а.с. 95-96 т.1)

Потерпіла ОСОБА_9 заявила позов про стягнення з обвинувачених 4 000 грн. в порядку відшкодування матеріальної шкоди, завданої понесеними витратами на лікування, а також 5 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, усього 9 000 грн. (а.с. 104-105 т.1)

Представник потерпілої ОСОБА_20 заявила позов про стягнення з обвинувачених 9 107 грн. в порядку відшкодування матеріальної шкоди, завданої викраденням грошових коштів на суму 3 107 грн., пошкодженням обладнання аптеки на суму 4 000 грн., виплатою працівнику аптеки ОСОБА_9 заробітної плати в сумі 2 000 грн. за час перебування на лікарняному. (а.с. 106-107 т.1)

Потерпіла ОСОБА_10 заявила позов про стягнення з обвинувачених 5 171 грн. в порядку відшкодування матеріальної шкоди, завданої викраденням майна. (а.с. 109-110 т.1)

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно зі ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
В судовому засіданні наведеними вище доказами встановлена вина обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 у спричинені вказаним потерпілим шкоди, тому обов`язок з відшкодування шкоди суд покладає на обвинувачених в солідарному порядку.

Наданими потерпілою ОСОБА_8 доказами підтверджено спричинення їй злочинними діями обвинувачених матеріальної шкоди на суму 4 306 грн. 75 коп. (а.с. 97-103 т.1) Крім того потерпілою заявлено про відшкодування обвинуваченими моральної шкоди на суму 3 000 грн. Під час судового розгляду справи потерпіла подала до суду заяву про відшкодування обвинуваченими ОСОБА_17 та ОСОБА_18 шкоди на суму 11 000 грн. (а.с. 152 т.1), що перевищує заявлений позивачем розмір відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Оскільки позовні вимоги ОСОБА_8 повністю задоволені, суд вважає за необхідне провадження в справі в цій частини закрити в зв`язку з відсутністю предмета спору відповідно до положень ст. 128 ч.5 КПК України, ст. 255 ч.1 п.2 ЦПК України.

Потерпіла ОСОБА_9 заявила позов про стягнення з обвинувачених 4 000 грн. в порядку відшкодування матеріальної шкоди, завданої понесеними витратами на лікування, однак доказів на підтвердження вказаних витрат суду не надала, що є підставою для відмови у задоволені позову в цій частині відповідно до ст. 129 ч.1 КПК України. Крім того потерпілою заявлено про відшкодування обвинуваченими моральної шкоди на суму 5 000 грн. Під час судового розгляду справи ОСОБА_9 подала до суду заяву про відшкодування обвинуваченими ОСОБА_17 та ОСОБА_18 шкоди на суму 6 000 грн. (а.с. 147 т.1), що перевищує заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди. Оскільки позовні вимоги ОСОБА_9 в частині відшкодування моральної шкоди повністю задоволені, суд вважає за необхідне провадження в справі в цій частини закрити в зв`язку з відсутністю предмета спору відповідно до положень ст. 128 ч.5 КПК України, ст. 255 ч.1 п.2 ЦПК України.

Наданими представником потерпілої ОСОБА_20 доказами підтверджено спричинення потерпілій діями обвинувачених матеріальної шкоди на суму 3 107 грн. внаслідок викрадення грошових коштів, а також внаслідок пошкодження обладнання аптеки на суму 3 500 грн. (а.с. 108 т.1), усього на суму 6 607 грн. Заявлені позивачем витрати на виплату працівнику аптеки ОСОБА_9 заробітної плати в сумі 2 000 грн. за час перебування на лікарняному не доведено, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. Під час судового розгляду справи ОСОБА_20 подала до суду заяву про відшкодування обвинуваченими ОСОБА_17 та ОСОБА_18 шкоди на суму 6 100 грн., невідшкодованою залишилась сума 507 грн. (6 607 6 100), яка підлягає стягненню з обвинувачених солідарно.

Провадження в справі в частини позову потерпілої ОСОБА_10 про стягнення з обвинувачених 5 171 грн. в порядку відшкодування матеріальної шкоди, завданої викраденням майна, підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю предмета спору відповідно до положень ст. 128 ч.5 КПК України, ст. 255 ч.1 п.2 ЦПК України з таких підстав. Під час судового розгляду справи ОСОБА_10 подала до суду заяву про відшкодування обвинуваченими ОСОБА_17 та ОСОБА_18 завданої їй шкоди в сумі по 3 450 грн. (а.с. 149, 154 т.1), що становить 6 900 грн. та перевищує заявлений розмір відшкодування. (5 171 грн.)

Керуючись ст. 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд

У х в а л и в :
Обвинуваченого ОСОБА_17 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України, та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 р.) в строк призначеного покарання зарахувати обвинуваченому ОСОБА_17 строк попереднього ув`язнення в період з 20 січня 2017 р. по 16 березня 2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_17 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Обвинуваченого ОСОБА_18 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України, та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 р.) в строк призначеного покарання зарахувати обвинуваченому ОСОБА_18 строк попереднього ув`язнення в період з 18 січня 2017 р. по 16 березня 2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_18 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_18 не обирати.

Обвинуваченого ОСОБА_19 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України, та призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 р.) в строк призначеного основного покарання зарахувати обвинуваченому ОСОБА_19 строк попереднього ув`язнення в період з 20 січня 2017 р. по 20 червня 2017 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в період з 21 червня 2017 р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_19 рахувати з 20 січня 2017 р.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_19 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Речові докази: 9 слідів папілярних візерунків, 5 слідів структури тканини, CD-диск із записом з камер відеоспостереження аптеки, CD-диск із записом з камер відеоспостереження кіоску № 6 ринку Анголенка - залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон «Samsung G 350 E» - залишити за належністю потерпілій ОСОБА_9 .

Речові докази, що зберігаються в камері речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області: фрагмент низу взуття, картонну коробку з нашаруванням ВБЦ, фрагмент проволоки, фрагмент алюмінієвої виделки, 2 сліди структури тканини, металеву виделку знищити; дерев`яну підставку повернути потерпілій ОСОБА_20 ; чоловічі кросівки повернути обвинуваченому ОСОБА_19 .

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі по 820 грн. 96 коп.

Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 на користь потерпілої ОСОБА_20 507 грн. в порядку відшкодування матеріальної шкоди.

Провадження в частині цивільних позовів ОСОБА_8 , ОСОБА_10 про відшкодування шкоди закрити в зв`язку з відсутністю предмета спору.

У задоволені позову ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої понесеними витратами на лікування, відмовити.

Провадження в частині цивільного позову ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди закрити в зв`язку з відсутністю предмета спору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3