Справа № 569/8802/18
УХВАЛА

11 травня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_3 (далі прокурор), підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянув клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, із середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше судимого зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини польова пошта НОМЕР_1 , номера обслуги мінометного взводу мінометної батареї, солдата, підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000129 від 15.08.2016 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 408 КК України (далі це ж кримінальне провадження), -

встановив:

Прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням, у якому вказується, що військовою прокуратурою Рівненського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, у якому 11.05.2018 ОСОБА_4 , змінено підозру та повідомлено про підозру у вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 408 КК України.

29.09.2017 ОСОБА_4 було оголошено у розшук, а 10.05.2018 його затримано на підстав ухвали слідчого судді від 05.04.2018..

Прокурор у клопотанні вказує, що 28.07.2015, ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією до Збройних Сил України.

Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 153 від 28.08.2018, солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду водія відділення зв`язку взводу управління мінометної батареї в/ч полова пошта НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану близько 08 год. 00 хв. 30.03.2016, самовільно, залишив розташування в/ч польова пошта НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася на території НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) та відправився за місцем свого проживання у м. Олександрія Кіровоградської області, де проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував.

Прокурор, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 408 КК України підтверджує сукупністю зібраних по даному кримінальному провадженні доказів, а саме: показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які повідомили, що солдат ОСОБА_4 , самовільно залишив розташування в/ч польова пошта НОМЕР_1 , заходи щодо розшуку вказаного військовослужбовця позитивних результатів не дали, актом проведення службового розслідування та іншими матеріалами досудового розслідування.
Необхідність застосування запобіжного заходу, прокурор обґрунтовує тим, що є достатні підстави вважати про існування ризику, передбачений ч.1 ст. 177 КК України, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, зважаючи на те, що на виклики до військової прокуратури Рівненського гарнізону підозрюваний не з`являвся, тривалий час перебував у розшуку, про своє місце перебування командирів (начальників), інші державні органи та місцевого самоврядування не повідомив, був раніше судимий, і за місцем служби характеризується негативно.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, та просив застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, і при задоволенні клопотання визначити розмірі застави не менше 40 розмірів прожиткового мінімуму.

Підозрюваний та його захисник просили застосувати запобіжний захід домашній арешт.

Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

11.05.2018 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні змінено підозру та повідомлено про підозру у вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 408 КК України.

29.09.2017 ОСОБА_4 було оголошено у розшук, а 10.05.2018 його затримано на підстав ухвали слідчого судді від 05.04.2018..

Вищенаведені докази вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 злочину передбаченого ч.3 ст. 408 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Враховуючи, тяжкість інкримінованого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років, те, що підозрюваний раніше неодноразово судимий, негативно характеризується ( а.с.20), на виклики до військової прокуратури Рівненського гарнізону не з`являвся, тривалий час перебував у розшуку, існують ризики передбачені пунктом 1 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, те, що він не працює, раніше судимий, слід обрати розмір застави передбачений ч. 5 ст. 182 КПК України 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави,визначеної у даній ухвалі,якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення,під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення,що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

У разі внесення застави на підозрюваного, з урахуванням тяжкості та обставин злочину, слід покласти обов`язки передбачені ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,395 КПК України,слідчий суддя,
У Х В А Л И В :

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000129 від 15.08.2016 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 408 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10 години 8 липня 2018 року.

До цього ж строку встановити строк дії ухвали та термін дії обов`язків покладених судом.

Одночасно визначити розмір застави - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 70 480 ( сімдесят тисяч чотириста вісімдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Рівненській області 0559, банк отримувача Держказначейська служба України м. Київ, МФО 820172, .
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Рівненського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Рівненській області.
У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1