Провадження № 11-кп/792/503/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа № 676/1592/17-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України (ст.399 КПК України)
У х в а л а
про залишення апеляційних скарг без руху

02 липня 2018 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області ОСОБА_2 , перевіривши апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 25 травня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 залишено обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_3 визначено рахувати з 25.05.2018 року, зарахувавши в строк покарання попереднє ув`язнення: з 19.12.2010 року по 01.11.2011 року включно, з 05.04.2012 року по 11.04.2012 року включно, з 25.04.2012 року по 26.04.2012 року включно відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі; з 24.02.2017 року по 25.02.2017 року включно, з 11.05.2017 року до 20.06.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року); з 21.06.2017 року по 24.05.2018 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в сумі 619, 20 грн.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений та його захисник подали апеляційні скарги, при перевірці яких на відповідність вимог ст.ст.392, 393, 395, 396, 399 КПК України, приходжу до висновку про необхідність залишення їх без руху, так як їх вимоги не ґрунтуються на нормах чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до положень п.4 ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі повинні бути зазначені вимоги особи, яка її подає, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення. Виходячи з положень даної норми закону, вимоги, які наведені в апеляційній скарзі щодо неправильності судового рішення, повинні бути обґрунтованими та відповідати повноваженням судової інстанції за наслідками їх розгляду.

Проте, як вбачається зі змісту апеляційних скарг, вказані вимоги кримінального процесуального закону апелянтами не дотримані.

Зокрема, в апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить оскаржуваний вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Однак, така позиція апелянта не узгоджується з чинним кримінальним процесуальним законом та суперечить повноваженням суду апеляційної інстанції за наслідками судового розгляду матеріалів кримінального провадження.

Так, апеляційний суд, у відповідності до положень ч.1 ст.417 КПК України, за результатами апеляційного розгляду приймає рішення у формі вироку або ухвали.

Рішення у формі вироку, суд апеляційної інстанції може ухвалити виключно у випадках визначених в ст.420 КПК України, зокрема, у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідністю застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; та у зв`язку із неправильним звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

При цьому слід враховувати, що, відповідно до ч.1 ст.421 КПК, винесення рішення у суді апеляційної інстанції, яким погіршується становище обвинуваченого, можливе лише у випадку подання апеляційної скарги прокурором, потерпілим чи його представником. Погіршення становища означає, зокрема, застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасування неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшення сум, які підлягають стягненню.

В той же час, жодної з підстав вказаного переліку апелянтом не наведено. Тобто, обґрунтування такої вимоги, як скасування вироку та ухвалення нового вироку, в апеляційній скарзі відсутнє. Більше того, така вимога не є можливою й з огляду на сам процесуальний статус сторони захисту.

Крім того, у поданій апеляційній скарзі сторона захисту стверджує про незаконність вироку через невідповідність висновків суду фактичним обставинам подій, неправильну оцінку доказів, порушення норм КПК під час розгляду кримінального провадження, неповноту та однобічність досудового розслідування, а також про недоведеність винуватості обвинуваченого.

Таким чином, захисник фактично порушує питання про повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, як таких, що досліджені судом першої інстанції не повністю та з порушеннями. Разом із тим автор апеляційної скарги не зазначає, яким чином апеляційний суд повинен перевірити законність вироку суду першої інстанції, які саме докази суд повинен дослідити повторно (процесуальні аспекти вирішення поставленого питання не визначені).

Подібна помилка присутня і у вимогах апеляційної скарги обвинуваченого, який ставить перед судом питання щодо скасування оскаржуваного вироку та його виправдання із закриттям кримінальної справи.

Такі вимоги не у повній мірі узгоджуються із повноваженнями суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги (ст.407 КПК України).

Оскільки вирок суду першої інстанції, відповідно до ст.404 Кримінального процесуального кодексу України, перевіряється судом апеляційної інстанції в межах апеляційної скарги, а ці межі в даному випадку апелянтами не визначені і з вимогами кримінального процесуального закону не узгоджені, апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника підлягають залишенню без руху, з наданням терміну для усунення їх недоліків.

У поданих апеляційних скаргах, стороні захисту необхідно привести свої вимоги у відповідність із нормами діючого кримінального процесуального законодавства, з урахуванням того, які рішення та на яких правових підставах суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами їх розгляду, дотриматись обов`язку щодо подачі копій апеляційних скарг у кількості, необхідних для їх надіслання сторонам кримінального провадження.

Вважаю за необхідне роз`яснити особам, які подали апеляційні скарги, що у випадку не усунення вказаних недоліків у встановлений судом строк, апеляційні скарги буде повернуто, однак залишення апеляційних скарг без руху або їх повернення не позбавляють права апелянтів повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 396, 398, 399 КПК України,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2018 року, залишити без руху.

Надати апелянтам строк для усунення недоліків апеляційних скарг протягом 7 (семи) днів з дня одержання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2