Номер провадження: 11-кп/785/1161/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2018 року, якою прокурору для усунення недоліків повернутий обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002297 від 27 березня 2015 року, у відношенні

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Одесі, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2018 року було задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 та прокурору Одеської місцевої №3 для усунення недоліків повернутий обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002297 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовлено та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 на 60 днів, до 13 вересня 2018 року.
Прийняте рішення суд обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, зокрема в порушення вимог ст.291 КПК України слідчим (прокурором) не конкретно сформульовано обвинувачення, від якого в подальшому повинен захищатися обвинувачений ОСОБА_8 . Крім того, відсутній фактичний виклад обставин, а також формулювання обвинувачення. Обвинувальний акт в даному випадку, є про дубльованим висновком експерта. Не конкретно зазначено суб`єктивну сторону передбачену в диспозиції ч.2 ст.115 КК України, що суд першої інстанції розцінив, як порушення права обвинуваченого на захист.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які заперечували проти її задоволення, дослідивши зміст обвинувального акту у кримінальному провадженні та перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з п.3 ч. ст.314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Частиною 4 ст.110 КПК України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.

Згідно положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Камасінскі проти Австрії» (рішення від 19 грудня 1989 року) та у справі «Абрамян проти Росії» (рішення від 09 жовтня 2008 року) зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Суд зазначив, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Так, викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального провадження порушують презумпцію невинуватості обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки виклад фактичних обставин містить посилання на конкретні докази висновки експертів №199-1068/18 від 28 березня 2015 року та №198-1067/15 від 28 березня 2018 року які є в розпорядженні сторони обвинувачення, що суперечить вимогам ч.4 ст.291 КПК України.

Вказаний недолік обвинувального акту є суттєвим порушенням вимог ч.4 ст.291 КПК України.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України.
Так, зазначений обвинувальний акт взагалі не містить формулювання обвинувачення, яке висунуте ОСОБА_8 , що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення і, безперечно, порушує право обвинуваченого на захист, яке гарантується кожній особі приписами п.«с» ч.3 ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», положення якої імплементовані у ст.20 КПК України.
Вказані недоліки обвинувального акту та його невідповідність положенням ст.291 КПК України є суттєвими і перешкоджають призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_8 в суді першої інстанції.
За таких обставин апеляційний суд вважає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою, а тому не вбачає підстав для її задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.407 КПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржуване судове рішення без змін.
Керуючись статтями 291, 404, 405, 407, 418, 419,532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 залишити без задоволення

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 16 липня 2018 року, якою прокурору Одеської місцевої №3 для усунення недоліків повернутий обвинувальний акт у кримінальному провадженню, внесеному до ЄРЛР за №0002297 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3