Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/442/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2018 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 , захисника-адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0006865 від 27 липня 2015 року стосовно ОСОБА_9 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 травня 2018 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працює заступником директора ПРАТ «Весна», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в сумі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн.

Відповідно до ч.5 ст.74 КК України, ОСОБА_9 звільнений від відбування призначеного покарання, у звязку із закінченням строків давності, передбачених ч.1 ст.49 КК України.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_9 визнано винуватим та засуджено за умисне легке тілесне ушкодження, вчинене при слідуючих обставинах.

Так, 27 липня 2015 року близько 10.27 год., ОСОБА_9 , під час перерви в судовому засідання, перебуваючи в коридорі другого поверху приміщення Кіровського районного суду м. Кіровограда, розташованого за адресою: м. Кропивницький, вул. Габдрахманова 7, на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заподіяння останні тілесних ушкоджень, діючи умисно, та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_10 та наніс їй один удар долонею лівої руки в область лівої частини обличчя.
В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_9 - потерпілій ОСОБА_10 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій лицевій ділянці, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1031 від 27 липня 2015року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду першої інстанції, а провадження в справі закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Свої вимоги ОСОБА_9 обґрунтовує тим, що при зміненому прокурором обвинуваченні, висновки суду про доведеність його винуватості в умисному та цілеспрямованому заподіянні ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень, при протиправній та провокативній поведінці самої ОСОБА_10 , під час словесного конфлікту в приміщенні суду, не відповідають дійсності.

Крім того, ОСОБА_9 вказує, що вирок суду ґрунтуються на суперечливих та недостовірних показаннях заінтересованих в цій справі осіб, а саме прокурора ОСОБА_11 , який підтримав обвинувачення в суді та адвоката ОСОБА_12 , який захищає інтереси ОСОБА_10 , а висновок судово-медичної експертизи № 1031 від 27 липня 2015 року, не є належним та допусти доказом, оскільки ОСОБА_10 могла отримати будь-які тілесні ушкодження і після вказаних подій.

ОСОБА_9 вважає, що суд при розгляді цієї справи, допустив необ`єктивність та неповноту, за відсутністю належних та допустимих доказів його винуватості, а також неправильній кваліфікації його дій за ч.1 ст. 125 КК України, ухвалив незаконний та необґрунтований вирок, який на його думку підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідача, провівши за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_9 судове слідство в обсязі його допиту та перегляду відеозапису обставин пригоди, в дебатах думку прокурора, представника потерпілої ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили суд її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим.

Виходячи зі змісту вказаної норми закону, вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений на матеріалах, повністю зібраних, всебічно досліджених і правильно оцінених судом, а висновки суду про подію злочину та про винуватість обвинуваченого у його вчиненні з достовірністю випливають з матеріалів справи.

Для цього у вироку повинні бути проаналізовані і оцінені всі розглянуті в судовому засіданні докази, які як підтверджують висновок суду, так і спростовують його.

Проте, ці вимоги закону під час розгляду даного кримінального провадження судом не виконані.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що приводом та підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР за № 0006865, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, була заява ОСОБА_10 від 27 липня 2015 року про притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за хуліганські дії у приміщенні Кіровського районного суду м. Кіровограда ( т.1. а.п. 1, 20)

Згідно оголошеної ОСОБА_9 підозри та обвинувального акту, затвердженого 13 червня 2016 року, прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_13 , ОСОБА_9 поставлено за провину вчинення хуліганства, яке виразилось у грубому порушенні громадського порядку у приміщенні суду, з мотивів явної неповаги до ОСОБА_10 , що супроводжувалось особливою зухвалістю у вигляді нецензурної лайки у присутності сторонніх осіб.

Справа направлена в суд на розгляд 15 червня 2016 року.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2016 року, обвинувальний акт з додатками в даному кримінальному провадженні повернутий прокурору, у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.

За результатами розгляду апеляційної скарги прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_13 , ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2016 року, ухвала Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2016 року скасована, з призначенням нового судового розгляду у Кіровському районному суді м. Кіровограда в іншому складі суду.

Дана справа з липня 2016 року по квітень 2017 року знаходилась у провадженні судді ОСОБА_14 , а з травня 2015 року у судді ОСОБА_1 .

Згідно журналу судового засідання від 15 травня 2017, суд за клопотанням прокурора, постановив судове слідство провести в обсязі допиту потерпілої, свідків, дослідження письмових доказів та допиту обвинуваченого ( т.2 а.п. 136-137).

У заяві від 29 червня 2017 року, потерпіла ОСОБА_10 , у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, просила суд розглянути справу за її відсутністю ( т.2 а.п. 161)

Після допиту свідка ОСОБА_15 , в судовому засіданні оголошена перерва до 04 вересня 2017 року ( т.2 а.п. 164-165)

Після цього, за клопотанням потерпілої ОСОБА_10 , її захисника - адвоката ОСОБА_12 , а також адвоката ОСОБА_8 , розгляд справи з різних причин неодноразово відкладався ( т.2 а.п. 181, 185, 192, 198, 200)

В черговому судовому засіданні, яке відбулось 17 листопада 2017 року, в якості свідків допитані ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , для виклику потерпілої ОСОБА_10 оголошено перерву на 07 грудня 2017 року.

У клопотанні від 19 лютого 2018 року, потерпіла ОСОБА_10 просила суд продовжити судовий розгляд за її відсутністю, крім того зазначила, що підтримує обвинувачення ОСОБА_9 за ч.1 ст. 296 КК України ( т.2 а.п. 224) .

Прокурор ОСОБА_13 , згідно журналу судового засідання, після завершення судового слідства просив суд оголосити перерву перед дебатами ( т.2 а.п. 225-226).

Далі, в якості представника інтересів потерпілої ОСОБА_10 до участі в справі допущений адвокат ОСОБА_7 , в судовому засіданні, за його клопотаннями оголошувались перерви ( т.2. а.п. 229, 232, 233, 240)

Як вбачається з журналу судового засідання, прокурор ОСОБА_13 в судовому засіданні, яке відбулось 03 травня 2018 року заявив клопотання про оголошення перерви у зв`язку із зміною обвинувачення ( т.2 а.с. 246-247).

05 травня 2018 року в судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_9 , його захиснику-адвокату ОСОБА_8 та представнику потерпілої - адвокату ОСОБА_7 прокурором був вручений змінений обвинувальний акт, у зв`язку з чим оголошена перерва для вручення зміненого обвинувального акту потерпілій.

Так, згідно зміненого обвинувального акту, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме в умисному спричиненні потерпілій ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень.

Тобто, прокурор ОСОБА_13 , з власної ініціативи, змінивши по суті, на завершальній стадії судового процесу встановлені слідством обставини справи, які були предметом розгляду в суді (337 КПК), перейшов з публічного на приватне обвинувачення (ст. 477 КПК України) при тому, що потерпіла ОСОБА_10 у своїй заяві та через представника - адвоката ОСОБА_16 заперечувала проти цього ( т.3 а.п. 11).

В даному випадку, колегія суддів апеляційного суду відмічає, що як і в кримінальному провадженні з державною формою обвинувачення, у кримінальному провадженні з приватною формою обвинувачення потерпілий має процесуальні права та обов`язки, передбачені ст. 56, 57 КПК України.

Проте, важливою особливістю участі потерпілого у кримінальному провадженні з приватною формою обвинувачення є те, що йому тут належить ще й право підтримувати обвинувачення або відмовитися від обвинувачення, що є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

У разі відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді головуючий роз`яснює потерпілому його право підтримувати обвинувачення в суді. Якщо потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення в суді, головуючий надає йому час, необхідний для підготовки до судового розгляду. Потерпілий, який погодився підтримувати обвинувачення в суді, користується всіма правами сторони обвинувачення під час судового розгляду ( ч.2-3 ст. 340 КПУ) . У цьому випадку кримінальне провадження за відповідним обвинуваченням набуває статусу приватного і здійснюється за процедурою приватного обвинувачення ( ч.4-5 ст. 340 КПК).

Згідно з ч.6 ст. 340 КПК повторне неприбуття в судове засідання потерпілого, який був викликаний у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повітки про виклик або ознайомлення з її змістом у інший спосіб), без поважних причин або без повідомлення про неприбуття після настання обставин, передбачених у частинах 2 і 3 цієї статті, прирівнюється до його відмови від обвинувачення і має наслідком закриття кримінального провадження за відповідним обвинуваченням.

Положеннями ч.1 ст. 284 КПК України визначено підстави закриття кримінального провадження, зокрема, відповідно до п.7 зазначеної статті якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з журналів судових засідань, потерпіла ОСОБА_10 участь в судових засіданнях не приймала, більш у своїх заявах просила суд розглянути справу без неї ( т.2 а.п. 161, 224).

Таким чином, колегія судді вважає, що після зміни прокурором обвинувачення з публічного на приватне, подальше провадження без участі потерпілого, а в даному випадку ОСОБА_10 в цій справі, за процедурою приватного обвинувачення - неможливе.

Не зважаючи на це, суд не роз`яснивши в судовому засіданні потерпілій ОСОБА_10 вимоги ст.ст. 338 та 340 КПК України, продовжив розгляд даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 за відсутністю потерпілої, привласнивши собі функції обвинувачення, що є неприпустимим.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, згідно ст. 412 КПК України є такі порушення цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Таким чином, ухвалення вироку стосовно ОСОБА_9 за ч.1 ст. 125 КК України було явно незаконним, оскільки потерпіла ОСОБА_10 в судові засідання не з`явилась, процедура зміни обвинувачення прокурором явно порушена, питання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відмовою потерпілої від підтримання приватного обвинувачення не вирішенні, тобто суд, під час розгляду даного кримінального провадження, на думку колегії суддів, допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для безумовного скасування судового рішення.

У зв`язку із скасуванням вироку суду із-за істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, та відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, якими встановлено, що призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, колегія суддів в обговорення вини і кваліфікації дій ОСОБА_9 не входить.

З огляду на викладене, колегія дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 про незаконність, необґрунтованість та невмотивованість судового рішення є обґрунтованими і такими, що знайшли своє об`єктивне підтвердження, під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, а тому апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню, а вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда стосовно ОСОБА_9 скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 травня 2018 року в кримінальному провадженні № 0006865 від 27 липня 2015 року стосовно ОСОБА_9 за ч.1 ст. 125 КК України - скасувати та призначити новий судовий розгляд в Кіровському районному суді м. Кіровограда.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ: (підписи )

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2