Справа № 447/1547/17
Провадження № 1-кп/456/25/2018
УХВАЛА
про відмову в поверненні обвинувального акта прокурору
06 червня 2018 року колегія суддів Стрийського міськрайонного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань за №0000889 від 06.12.2013 року відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України направлено для розгляду у Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2017 року вказане кримінальне провадження надійшло в провадження головуючого судді ОСОБА_1 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ..

Ухвалою колегії суддів від 20.10.2017 року кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань за №0000889 від 06.12.2013 року відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України призначено до підготовчого судового засідання на 28.11.2017 року, яке неодноразово відкладалось з незалежних від суду причин, зокрема на 06.06.2018 року.

Захисник ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.

В обґрунтування заявленого клопотання покликається на те, що предметом злочину у вищевказаному кримінальному провадженні є кошти в розмірі 1 237 020 гривень і відповідно до ч.5 ст. 216 КПК України, в редакції Закону України №1698-VII від 14.10.2014 року, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні мали здійснювати слідчі органів прокуратури. При цьому, в порушення вказаних норм Закону, досудове розслідування по кримінальному провадженні зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань за №0000889 від 06.12.2013 року відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України проводилось слідчими СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області та СУ ГУ МВСУ у Львівській області.

Після введення в дію ч.5 ст. 216 КПК України, матеріали кримінальних проваджень, досудове розслідування яких здійснюється органами прокуратури, передаються слідчими органів прокуратури Національному антикорупційному бюро України. Однак, всупереч зазначеній нормі, вказане кримінальне провадження не було своєчасно передано за підслідністю компетентному органу досудового розслідування, а тому затвердження обвинувального акта прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Львівської області є незаконним, а відтак просить клопотання задовольнити.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 та представник потерпілого ОСОБА_7 заперечили щодо задоволення заявленого захисником ОСОБА_6 клопотання про повернення обвинувального акта.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Згідно із п. 3 ч. 3, ч. 4 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку, якщо цей акт не відповідає вимогам цього Кодексу.
Статтею 291 КПК України визначені відомості, які має містити обвинувальний акт.
Згідно вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експертів; дату та місце його складання та затвердження.

Згідно із вказаною нормою закону обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення"); формулювання обвинувачення.
При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Як вбачається з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
На думку колегії суддів, у обвинувальному акті зазначені всі відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, та викладені всі ті фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, зазначені анкетні відомості обвинуваченого, останнє відоме місце його проживання, так як ОСОБА_8 на даний момент перебуває у міжнародному розшуку, зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Також, колегія суддів з критикою ставиться до твердження захисника ОСОБА_6 про те, що вказане кримінальне провадження не було своєчасно передано за підслідністю компетентному органу досудового розслідування, а тому затвердження обвинувального акта прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Львівської області є незаконним, з огляду на наступне.
Посилання захисника на положення п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, зі змісту якої випливає, що досудове розслідування за вказаним злочином повинно здійснюватись детективами НАБ України, а процесуальне керівництво прокурорами САП України, не може бути підставою для повернення обвинувального акта, адже рішення про передачу провадження за підслідністю приймається прокурором (прокурором вищого рівня) під час досудового розслідування, після ж завершення досудового розслідування, провадження не може бути направлено за підслідністю іншому органу, відповідно, не може бути змінений і прокурор. Вказана обставина (розслідування цього провадження і завершення досудового розслідування не детективами НАБУ і САПУ) має перевірятися при вирішенні питання про допустимість доказів, саме під час судового розгляду, а не у підготовчому судовому засіданні.

Колегія суддів не вбачає достатніх підстав, які б перешкоджали призначенню провадження до судового розгляду, оскільки в заявленому захисником ОСОБА_6 клопотанні про повернення обвинувального акту не наведено жодної обставини для повернення обвинувального акта прокурору, як такого, що не відповідає вимогам закону, передбачених ст. 291 КПК України, а тому в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд,-

УХВАЛИЛА:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3