Постанова
Іменем України
03 травня 2018 року

м. Київ
справа № 761/76666/14-к
провадження № 51-912 км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
представника потерпілої ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 07 грудня 2016 року у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0013757 щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.187, ч.4 ст.189 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11 липня 2014 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора прокуратури міста Києва про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_7 на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про застосування амністії в Україні» щодо повної реабілітації політичних в`язнів» від 27 лютого 2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 07 грудня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11липня 2014 року,
на підставі положень ст. 399 КПК тому, що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Вимоги касаційної скарги та доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі підозрюваний, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що апеляційний суд, при постановленні оскаржуваного судового рішення, всупереч вимог ст.439 КПК, не виконав вказівок суду, який розглянув справу в касаційному порядку, і як наслідок, позбавив його права на апеляційний перегляд справи щодо нього.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор у судовому засіданні підтримав касаційну скаргу.

Представник потерпілої, ОСОБА_6 , просив залишити касаційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Мотиви Суду

Відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги. При цьому він перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Частиною 4 статті 399 КПК України визначено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову в застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадах, передбачених цим Кодексом.
Згідно із ч. 5 ст. 288 КПК за результатами розгляду питання про звільнення від кримінальної відповідальності в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Зазначеними положеннями кримінального процесуального закону не передбачено можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 11 липня 2014 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора щодо звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про застосування амністії в Україні» щодо повної реабілітації політичних в`язнів» не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, та відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України виніс ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Що стосується доводів ОСОБА_7 з приводу того, що апеляційний суд, при постановленні оскаржуваного судового рішення, всупереч вимог ст.439 КПК, не виконав вказівок суду, який розглянув справу в касаційному порядку, то вони повністю спростовуються матеріалами провадження.

Урахувавши наведене, та керуючись статтями 434, 436,442 КПК України, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII) колегія суддів дійшла висновку, що істотних порушень кримінального процесуального закону не встановлено, а тому касаційну скаргу підозрюваного слід залишити без задоволення.
З цих підстав Суд ухвалив:

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 07 грудня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу підозрюваного без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9