Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/388/18
Провадження № 1-кп/499/46/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2018 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000121 внесеного до ЄРДР від 19.04.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Великозиминове Великомихайлівського району Одеської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, на утриманні має чотирьох малолітніх дітей, з середньою освітою, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2018 року, приблизно о 10:00 годині, точний час судом не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення невизначеної кількості кабелю, умисно, з корисливих мотивів на 395 км. автодороги «Київ-Одеса», розуміючи протиправність своїх дій, впевнившись що за ним ніхто не спостерігає, таємно здійснив крадіжку кабелю у кількості 21,5 метрів. Надалі, продовжуючи свій злочинний намір на викрадення невизначеної кількості кабелю, 18.03.2018 року приблизно о 12:00 годині, перебуваючи на 395 км. автодороги «Київ-Одеса», під час викопування кабелю був викритий невстановленими особами, після чого покинув місце події, повернувшись до місця свого мешкання, де в той же день працівниками поліції було вилучено викрадене ним майно.

Таким чином, своїми умисними протиправними злочинними діями ОСОБА_4 завдав ПАТ «Укртелеком» матеріальних збитків на суму 3622,75 грн..

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав повністю, надав суду покази, які відповідають вищенаведеним обставинам, при цьому не оспорюючи ні мету ні спосіб вчинення злочину, зазначив, що 13.03.2018 року направлявся до своєї сестри в гості в с. Жовтень, та проїзжаючи по трасі «Київ-Одеса», помітив на узбіччі яму, в якій знаходився кабель у невизначеній кількості. У цей час у нього виник умисел на викрадення кабелю, з метою особистого збагачення, та через 4 дні, 17.03.2018 року він взявши з особою необхідні інструменти пішов на місце, де раніше бачив кабель та викопав його у кількості 21,5 метрів, який відніс за місцем мешкання, щоб надалі його продати. Потім, 18.03.2018 року він знову повернувся на місце злочину, та продовжив викопувати кабель, однак його помітили невстановлені особи, та він, щоб не бути викритим попрямував додому. Викраденим майном не встиг розпорядитися на власний розсуд, оскільки 18.03.2018 року його було вилучено працівниками поліції.

Представник потерпілого у судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки учасники судового провадження не заперечували, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин даної справи, при цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, та у суду немає сумнівів у добровільності його позицій, йому роз`яснено про позбавлення його права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При відсутності заперечень учасників судового провадження, сумнівів в правдивості свідчень ОСОБА_4 суд, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежив судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ч.2 ст.33 КК України, повторність, передбачена ч.1 ст.32 КК України відсутня при вчинені продовжуваного злочину, який складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиних злочинним наміром.

При визначенні кваліфікації в діях обвинуваченого, суд виходив з сукупності всіх встановлених обставин у вказаному кримінальному проваджені та вважає, що прокурором доведений факт вчинення продовжуваного злочину. Судом встановлено, що намір обвинуваченого, в тому числі враховуючи його покази, був направлений на вчинення єдиного злочину крадіжки чужого майна, яка складалась з вчинення тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає що вина ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України доведеною, в його діяннях має місце склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), у зв`язку із чим суд визнає винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, у відповідності до ст.66 КК України бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, особу винного, а саме те, що він раніше не судимий, на психоневрологічному та наркологічному обліках не перебуває, не працює, характеризується добре, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, враховуючи досудову доповідь на особу, ту обставину, що шкода відшкодована частково (викрадене майно вилучене та після набрання вироку законної сили буде повернуто власнику), суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з наведеним, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст.75,76 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Цивільні позови по справі не заявлялись.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись ст. ст. 71,72,75,76 КК України, ст.ст. 349, 369, 370, 373-374, 377 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначивши йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов по справі не заявлявся, витрати на залучення експерта відсутні.

Арешт, накладений відповідно до ухвали Іванівського районного суду Одеської області від 23.04.2018 року на три лопати з дерев`яними ручками, металевий крючок, два топори з дерев`яними топорищами, один ніж з дерев`яною ручкою яка, обмотана синьою ізолентою, молоток з дерев`яною ручкою, трапляні рукавиці, кабель КМБ-4 в кількості 24 відрізків загальною довжиною 21.5 метри зняти.

Речові докази, а саме кабель КМБ-4 в кількості 24 відрізків загальною довжиною 21.5 метри повернути власнику. Предмети, які були знаряддям злочину, а саме: три лопати з дерев`яними ручками, металевий крючок, два топори з дерев`яними топорищами, один ніж з дерев`яною ручкою яка, обмотана синьою ізолентою, молоток з дерев`яною ручкою, трапляні рукавиці знищити.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1