Справа № 446/909/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2018 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому, підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з угодою про примирення в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 06.04.2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Запитів, Кам`янка-Бузького району Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, інваліда третьої групи, одруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1, ст.299 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2018 року близько 17.00 год. ОСОБА_4 , знаходячись на території господарства, що розташоване по АДРЕСА_2 , маючи намір направлений на жорстоке поводження з твариною, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи щодо поводження з тваринами, нехтуючи вимогами Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження", використовуючи свою пружинно-поршневу пневматичну гвинтівку "Hatsan Striker Magnum" з номерним позначенням на стволі " НОМЕР_1 ", попередньо прицілившись, умисно здійснив три постріли по собаці пороби "Німецька вівчарка" на прізвисько ОСОБА_6 , що належала ОСОБА_5 та знаходилась на території господарства власника по АДРЕСА_2 . Внаслідок пострілів ОСОБА_4 спричинив собаці ушкодження органів черевної порожнини та органів ділянки тазу, а саме, очеревини, петель кишок та сечового міхура, що завдали собаці фізичного страждання протягом 28 годин та спричинили її загибель.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 299 КК України - жорстоке поводження з твариною, що відноситься до хребетних, що вчинене умисно та призвело до загибелі тварини.

08 травня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 471, 473, 476 КПК України було укладено угоду про примирення, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вказаному в угоді діянні і зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 299 КК України із застосуванням ст. 69 КК УКраїни у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. При цьому, підозрюваному та потерпілому в угоді роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочині при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро покаявся, вказав, що відшкодував потерпілому завдану моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та примирився з ним. Просив затвердити угоду на умовах, які вони визначили з потерпілим, при призначенні покарання врахувати, його каяття, відшкодування шкоди, те що він є інвалідом третьої групи, має на утриманні неповнолітню дитину.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про примирення, ствердив, що обвинувачений відшкодував йому завдану моральну шкоду.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що не вбачає підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення.

Розглядаючи у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 1,3 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що дії, які інкримінуються ОСОБА_4 дійсно мали місце та були скоєні ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Крім того, судом встановлено, що обвинувачений також цілком розуміє наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови укладеної угоди між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, зокрема положенням Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, підстави для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, а тому така угода може бути затверджена судом.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Зокрема, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога чи лікаря психіатра не перебуває, є інвалідом третьої групи, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Разом з тим, враховуючи, що встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого злочину та його наслідків, суд вважає що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції ч. 1 ст. 299 КК України буде явно несправедливим, а тому потрібно призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 299 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Питання речових доказів потрібно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в розмірі 1144 грн. на залучення експерта підлягають до стягнення з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 08 тарвня 2018 року у м. Кам`янка-Бузька між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази - пневматичну гвинтівку "Hatsan Striker Magnum", калібр 4,5 м. № НОМЕР_1 , яка знаходиться на зберіганні в ДС Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області - повернути власнику ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення балістичної експертизи в розмірі 1144 грн. (одна тисяча сто сорок чотири гривні).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Суддя ОСОБА_7