У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" жовтня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
особи відносно якої подано клопотання ОСОБА_6 ,
розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005440 від 05.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , 05.06.2018 року перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Серова, 36, в мережі «Інтернет» знайшов оголошення про збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс.

Після чого через мережу «Інтернет» здійснив розмову з невстановленою досудовим слідством особою, під час якої домовився про придбання у неї для власного вживання, тобто без мети збуту, особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс, за грошові кошти в сумі 1300 грн.

Діючи за попередньою домовленістю з невстановленою досудовим слідством особою, відразу після розмови вказав адресу свого перебування, а саме м. Київ, вул. Серова, 36, та через термінал «Айбокс», перерахував на невстановлений досудовим розслідуванням рахунок грошові кошти в сумі 1300 грн.

Після чого, ОСОБА_6 того ж дня приблизно о 13 годині 30 хвилин, попрямував за адресою: м. Київ, вул. Вершигори, 1, де біля першого під`їзду в зоні зелених насаджень біля лавки забрав заздалегідь підготовлену та залишену невстановленою досудовим розслідуванням особою металеву банку з речовиною рослинного походження.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 придбану ним металеву банку з речовиною рослинного походження поклав до чоловічої сумки, яка знаходилась при ньому, та став незаконно зберігати його при собі, з метою подальшого власного вживання, без мети збуту.

Того ж дня, а саме 05.06.2018 року о 14 годині 00 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Черемшини, 5, ОСОБА_6 був зупинений працівниками поліції та повідомив, що зберігає при собі наркотичну речовину.

Під час огляду місця події в період часу з 14 години 30 хвилин до 14 години 50 хвилин, за участю двох понятих, ОСОБА_6 добровільно надав для вилучення металеву банку з речовиною рослинного походження.

Згідно з висновком експерта № 11-2/3449 від 27.06.2018 року:

1. Надані на дослідження подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору, є особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено.

2. Надані на дослідження подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору, є особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс.

Маси канабісу, в перерахунку на висушену речовину, становлять 0,97 г. (об. 1), 0,96 г (об.2), 0,91 г ( об.3), 0,98 г,( об.4), 0,96 г ( об.5), 0,96 г ( об. 6), 0,98 г (об. 7), 0, 98 г ( об.8.), 0,99 г ( об.9), 0, 92 г ( об.10).

Загальна маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, становить 9,61 г (об. 1-10).

Канабіс, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 1 Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є наркотичною речовиною.

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу- канабісу, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 5 грам.

05.10.2018 прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, посилаючись на те, що на час вчинення інкримінованого діяння та на час внесення клопотання останній за своїм психічним станом не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, оскільки виявляє ознаки Шизофренії параноїчної. Параноїдний синдром.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в мотивувальній частині клопотання.
Сторона захисту у судовому засіданні, з урахуванням наявного в матеріалах провадження висновку експертизи, не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.
Тож, суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, виходить із положень ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу» та вважає за необхідне зазначити про таке.
Згідно ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.
Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.
Обставини вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів.
Вказані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:
- рапортом інспектора роти №3 батальйону №2 УПП в м.Києві ДПП рядового поліції ОСОБА_9 від 05.06.2018 року про те, що 05.06.2018 року під час патрулювання було зупинено гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та останній повідомив що має при собі наркотичну речовину, яку він зберігає для власного споживання;
- протоколом огляду місця події від 05.06.2018 року, що проводився за адресою: м. Київ, вул. Черемшини, 5, в ході якого було виявлено та вилучено у ОСОБА_6 десять поліетиленових пакетів з речовиною рослинного походження зеленого кольору;
- висновком експерта № 11-2/3449 від 27.06.2018 року відповідно до якого:

1. Надані на дослідження подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору, є особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено.

2. Надані на дослідження подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору, є особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс.

Маси канабісу, в перерахунку на висушену речовину, становлять 0,97 г. (об. 1), 0,96 г (об.2), 0,91 г ( об.3), 0,98 г,( об.4), 0,96 г ( об.5), 0,96 г ( об. 6), 0,98 г (об. 7), 0, 98 г ( об.8.), 0,99 г ( об.9), 0, 92 г ( об.10).

Загальна маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, становить 9,61 г (об. 1-10);

- постановою про визнання та приєднання речових доказів від 09.07.2018 року, відповідно до якої металеву банку з речовиною, що містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено- канабіс, масою 9, 61г визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0005440 та передано на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві.

При цьому, вище досліджені процесуальні джерела доказів, як-то речові докази, документи, висновки експертів суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України, а безпосередніх порушень вимог КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено.
Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку з чим кваліфікує дії останнього, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Однак, у відповідності до висновку стаціонарної комісійно комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 174 від 25.09.2018 року у період часу, до якого відноситься правопорушення, ОСОБА_6 , виявляв ознаки Шизофренії параноїчної. Параноїдний синдром; за своїм психічним станом у зазначені періоди часу не міг та не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, у зв`язку з чим потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад із звичайним наглядом.

Таким чином, у судовому засіданні встановлена неосудність ОСОБА_6 , на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння та на час розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, так як він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними в період вчинення інкримінованого діяння і на даний час також не може віддавати собі звіт у своїх діях і керувати ними.
У відповідності до вимог ст.ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.
Згідно п. 3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовано поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння, дані про характер і тяжкість наявного у ОСОБА_6 психічного захворювання, зокрема дані, що містяться у акті 174 від 25.09.2018, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для застосування до ОСОБА_6 саме зазначеного виду примусового заходу медичного характеру, у зв`язку з наявним у нього психічним захворюванням.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема з урахуванням положень ст.100 цього Кодексу.
У зв`язку із застосуванням відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, процесуальні витрати стягненню з останнього не підлягають, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку.

Контроль за виконанням ухвали слід покласти на слідчого, який є старшим групи в даному кримінальному провадженні - слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 та, враховуючи норму ст. 2 ЗУ «Про прокуратуру», згідно якої на прокуратуру покладаються функції, зокрема: нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство; нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, суд вважає за необхідне покласти обов`язок забезпечити контроль за виконанням даної ухвали прокурора старшого групи прокурорів в даному кримінальному провадження - прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 .
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, ст. 121 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду України, № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України "Про психіатричну допомогу", ст.ст. 1-29, 100, 369-372, 376, 512, 513 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Запобіжний захід не обирався.
Речові докази: металеву банку з речовиною, що містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено- канабіс, масою 9, 61г, який передано на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 7 днів з дня її проголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 .

Суддя