печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.04.2018 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0003382, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2016, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
09 травня 2016 року приблизно о 20 годині 55 хвилин ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Hyundai Getz» д.н. НОМЕР_1 , рухався по першій смузі руху проїзної частини вулиці Набережне шосе в напрямку від Поштової площі в бік мосту Метро в місті Києві.

В цей час в другій смузі руху в попутному напрямку рухався мотоцикл «Geon Daytona» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

Під час руху ОСОБА_5 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України:

- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, правильно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення і кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі;

- п. 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 10.3: у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_5 виразились в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «Hyundai Getz» д.н. НОМЕР_1 , рухався по першій смузі руху проїзної частини вулиці Набережне шосе в напрямку від Поштової площі в бік мосту Метро в місті Києві, на відстані біля 1,5 км від Паркового мосту в напрямку мосту Метро, проявив неуважність до дорожньої обстановки і її змін, перед початком виконанням маневру перестроювання із першої в другу смугу руху не переконався, що цей маневр буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам руху, не дав дорогу мотоциклу «Geon Daytona», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався по другій смузі руху в попутному напрямку, а продовжив рух та виїхав на другу смугу руху, де скоїв зіткнення з вказаним мотоциклом.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водію мотоцикла «Geon Daytona», д.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 спричиненні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, у вигляді закритої травми правої ступні: осколочний перелом дистальної половини діалізу 5 плюснової кістки з незначним зміщенням уламків, перелом голівки 4 плюснової кістки.

Порушення вимог п.п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину не визнав та надав показання, що 09.05.2016 рухався за кермом автомобіля Хюндай Гетз зі сторони Поштової площі в напрямку мосту Метро зі швидкістю приблизно 60 км/год. в середній смузі руху, в автомобілі перебував з товаришем. Став перестроюватися в праву смугу руху, ввімкнувши покажчик правого повороту, проте почув дуже сильний звуковий сигнал, від якого перелякався, та машинально повернувся в ту смугу руху, в якій рухався до того, по якій вже їхав потерпілий. В момент перестроювання зіткнувся із мотоциклом під керуванням ОСОБА_7 . Зазначив, що не відшкодовував шкоду потерпілому, оскільки не має грошових коштів навіть на те, щоб утримувати родину, а також в період після ДТП мав ускладнення онкологічної хвороби, підтвердження наявності у нього такого захворювання суду не надав. Також зазначив, що на даний час не має постійного місця проживання, оскільки виникли проблеми в родині, проживає тимчасово в різних друзів.

Вважав, що він не порушував Правил дорожнього руху, а тому не може відповідати за наслідки дорожньо-транспортної пригоди.

Проте, вина обвинуваченого підтверджується зібраними по справі доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що 09.05.2016 приблизно о 20 год. 45 хв. рухався на мотоциклі Геон Дайтона по Набережному шосе від Поштової площі в середній смузі руху по дорозі, яка мала три смуги руху, зі швидкістю приблизно 60-65 км/год. Попереду нього в крайній правій смузі руху рухався автомобіль Хюндай Гетз, який постійно хитався, переходив то в одну смугу, то в іншу без ввімкнення покажчиків повороту. Наближаючись в середній полосі до автомобіля Хюндай Гетз, що рухався в правій полосі, подав звуковий сигнал, щоб автомобіль залишався в своїй полосі, після чого автомобіль Хюндай різко зробив маневр праворуч внаслідок чого майже в`їхав в бордюр. Переконавшись, що автомобіль взяв праворуч, він трохи пришвидшив рух для того, щоб випередити автомобіль Хюндай, який рухався непередбачувано. Коли він вже порівнявся з автомобілем Хюндай Гетз, помітив, що вказаний автомобіль знов зміщується в середню смугу, після чого знов подав звуковий сигнал, але водій автомобіля різко викрутив кермо вліво, внаслідок чого протаранив мотоцикл. Травма потерпілого виникла від притискання колеса автомобіля до підніжки мотоцикла, на якій знаходилась його нога. Після зіткнення водій автомобіля не зупинився та продовжив рух, але ОСОБА_6 , який після зіткнення втримав мотоцикл і не впав, та іншим мотоциклістам вдалось його наздогнати та зупинити, заблокувавши його рух, приблизно за 300 метрів від місця зіткнення. Тоді він вже відчув, що не може стати на ногу. З автомобіля Хюндай дуже відчувався запах алкоголю, а ОСОБА_5 поводив себе неадекватно, кричав, що ОСОБА_8 симулює, погрожував, що у випадку виклику поліції зробить все можливе для того, щоб зробити ОСОБА_6 винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Обвинувачений під час пригоди та оформлення вів себе неадекватно, при огляді на стан сп`яніння було встановлено перевищення показника алкоголю. Після ДТП ОСОБА_5 не цікавився станом здоров`я потерпілого та не намагався відшкодувати спричинену шкоду.

Потерпілий вважав неможливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та в судових дебатах підтримав думку прокурора, та просив призначити йому покарання у виді 6 місяців арешту з позбавленням права керування транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_9 показала, що 09.05.2016 приблизно о 20 год. 45 хв. рухалась за кермом мотоцикла зі сторони Поштової площі в сторону мосту Метро в середній смузі руху зі швидкістю приблизно 60 км/год., дорога мала три смуги руху. На відстані приблизно 100 метрів попереду неї на мотоциклі також в середній смузі руху рухався її чоловік ОСОБА_6 . Одночасно в правій смузі руху рухався автомобіль Хюндай Гетз, який різко почав маневр вліво без ввімкнення сигналу повороту. Коли ОСОБА_6 подав йому звуковий сигнал, він різко прийняв вправо, а потім знов вліво, внаслідок чого скоїв наїзд на мотоцикл в середній смузі руху, по якій рухався мотоцикліст. Наїзд на ОСОБА_6 стався саме в середній смузі руху, при цьому будь-яких перешкод, які б заважали руху автомобіля Хюндай, не було. ОСОБА_6 втримався на мотоциклі та не впав, а автомобіль Хюндай продовжив рух та зупинився тільки приблизно через 200 метрів, коли ОСОБА_6 наздогнав та притиснув його спереду, а вона збоку. Коли автомобіль зупинився, ОСОБА_5 відкрив вікно та почав нецензурно виражатися, а пасажир, який сидів на передньому пасажирському сидінні, попросив не викликати поліцію та швидку медичну допомогу, зазначивши, що вони самі відвезуть ОСОБА_6 до лікарні. Проте водій автомобіля та його пасажир були з ознаками сп`яніння, тому вони відмовились та викликали поліцію та медичну допомогу. Коли приїхала поліція ОСОБА_5 пройшов перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та було встановлено перевищення допустимої концентрації алкоголю.

Свідок ОСОБА_10 показав, що 09.05.2016 приблизно за дві години до події ДТП познайомився на Співочому полі зі ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , вони вирішили разом поїхати на набережну. Коли рухався по Набережному шосе в бік мосту Метро бачив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 рухаються попереду, приблизно на відстані 10 автомобілів. Їх було добре видно на дорозі, оскільки у них білі мотоцикли, вони їхали в середній смузі руху, а він в крайній лівій зі швидкістю, трошки більшою за їхню, оскільки наближався до них. Побачив, що із правого ряду в лівий почав вихляти автомобіль Хюндай Гетз, який то зміщувався в середню смугу руху, то повертався назад, та на чергове вихляння він дуже близько наблизився до автомобіля ОСОБА_11 , після чого всі почали зупинятися. Контакт автомобіля та мотоцикла відбувся в середній смузі руху, при цьому він не бачив причин для зміни автомобілем Хюндай напрямку руху, перешкод на трасі не було, трафік був не сильно напружений. Коли під`їхав, побачив, що ОСОБА_6 тримається за ногу, автомобіль пошкоджений, дзеркало відбите, на мотоциклі відламана підніжка. В автомобілі було двоє людей, які були збуджені та голосно розмовляли, від них був запах спиртного.

Показання обвинуваченого, потерпілого та свідків беззаперечно вказують на факт скоєння ДТП за участю водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яке сталось внаслідок здійснення маневру ОСОБА_5 , а відтак приймаються судом як належні докази вини обвинуваченого в інкримінованому злочині.

З показань обвинуваченого вбачається, що він також не заперечує фактичних обставин події дорожньо-транспортної пригоди, механізму її виникнення, проте вважає, що оскільки він здійснив маневр, внаслідок якого сталось зіткнення з мотоциклом потерпілого, так як він перелякався від звукового сигналу, поданого іншим транспортним засобом, його вина виключається.

Окрім того винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підтверджується письмовими доказами, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими судом безпосередньо в судовому засіданні за участю сторін.

Так, відповідні дані містяться в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.05.2016, з долученою до нього схемою дорожньо-транспортної пригоди, якими зафіксовано подію ДТП зіткнення транспортних засобів Хюндай Гедз, д. н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 (зламане ліве дзеркало заднього виду, подряпини на лівих передніх дверях) та Геон Дайтона, д. н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 (виламана підніжка, пошкоджений гідравлічний механізм гальмівної системи, подряпина на баку з правої сторони) /а. м. 8, 9-17 т.2./

Згідно висновку експерта №986/Е від 16.06.2016 дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_6 з урахуванням даних огляду від 17.05.2016 свідчать про те, що на момент звернення за медичною допомогою 09.05.2016 у нього мали місце тілесні ушкодження: а) закрита травма правої ступні: осколочний перелом дистальної половини діафізу 5 плюснової кістки з незначним зміщенням уламків, перелом голівки 4 плюснової кістки відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу; б) винці на правій боковій поверхні грудної клітки по середнє-пахвовій лінії в проекції, на переднє-зовнішній поверхні правого колінного суглобу, на зовнішній поверхні правого стегна в верхнє-середній третині, на передньо-внутрішній його поверхні в нижній третині, на передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, на передній поверхні правої гомілки в верхній і середній третинах що відносяться до легкого тілесного ушкодження. /а. м. 59-62 т. 2/.

Отже, оцінивши в сукупності всі фактичні обставини справи, встановлені на підставі допустимих, належних, та у своїй сукупності достатніх для відповідного висновку доказів, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненому злочині доведена повністю, оскільки беззаперечно встановлено порушення ОСОБА_5 п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Недопустимості досліджених доказів щодо фактичних обставин події судом не встановлено, відповідних клопотань сторонами заявлено не було.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Передбачених статтями 66, 67 КК України, які б обтяжували чи пом`якшували покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Суд не вбачає підстав для врахування в якості обставин, що обтяжують покарання, перебування ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вказана обставин не підтверджується достатніми та допустимим доказами.

Так, до матеріалів провадження долучено талон приладу Драгер щодо проходження ОСОБА_5 перевірки на стан алкогольного сп`яніння, проте результати тесту не читаються внаслідок пошкодження слідчим документу при формуванні справи. З огляду на вказане зазначений документ не може бути враховано як доказ. В свою чергу проведений на виконання Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, через три години з моменту ДТП та з через 1 годину 15 хв. з моменту проходження огляду за допомогою приладу Драгер огляд лікарем наркологом показав відсутність у ОСОБА_5 ознак сп`яніння, про що складено відповідний висновок /а. м. 23, 25 т. 2/.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічні положення закріплені ст. 17 КПК України, що регламентує таку загальну засаду кримінального провадження як презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

З огляду на викладене, наведені обставини мають тлумачитись на користь обвинуваченого, тому суд вважає недоведеним поза розумним сумнівом перебування ОСОБА_5 під час вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, та не враховує цю обставину як обтяжуючу покарання.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що він раніше не судимий, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, має неповнолітню доньку 2011 року народження, не працює, з його слів в судовому засіданні на час розгляду справи розлучений, постійного місця проживання не має.

Також суд враховує відношення ОСОБА_5 до скоєного, який після дорожньо-транспортної пригоди не намагався викликати швидку медичну допомогу чи іншим чином допомогти потерпілому, з 09.05.2016 до винесення рішення в даній справі, тобто майже два роки, не вжив жодних заходів до відшкодування спричиненої злочином шкоди чи реальних дій по примиренню з потерпілим.

Крім того, суд при призначенні покарання враховує показання ОСОБА_5 про те, що він не має доходу та не відшкодовує потерпілому шкоду внаслідок відсутності коштів навіть утримувати родину, що робить недоцільним призначення покарання у виді штрафу, а відсутність даних про офіційне працевлаштування виключає можливість призначення покарання у вигляді виправних робіт.

Враховуючи викладене, конкретні обставини кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді арешту в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України.

Також, беручи до уваги вказані вище конкретні обставини кримінального правопорушення, тяжкість наслідків від допущених обвинуваченим порушень та ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає, що навіть із врахуванням необережного характеру провини непризначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами буде явно несправедливим внаслідок його м`якості, та суд не вбачає обставин, за яких призначення додаткового покарання позбавить обвинуваченого джерел до існування чи інших виключних негативних наслідків для його родини.

Отже, суд надходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

На переконання суду таке покарання, основне і додаткове в сукупності, буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого злочину та особою винного, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов, речові докази в провадженні відсутні. Процесуальні витрати за проведення судово-медичної експертизи слід віднести на рахунок держави.

Вирішуючи клопотання представника потерпілого щодо стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого процесуальні витрати на правову допомогу, суд керується наступним.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України - у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 120 КПК України - граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законодавством.

Відповідно до вимог діючого законодавства єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар.

Як визначено ч. 3 ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України розмір процесуальних витрат становить предмет доказування у кримінальному провадженні.

При цьому частиною 2 ст. 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

При визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Зі змісту клопотання представника потерпілого вбачається, що 30.01.2017 між потерпілим ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_12 укладено договір про надання правової допомоги у кримінальному провадженні №0003382, відповідно до якого вартість послуг адвоката за цим договором становить 640, 00 грн. за годину роботи.

Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт згідно договору про надання правової допомоги адвоката від 06.03.2017 надано правову допомогу клієнту, пов`язану з представництвом та захистом прав та законних інтересів клієнта як потерпілого у кримінальному провадженні №0003382 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, витрачено часу 11 годин, вартість послуг складає 7040 грн.

Зазначена сума сплачена потерпілим ОСОБА_6 ОСОБА_12 відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №7 від 06.03.2017.

Разом з тим, звіту про конкретні дії, що виконані адвокатом ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_6 , розрахунку витраченого адвокатом часу матеріали провадження не містять.

Тож суд виходить з того, що згідно журналів судових засідань адвокат ОСОБА_12 в кримінальному провадженні №0003382 приймав участь в 4 судових засіданнях (03.02.2017 з 16-00 год. до 16-37 год., 06.03.2017 з 14.13 год. до 14-31 год., 04.05.2017 з 10-57 год. до 11-23 год, 13.06.2017 з 17-54 год. до 17-56 год.), загальною тривалістю 1 год. 23 хв., тобто за правову допомогу, яка полягала в участі в судових засіданнях, враховуючи встановлену договором вартість послуг адвоката 640 грн. за годину роботи, з обвинуваченого підлягає стягненню на користь потерпілого 885 грн.

Розрахунку інших проведених адвокатом дій суду не надано, та докази щодо цього в матеріалах провадження відсутні, визначити обсяг проведених дій та час, необхідний для їх проведення, на власний розсуд суд позбавлений можливості.

При цьому суд враховує, що договором про надання правової допомоги ОСОБА_6 передбачено також надання йому правової допомоги як цивільному позивачу, проте цивільний позов до сумісного розгляду в даному кримінальному провадженні судом не був прийнятий. Таким чином, витрати, зроблені на підготовку та оформлення цивільного позову можуть бути відшкодовані в порядку цивільного судочинства в межах розгляду відповідної цивільної справи.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався, під час судового розгляду відповідних клопотань сторонами не заявлено, тому правові підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 місяці з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 2 роки.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили не застосовувати.

Процесуальні витрати за залучення експерта на стадії досудового розслідування лишити на рахунок держави.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 процесуальні витрати, а саме витрати на правову допомогу, в сумі 885, 00 грн.

Речові докази у справі відсутні.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його оголошення у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1