АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/541/18 Справа № 200/7441/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року м.Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 квітня 2018 року, у кримінальному провадженні № 0001039 від 19.04.2018 року, стосовно

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпропетровську,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, якою було обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В обґрунтовування доводів апеляційної скарги, захисник зазначає, що слідчий суддя не навів доказів, які підтверджують наявність ризиків зазначених в клопотанні слідчого, а також обставини, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, чим порушив вимоги п. 2, 3 ч.1 ст.194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 квітня 2018 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 17 червня 2018 року.

В своєму рішенні слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КПК України, наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, може перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення, або іншим чином перешкоджати здійсненню кримінального провадження, і неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого та наданні до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки слідчого судді про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційний суд вважає правильними.
Так, згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Слідчий подаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, додав до нього матеріали, які підтверджують, що слідчим СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0001039 від 19 квітня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. 20 квітня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру. (а.с.1-3, 26-27).
Обгрунтованість підозри відносно ОСОБА_7 підтверджується наданими до клопотання слідчого доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , який зазначив, що ОСОБА_7 бризнув балончиком із сльозоточивою речовиною йому в обличчя, а потім зірвав срібний ланцюжок та штовхнув його на землю, в результаті чого заволодів коштами у розмірі 300 грн. (а.с.9); протоколом впізнання особи за фотознімками, в ході якого свідок ОСОБА_10 впізнав підозрюваного ОСОБА_7 (а.с16); протоколом впізнання особи за фотознімками, в ході якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав підозрюваного ОСОБА_7 як особу, яка скоїла відносно нього вказаний злочин (а.с.14); протоколом допиту свідка ОСОБА_10 (а.с.19), та іншими матеріалами.
Апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, підозрюється у вчинені тяжкого злочину, а саме: викрадення чужого майна поєднаного з застосуванням насильства, підтримує товариські стосунки з іншими підозрюваними у справі, а тому може незаконно впливати на потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженню, що в свою чергу ускладнить та негативно вплине на повноту, об`єктивність, всебічність та неупередженість дослідження обставин кримінального провадження. При цьому суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість

обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Доводи сторони захисту, про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними, так як більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити запобіганню встановлених слідчим суддею ризиків.
При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя врахував вимоги ст. 178 КПК України та оцінив в сукупності всі обставини, а також те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчинені відкритого викрадення чужого майна поєднаного з насильством, апеляційний суд прийшов до висновку, що до підозрюваного обґрунтовано застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених в ч.1 ст.176 КПК України не зможуть запобігти доведеним ризикам, тому рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і мотивованим, ухваленим на підставі фактично з`ясованих обставин, підтверджених наданими до клопотання слідчого доказами, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2018 року про застосовування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 17 червня 2018 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4