У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2018 року смт. Магдалинівка

Слідчий суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисника підозрюваної ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області клопотання слідчого Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ст. л-та поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Магдалинівського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Російської Федерації, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000447 від 28.07.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
30.07.2018 року слідчий Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ст. л-та поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000447 від 28.07.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із клопотанням, погодженим з прокурором Магдалинівського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що Магдалинівським ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000447 від 28.07.2018 р за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. ОСОБА_4 підозрюється в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людини, тобто у вчинені злочину передбаченому ч.1 ст. 115 КК України.

Враховуючи те, що існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України просить застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор пояснив, що підставою для звернення із вказаним клопотанням стала наявність існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрювана може переховуватись від органів досудового слідства, з огляду на тяжкість злочину у якому її підозрюють.

Захисник підозрюваної в судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечувала.

Підозрювана в судовому засіданні зазначила, що дійсно 28.07.2018 року між нею та її співмешканцем ОСОБА_7 виник конфлікт в ході якого вона вдарила кухонним ножем в груди, позбавляти життя співмешканця не хотіла. Обставини викладені в клопотанні про застосування запобіжного заходу не заперечує, проти задоволення клопотання не заперечує.

Дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та долучені до нього матеріали встановлено наступне.

28.07.2018 року до ЧЧ Магдалинівського ВП надійшло повідомлення про те, що 28.07.2018 року за адресою: АДРЕСА_2 , після спільного розпивання спиртних напоїв, в ході раптово виниклого конфлікту ОСОБА_8 спричинила тілесні ушкодження своєму співмешканцю ОСОБА_9 .

28.07.2018 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000447 та присвоєна правова кваліфікація за ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.07.2018 року близько 15 год. в с. Виноградівка, Магдалинівського р-ну., Дніпропетровської області, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання, розташованого по АДРЕСА_2 , під час спільного вживання алкогольних напоїв зі своїм співмешканцем ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до останнього, взявши до рук кухонний ніж, який знаходився на столі, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , нанесла один удар ножем, який тримала у правій руці, в життєво важливі органи ОСОБА_7 , а саме в область грудної клітки зліва, в результаті чого спричинила ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного проникаючого поранення грудної клітки зліва, внаслідок якого ОСОБА_7 помер.

29.07.2018 року ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Зібраними в ході досудового розслідуваннями доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 28.07.2018 року в ході якого оглянуто місце події в АДРЕСА_2 ; протоколом огляду трупа від 28.07.2018 року в ході якого оглянуто труп ОСОБА_7 , довідкою про виявлення на тілі ОСОБА_7 колото-різаного проникаючого порання зліва, показами самої підозрюваної та протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваної від 29.07.2018 року, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу вручені підозрюваній 28.07.2018 року о 16:37 годин.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. З і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення;

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст.ст.176,177,178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.

Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду .

Згідно вимог ст. 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи з наданих суду копій матеріалів, а саме: витягу з ЄРДР за № 0000447 від 28.07.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, протоку огляду місця події з додатком від 28.07.2018 року, протоколу огляду трупа від 28.07.2018 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.07.2018 року, яким констатовано у ОСОБА_4 гостру інтоксикацію внаслідок вживання алкоголю, довідкою про виявлення та трупі ОСОБА_7 колото-різаного проникаючого пошкодження грудної клітки зліва від 28.07.2018 року, протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваної від 29.07.2018 року, а також пояснень підозрюваної ОСОБА_4 , які нею були дані під час розгляду вказаного клопотання, вважаю, що остання обґрунтовано підозрюється у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Санкцією вказаної статті передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти, і відповідно до ст.12 КК України, вказаний злочин відносяться до особливо тяжких.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В ході судового розгляду справи судом вважаються доведеними та такими, що знайшло своє підтвердження існування ризику передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме те, що підозрювана перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, таке переконання суду ґрунтується на тяжкості злочину в якому її підозрюють, обставинах за яких вчинено вказане діяння.

Вважаю, що інші більш м`які запобіжні заходи, окрім тримання під вартою не зможуть забезпечити належну поведінки підозрюваної, оскільки вона підозрюється у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення і підстав вважати, що остання буде виконувати покладені на неї обов`язки не має. Відсутні особи, які можуть виступити в ролі поручителів, які забезпечать виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та забезпечать належну поведінку підозрюваною. Домашній арешт не може бути застосований, оскільки як встановлено в ході судового розгляду справи на даний час підозрювана ОСОБА_4 зареєстрована в м. Павлоград, діяння у вчиненні якого її підозрюють вчинено на території Магдалинівського району, застосування такого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Суд беручи до уваги рішення Європейського суду з прав людини «Летельє проти Франції» 12369/86 від 26 червня 1991 року приходить до переконання, що враховуючи: характер кримінального правопорушення, його тяжкість, обізнаність підозрюваного про коло свідків у справі, резонанс справи є всі підстави для висновку, що в даному випадку суспільний інтерес превалює над презумпцією невинуватості і виправдовує такий спосіб втручання в особисту свободу особи, як застосування тримання під вартою.

Відтак застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може запобігти можливим ризикам щодо діянь підозрюваної.

З урахуванням положень ст.ст. 132, 176-179, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, сукупності зазначених обставин кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання про тримання під вартою є обґрунтованим, його слід задовольнити та обрати стосовно підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину який спричинив загибель людини, вважаю за необхідним на підставі вимог п.2 ч.4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

ОСОБА_4 затримана в порядку ст. 208 КПК України о 16 годині 30 хвилин 28.07.2018 року.

На підставі наведеного, керуючисьст.ст.131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 202, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ст. л-та поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Магдалинівського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000447 від 28.07.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з утриманням останньої в Дніпропетровському слідчому ізоляторі.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 16:30 год. 28.07.2018 року по 16:30 год. 25 вересня 2018 року

Дана ухвала діє по 16:30 год. 25 вересня 2018 року включно.

Копію ухвали направити до Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, до Дніпропетровського СІЗО та негайно вручити підозрюваній.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1