Справа № 148/217/18
Провадження №1-кп/148/119/18
В И Р О К
Іменем України

13 червня 2018 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниця, жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, освіта середня, непрацюючого, проживаючого в громадському шлюбі, на утриманні 1 малолітня дитина, раніше судимого:

- 30.03.2017 згідно вироку Апеляційного суду Вінницької області за ст. ст. 186 ч.1, 309 ч.1, 185 ч.3, 70, 75, 104 КК до 4 р. п/в, з встановленням іспитового строку на 2 роки, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. ст. 186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
07.01.2018 ОСОБА_4 близько 21:00 год., рухаючись по вул. Визволення в м.Тульчині, побачив неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 та підійшовши до останнього запитав скільки той наколядував грошей, на що ОСОБА_5 відповів, що він наколядував грошей в сумі 500 грн., які він тримав в своїх руках. В цей час в ОСОБА_4 виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_4 , з метою спрямованою на незаконне заволодіння грошовими коштами, діючи умисно, протиправно, підійшов спереду до останнього та вихватив з рук ОСОБА_5 зазначені грошові кошти. Після цього, ОСОБА_4 відрахував з даних грошових коштів 8 грн. та повернув їх ОСОБА_5 , а решту, тобто грошові кошти в сумі 492 грн. помістив до своєї кишені та з місця події зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 492 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.2 КК України визнав повністю, і суду показав, що дійсно, 07.01.2018 він, проходячи у вечірній час по вул. Визволення зі своїми друзями, зустрів незнайомого йому підлітка, як потім довідався його прізвище ОСОБА_5 . Підійшовши до нього, він запитав скільки той наколядував коштів. Почувши відповідь, що близько 500 грн., і побачивши в руках гроші, він сказав, щоб той дав йому порахувати. Почувши відмову, він вирвав у ОСОБА_5 гроші з рук і забрав собі. Той почав його просити, щоб він повернув гроші, але він відмовлявся і пішов в напрямку Тульчинської РДА, де сів на лавку. ОСОБА_5 підійшов до нього і продовжував просити, щоб він повернув гроші. Тоді він дав йому 8 грн. і сказав, щоб той йшов додому. В скоєному кається, просить суворо не карати. Завдані збитки відшкодував.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та оголошенням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), кваліфікуючою ознакою якого є повторність в судовому засіданні доведена в повному обсязі, в зв`язку з чим його дії вірно кваліфіковано за ст. 186 ч.2 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, маючи непогашену судимість та вчинивши злочин в період іспитового строку, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення.

До обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд відносить каяття в скоєному злочині, відшкодування завданих збитків.

Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.

За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення засудженого, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_4 в межах санкції визначеної ст. 186 ч.2 КК України у виді позбавлення волі, яке останній повинен відбувати. В свою чергу призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, на підставі ст. 71 КК України, з врахуванням вироку Апеляційного суду Вінницької області від 30.03.2017, остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, за правилами встановленими ст. 72 КК України.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з часу звернення вироку до виконання та його затримання.

Стосовно запобіжного заходу, враховуючи, що клопотань зі сторони учасників судового засідання не надходило, суд вважає, що до вступу вироку в законну силу підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

З врахуванням вироку Апеляційного суду вінницької області від 30.03.2017, остаточне покарання ОСОБА_4 призначити за сукупністю вироків, на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі строком на чотири роки і два місяці.

Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання та затримання ОСОБА_4 .

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: