Дата документу 31.10.2018 Справа № 554/8597/18
УХВАЛА
Іменем України

31 жовтня 2018 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого відділу розслідування ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_5 про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, у якому посилався на те, що слідчим відділом СУ ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР за №0000276 від 21.09.2018, з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 186 та ч. 3 ст. 187 КК України за фактами відкритого викрадення чужого майна (грабіж) та розбійного нападу, поєднаного з проникненням у житло та інше володіння особі.
Досудовим розслідуванням кримінального провадження встановлено, що 21.09.2018 близько 03 години невідомі особи проникли через вікно до будинку АДРЕСА_1 та вчинили напад на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я, вимагали грошові кошти від неї.

Крім того, в ніч з 21.09.2018 року на 22.09.2018 року невідомі особи шляхом пошкодження дверних запорів проникли до приміщення будинку ОСОБА_7 , який знаходиться за адресою: с. Грушине Хорольського р-ну Полтавської області, де застосовуючи насильство, заволоділи грошовими коштами в сумі 60 тис. грн., чим завдали потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вище вказану суму.

Також, 09.10.2018 до Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що 08.10.2018 близько 22 год. 30 хв., невстановлена особа, шляхом відкриття вхідних дверей проникла до будинку по АДРЕСА_2 , де вчинила розбійний напад на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого, застосовуючи фізичне насильство до потерпілої, заволоділа її грошовими коштами в сумі 3000 грн. та мобільним телефоном "Нокіа". Ступінь отриманих тілесних ушкоджень та сума завданого збитку встановлюються.

Крім того, в період часу із 19 год. 30 хв. по 22 год. 00 хв. 14.10.2018 невстановлені особи шляхом пошкодження вхідних дверей проникли до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де напали на громадянку ОСОБА_9 , з метою заволодіння чужим майном поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечним для життя та здоров`я останньої, в результаті чого заволоділи грошовими коштами в сумі 4 000 грн., мобільним телефоном марки «Нокиа» 1112 темно блакитного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , мобільним телефоном марки «Номи» із сімкартою мобільного оператора НОМЕР_2 , тюнером Т201 марки «Номи» чорного кольору S/N SSIT201062018, золотою каблучкою із камінням, спричинивши останній матеріальних збитків на суму, яка встановлюється.

24.10.2018 матеріали кримінальних проваджень об`єднані під єдиним загальним номером в ЄРДР №0000276.

У ході проведення досудового розслідування та встановлення осіб, які скоїли дані тяжкі правопорушення, до СУ ГУНП в Полтавській області надійшов рапорт старшого о/у УКР ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 про те, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів по даному кримінальному провадженню було встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення, а також інших кримінальних правопорушень з характерними ознаками причетні особи ромської національності, а саме: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець Харківської області, Дергачівського району, проживає АДРЕСА_4 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Богданівка, Знам`янського району, Кіровоградської області, проживає АДРЕСА_5 ; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець с. Писарівка, Великописарівський район, Сумської області, проживає АДРЕСА_5 ; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець с. Красноіванівка, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, проживає АДРЕСА_5 ; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає за адресою АДРЕСА_6 ; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , які час від часу змінюють місця ночівлі за адресою АДРЕСА_6 .

28.10.2018 о 10 год. 38 хв. старшим слідчим СУ ГУНП в Полтавській області підполковником поліції ОСОБА_18 , на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 26.10.2018 було проведено обшук автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_13 , під час якого в салоні автомобілю було виявлено та вилучено: будівельну перчатку чорно-червоного кольору; будівельну перчатку білого кольору з крапленням синього кольору; гаманець на металевій застібці з орнаментом, у якому знаходиться квитанція неоподаткованих платежів №273622 від ОСОБА_19 від 23.04.2013. З багажного відділення виявлено та вилучено лом довжиною близько 120 см та діаметром 30 мм. З-під капоту автомобіля виявлено та вилучено будівельну перчатку жовтого кольору з крапленням синього кольору.

Також під час проведення обшуку було вилучено автомобіль ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_3 , який було поміщено на територію П`ятихатського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, а також вилучено з даного автомобля 4 колеса в зборі та одне запасне колесо, які будуть направлені для проведення трасологічної експертизи.

Виявлене та вилучене під час проведення обшуку є знаряддям вчинення кримінальних правовпорушень, оскільки зберегли на собі сліди злочинів, а також підлягають вилученню та мають доказове значення для повноти, всебічності, об`єктивності розслідування кримінального провадження, а саме використовувалися під час вчинення тяжких злочинів та зберегли на собі їх сліди, вважаються тимчасово вилученим майном, тому слідчий просив накласти арешт.

Постановою від 28.10.2018 року вищевказані речі визнано речовими доказами.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.

Адвокат ОСОБА_13 - ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, зазначав, що відсутні підстави для його задоволення. Так як вказане майно не має ознак передбачених ст..98 КПК України.

В ст.16 КПК однією з основних засад кримінального провадження визнано недоторканність права власності. Позбавлення або обмеження цього права під час кримінального провадження можливе тільки на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому кодексом.

Згідно ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч.3 ст.132 КПК України). Також, згідно ч.5 цієї статті, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. При цьому, обов`язок доказування обставин, які визначені в ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора (ч.1 ст.92 КПК).

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, ч.3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до п. 3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частиною 2,3, 4 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 11 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У контексті розгляду підстав та умов накладення арешту на майно третьої особи доцільним є звернення до міжнародних нормативно-правових актів і практики Європейського суду з прав людини з цього питання. Стаття перша Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право вільно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Держава може вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів . Європейський суд з прав людини вперше у рішенні «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р. зазначив, що ст. 1 Першого протоколу Конвенції містить три окремі норми. Перша норма, яка має загальний характер, проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма стосується випадків позбавлення майна і підпорядковує його певним умовам ?вона міститься у другому реченні частини першої; третя норма визнає, що держави мають право, зокрема, контролювати використання майна відповідно до загальних інтересів шляхом запровадження законів, які вони вважають необхідними для забезпечення такої мети ?ця норма міститься в частині другій. Для з`ясування наявності порушення вказаної другої норми «позбавлення майна» ЄСПЛ повинен встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції . Будь-яке втручання з боку представників влади в безперешкодне користування особою своїм майном повинне бути «законним». Представники органів державної влади мають право контролювати використання майна лише на підставі законів. Таке втручання має бути законним і не свавільним «Беєлер проти Італії» , ЄСПЛ встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи» .

Частинами ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З метою повноти, всебічності та неупередженого розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав відповідно до ст..173 КПК України для арешту майна та задоволення клопотання , оскільки слідчим доведено, що вилучене майно відповідає критеріям визначеним ст..98 КПК України . Будь-яких інших даних на спростування вказаних висновків слідчому судді не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 28.10.2018 під час проведеного обшуку автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_13 , речі та документи:

-будівельну перчатку чорно-червоного кольору;

-будівельну перчатку білого кольору з крапленням синього кольору;

-гаманець на металевій застібці з орнаментом, у якому знаходиться квитанція неоподаткованих платежів №273622 від ОСОБА_19 від 23.04.2013,

-лом довжиною близько 120 см та діаметром 30 мм.,

-будівельну перчатку жовтого кольору з крапленням синього кольору,

-автомобіль ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_3 ,

-4 колеса в зборі та одне запасне колесо.

Місцем зберігання речей визначити СУ ГУ НП в Полтавській області м.Полтава, вул. Сковороди, 2Б.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Виконання ухвали доручити слідчому у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Слідчий суддя Октябрського

районного суду м.Полтави ОСОБА_1