Справа № 206/1400/18
1-кс/206/210/18
УХВАЛА

14 травня 2018 року Слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: слідчого ОСОБА_3

власника майна ОСОБА_4

представника заявника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, -

ВСТАНОВИВ:

03.05.2018 року заявник та його представник звернулися до суду із скаргою на бездіяльність слідчого СВ Самарського ВП ВДП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 . В обґрунтування своєї скарги заявник посилався на ті обставини, що в ході досудового розслідування кримінального провадження за №0000223 від 01.03.2018 року за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст.301 КК України, старшим слідчим СВ Самарського ВП Ільїни та слідчим ОСОБА_6 , разом з іншими правоохоронцями та прокурором 1-ї місцевої прокуратури м. Дніпро ОСОБА_7 , було проведено слідчу дію обшук. Вказана слідча дія була проведена 11.04.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для проведення слідчої дії стали: рапорт невідомої особи, покази «незрозумілого свідка», «фактичні дані про невідомих осіб», «інтернет-моніторинг невідомого», незрозуміла, необґрунтована, безпідставна думка правоохоронців, перелік яких зазначено в ухвалі суду про обшук. Ухвала про надання дозволу на проведення обшуку, видана суддею Самарського районного суду без зазначення номеру кримінального провадження та переліку речей, документів, матеріальних цінностей, які потрібно відшукати та вилучити, ну й взагалі виникають деякі питання щодо територіальної юрисдикції суду. В ході проведення обшуку офісного приміщення, яке орендує клієнт на підставі відповідного договору, не розпочатого документально (дата та час проведення обшуку, його початок правоохоронцями не зазначений), але все ж таки закінчено на аркуші в 23.50, а фактично близько 00.50 наступного дня вилучено (відповідно до маркування та переліку протоколу обшуку) наступне: системні комп`ютерні блоки 14шт., веб-камери «Логітек» - 14шт., вай-фай роутери «ТП-Линк» 2шт., реєстратор «Диджитал-відео-рекордер» - 1шт. флеш-накопичувач 1шт. Згідно тексту ухвали суду про обшук, єдиними доказами, що викладені, є повідомлення незрозумілого свідка про якийсь злочин і «липові» матеріали НСРД, чийсь рапорт щодо «інтернет-моніторингу», припущення правоохоронців про те, що на території Самарського району м. Дніпра існує якийсь сервер та мешкають злочинці тощо. «Зачепившись за сервер», слідчі «підвели» головуючого до необхідності надати дозвіл на обшук в іншому районі, але все ж таки відповідно до резолютивної частини слідчий суддя все ж таки не конкретизував, що саме повинно бути знайдено та вилучено. Беззаперечно за нормами КПК України вилучене в ОСОБА_4 майно є тимчасовим, слідчі не зверталися в подальшому до суду з клопотанням про арешт такого. 23.04.2018 року вони зареєстрували у канцелярії Самарського ВП м. Дніпро відповідне «клопотання про повернення тимчасово вилученого майна», але будь-якої відповіді станом на подання скарги так і не отримали. Просили суд прийняти скаргу до розгляду та визнати бездіяльність слідчого Самарського СВ ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , яка полягає у неповернення тимчасово вилученого майна незаконною та зобов`язати особу слідчого негайно повернути майно в переліку вилучено згідно з протоколом обшуку.

В судовому засіданні заявник та його представник підтримали скаргу та просили її задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні вимоги викладені в скарзі не визнав та просив відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення заявника та його представника, слідчого, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

На досудовому провадженні відповідно до ст.303 Кримінального процесуального кодексу України можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора.
Відповідно до ч.7 ст.236 Кримінального процесуального кодексу України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Статтею 169 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за постановою прокурора, ухвалою слідчого судді чи суду або у випадках, передбачених ч.5 ст. 171, ч.6 ст.173 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч.2 ст.113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-яку разі не пізніше граничного строку, визначеного положенням цього Кодексу.
01.03.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 301 КК України та розпочато кримінальне провадження № 0000223.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 11.04.2018 року слідчим СВ Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_7 було проведено обшук
10.04.2018 року слідчим суддею Самарського районного суду м. Дніпропетровська було винесено ухвалу, якою задоволено клопотання слідчого ОСОБА_3 про проведення обшуку та надано дозвіл на проведення обшуку житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення предметів кримінального правопорушення, майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також з метою відшукання та вилучення документів, речей і предметів, що мають безпосереднє значення, речових доказів у даному кримінальному провадженні та містять на собі сліди злочину, а також тих, які мають значення для встановлення істини у провадженні.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги той факт, що зазначені у скарзі речи та документи не водять до переліку майна, на відшукання якого прямо надано дозвіл слідчим суддею, а клопотання слідчого про арешт вилученого майна подано не було, слідчий суддя приходить до висновку про порушення слідчим норм діючого законодавства та вважає за необхідне частково задовольнити скаргу та повернути тимчасово вилучене майно його власникам.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 повернути ОСОБА_4 належне йому майно, що було вилучено 11.04.2018 року підчас проведення обшуку за адресою: м. Дніпро, Соборна площа, 1-б.

Відповідно до ст.309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1