Дата документу Справа № 330/637/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/502/18
Єдиний унікальний № 330/637/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 186 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 на вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 13 жовтня 2017 року (з урахуванням ухвали від 25.10.2017 року про виправлення описок), яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яковлеве Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта середня, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 24.02.2015 року Якимівським районним судом Запорізької області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2роки,
2) 14.04.2016 року Якимівський районним судом Запорізької області за ст.185 ч.3, 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки,
3) 08.06.2016 року Якимівським районним судом Запорізької області за ст.152 ч.3, ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, 70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 10 місяців 20 днів, звільнений від покарання у зв`язку з його відбуттям,
4) 26.12.2016 Якимівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, ч.2 ст.289, 70 ч.4,70 ч.1 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. 13.04.2017 р. вироком апеляційного суду Запорізької області вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 26.12.2016 р. в частині призначення покарання ОСОБА_7 скасовано та за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, ч.2 ст.289, 70 ч.4,70 ч.1 КК України призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України, і призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. У відповідності до ст.70 ч.4 КК України з врахуванням вироку апеляційного суду Запорізької області від 13.04.2017 р. призначено остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді 8 років позбавлення волі. Строк покарання рахується з 18.03.2016 року.
Зараховано у строк покарання строк покарання, відбутий ОСОБА_7 за вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 08.06.2016 р. у вигляді 3 років 10 місяців 20 днів позбавлення волі.
Зараховано ОСОБА_7 в строк покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 2 дням позбавлення волі строк знаходження у слідчому ізоляторі з 18.03.2016 р. по 25.10.2016 р. та з 10.11.2016 р. по 20.06.2017 р. включно. Зараховано ОСОБА_7 в строк покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 1 дню позбавлення волі строк знаходження в містах позбавлення волі та в слідчому ізоляторі з 26.10.2016 р. по 09.11.2016 р. та з 21.06.2017 р. по день набуття чинності вироку.
Обрано ОСОБА_7 міру запобіжного заходу тримання під вартою до набрання чинності вироку.

Також за цим вироком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Якимівка Запорізької області, громадянин України, не одруженого, не працюючого, освіта не повна середня, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 22.09.2010 р. Якимівським районним судом Запорізької області за ст.185 ч.3, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, 29.08.2013 р. звільнений умовно достроково з не відбутим строком 6 місяців 10 днів позбавлення волі;
2) 08.07.2016 Якимівським районним судом Запорізької області за ст.185 ч.3, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі;
3) 12.09.2016 Якимівським районним судом Запорізької області за ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі,
4) 28.02.2017 Якимівським районним судом Запорізької області за ст.263 ч.1, 70 ч.4 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України, і призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. У відповідності до ст.70 ч.4 КК України з врахуванням вироку Якимівського районного суду Запорізької області від 28.02.2017 р. призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді 4 років позбавлення волі. Строк покарання рахується з 22.02.2016 року.
Зараховано ОСОБА_10 в строк покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 2 дням позбавлення волі строк знаходження у слідчому ізоляторі з 22.02.2016 р. по 05.11.2016 р. та з 20.12.2016 р. по 20.06.2017 р. включно. Зараховано ОСОБА_10 в строк покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 1 дню позбавлення волі строк знаходження в містах позбавлення волі та в слідчому ізоляторі з 06.11.2016 р. по 19.12.2016 р. та з 21.06.2017 р. по день набуття чинності вироку.
Обрано ОСОБА_10 міру запобіжного заходу тримання під вартою до набрання чинності вироку.
Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом вироку, 06 лютого 2016 року, приблизно о 23-40 год., ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою відкритого викрадення чужого майна з квартири АДРЕСА_2 , де мешкає інвалід 1 групи ОСОБА_11 , прийшли до зазначеної квартири. Реалізовуючи свій злочинний намір, з метою проникнення до вказаної квартири ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 під приводом дізнатися номер мобільного телефону ОСОБА_12 , який є онуком ОСОБА_11 , ввели останнього в оману, в результаті чого ОСОБА_11 відчинив їм вхідні двері в квартиру.
Отримавши доступ до зазначеної квартири через добровільно відчинені двері, ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 увійшли до квартири АДРЕСА_2 , де ОСОБА_10 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, а саме схопивши потерпілого ОСОБА_11 за руки і закриваючи йому рот, позбавив ОСОБА_11 можливості чинити опір та викликати допомогу, а ОСОБА_7 взяв належне потерпілому ОСОБА_11 майно, після чого ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 вибігли з квартири і покинули місце вчинення злочину, повторно відкрито викравши належне ОСОБА_11 майно на загальну суму 2650 грн.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_9 , вирок відносно ОСОБА_10 не оскаржує.
Не оспорюючи обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 вважає, що вирок відносно останнього підлягає скасуванню через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого через м`якість. При призначенні покарання суд першої інстанції не в повній мірі врахував те, що ОСОБА_7 має 4 не погашені судимості, характеризується задовільно, ніде не працює, вчинив тяжкий злочин у стані алкогольного сп`яніння, відносно особи, що перебуває в безпорадному стані і безпідставно призначив мінімальне покарання, передбачене санкцією статті обвинувачення. Крім того, суд першої інстанції необґрунтовано застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим та фактично не призначив покарання, поглинувши його покаранням за попереднім вироком у вигляді 8 років позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного, прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання ОСОБА_7 та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.3 ст.186 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання цього покарання з покаранням, призначеним вироком Апеляційного суду Запорізької області від 13.04.2017 року, остаточно призначити покарання у виді 9 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора; обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги заступника прокурора; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, при обставинах, наведених у вироку, в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України перевірці в апеляційному порядку не підлягає.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, при обставинах, наведених у вироку вірно кваліфіковані місцевим судом за ч.3 ст.186 КК України.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів вирок суду в повній мірі відповідає вказаним вимогам судом першої інстанції були дотримані.

Відповідно до положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.

Доводи прокурора на предмет невідповідності призначеного покарання обставинам та тяжкості кримінального правопорушення, а також особі обвинуваченого внаслідок його м`якості колегія суддів вважає необґрунтованими. Усі наведені прокурором обставини (які обтяжують покарання) були враховані судом при призначенні покарання саме у сукупності з іншими обставинами (які пом`якшують покарання). При цьому на переконання колегії суддів з урахуванням ролі ОСОБА_7 у вчиненні злочину (те що він не застосовував насильства до потерпілого) призначення йому покарання в більшому розмірі ніж його співучаснику (вирок щодо ОСОБА_10 прокурором не оскаржувався, при наявності фактично однакових обставин які обтяжують і пом`якшують покарання) буде явно несправедливим.
Слід зауважити, що вказаний злочин було скоєно до ухвалення двох попередніх вироків щодо ОСОБА_7 , тобто на той момент, останній мав тільки одну непогашену судимість. Відтак колегія суддів вважає, що застосований судом принцип при призначенні остаточного покарання на підставі положень ч.4 ст.70 КК України (шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим), є правильним і відповідає меті покарання, якою є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, остаточний висновок суду щодо виду та розміру покарання призначеного ОСОБА_7 за епізод грабежу, а також щодо остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, можна визнати достатньо обґрунтованим.

Доводи зазначені в апеляційній скарзі прокурора правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді провадження, також не встановлено.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді провадження, не встановлено.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 13 жовтня 2017 року (з урахуванням ухвали від 25.10.2017 року про виправлення описок)відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4