УХВАЛА

05 червня 2018 р.
м. Київ

Справа № 709/1681/15-к

Провадження № 51-2152 км 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2017 року щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 жовтня 2016 року ОСОБА_6 визнано невинуватим і виправдано за недоведеністю його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
ОСОБА_6 визнано винуватим за ч. 2 ст. 309 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 серпня 2010 року та остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2017 року вирок місцевого суду залишений без змін.
У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухваленими щодо ОСОБА_6 судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого, просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, безпідставно виправдав ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України, поклавши в основу своїх висновків лише показання останнього, який своєї вини не визнав. Також прокурор стверджує про вибірковість дослідження доказів, ненадання їм належної правової оцінки, безпідставне відхилення судами в порушення вимог кримінального процесуального закону ряду його клопотань, що призвело до призначення необґрунтовано м`якого покарання. Крім того, вказує на те, що суд апеляційної інстанції формально підійшов до розгляду апеляційної скарги прокурора, на зазначені порушення не звернув уваги та постановив рішення, яке не відповідає вимогам КПК України.
Від засудженого ОСОБА_6 надійшли заперечення, в яких він просить залишити касаційну скаргу прокурора без задоволення, а судові рішення - без зміни.
До початку судового розгляду прокурор відмовився від поданої касаційної скарги та просив закрити касаційне провадження.
Оскільки прокурор відмовився від поданої касаційної скарги, а іншими учасниками судового провадження вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 жовтня 2016 року та ухвала Апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2017 року щодо ОСОБА_6 у касаційному порядку не оскаржені, касаційне провадження підлягає закриттю на підставі ст. 432 КПК України.
Керуючись статтями 432-434 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Суд

ухвалив:
Касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2017 року щодо ОСОБА_6 закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3