Провадження №: 1-кс/752/4623/18
У Х В А Л А

15.06.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва, клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0004427 від 06.05.2018, внесене начальником відділення слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , подане в порядку глави 17 Кримінального процесуального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

начальник відділення слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на майно - автомобіль «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було вилучено під час обшуку, та який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та накласти арешт на речі, які були вилучені під час обшуку вказаного автомобіля та осіб - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме: три поліетиленових пакетики з подрібненою речовиною рослинного походження; один поліетиленовий пакетик з подрібненою речовиною рослинного походження; мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕI2: НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Apple iPhone X» ІМЕІ: НОМЕР_4 ; предмет схожий на ніж; предмет схожий на пістолет з маркуванням « НОМЕР_5 » «Тульскій Импер. Петра Велик. Оруж. Заводь 1916» «9ммРА» «РНР-У-УОС» «УОС» з шістьма предметами схожими на патрони; дозвіл на зброю НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 ; мобільний телефон «Apple iPhone 7 Plus» ІМЕІ: НОМЕР_9 ; предмет схожий на ніж; мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ: НОМЕР_10 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_11 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_12 ; мобільний телефон «Apple iPhone 6» ІМЕІ: НОМЕР_13 ; предмет схожий на пістолет з маркуванням «Зроблено в Україні» «Латек» «Кал. 9 мм» «Safari» «Mod. 820G» «ХК004968» з шістьма предметами схожими на патрони; дозвіл на зброю НОМЕР_14 ; предмет схожий на ніж; мобільний телефон «LG» ІМЕІ1: НОМЕР_15 , ІМЕІ2: НОМЕР_16 ; мобільний телефон «Apple iPhone 7» ІМЕІ: НОМЕР_17 ; мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ1: НОМЕР_18 , ІМЕІ2: НОМЕР_19 ; предмет схожий на ніж.
Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 06.05.2018 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004427, правова кваліфікація - ч. 2 ст. 146 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 05.05.2018, приблизно о 17 год. 45 хв., невстановлені особи, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Паньківська, 10, із застосування фізичної сили, посадили до автомобіля «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 , невстановленого чоловіка та поїхали у невідомому напрямку.

Так, 06.06.2018 року, в ході обшуку вищезазначеного автомобіля було виявлено та вилучено три поліетиленових пакетики з подрібненою речовиною рослинного походження; один поліетиленовий пакетик з подрібненою речовиною рослинного походження; мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕI2: НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Apple iPhone X» ІМЕІ: НОМЕР_4 ; предмет схожий на ніж; предмет схожий на пістолет з маркуванням « НОМЕР_5 » «Тульскій Импер. Петра Велик. Оруж. Заводь 1916» «9ммРА» «РНР-У-УОС» «УОС» з шістьма предметами схожими на патрони; дозвіл на зброю НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 ; мобільний телефон «Apple iPhone 7 Plus» ІМЕІ: НОМЕР_9 ; предмет схожий на ніж; мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ: НОМЕР_10 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_11 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_12 ; мобільний телефон «Apple iPhone 6» ІМЕІ: НОМЕР_13 ; предмет схожий на пістолет з маркуванням «Зроблено в Україні» «Латек» «Кал. 9 мм» «Safari» «Mod. 820G» «ХК004968» з шістьма предметами схожими на патрони; дозвіл на зброю НОМЕР_14 ; предмет схожий на ніж; мобільний телефон «LG» ІМЕІ1: НОМЕР_15 , ІМЕІ2: НОМЕР_16 ; мобільний телефон «Apple iPhone 7» ІМЕІ: НОМЕР_17 ; мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ1: НОМЕР_18 , ІМЕІ2: НОМЕР_19 ; предмет схожий на ніж .
В судове засідання начальник відділення слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 не з"явився, про день та час розгляду клопотання повідомлений належним чиноим.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання є таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
У відповідності до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Не допускається арешт майна/коштів банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, а також майна/коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Судом встановлено, що вилучені предмети належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
При розгляді даного клопотання враховується той факт, що 06.06.2018 р., вилучені в ході обшуку автомобіль та предмети, визнані речовим доказом у кримінальному провадженні № 0004427.
Положенням ч. 3 ст. 170 КПК України дозволяється накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів лише на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України закріплено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Станом на час розгляду клопотання про арешт майна в суді, до суду не надано відомостей стосовно особи до якої висунуто підозру.
Також матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, так як відсутня потерпіла сторона у кримінальному провадженні.
Виходячи з положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю та ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України чітко встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура».
Виходячи з положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалося на порушення ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Разом з цим, Рішення Європейського Суду від 09 червня 2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).У відповідності зі ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Разом з тим, як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться недоторканість права власності.
Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. ст. 170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене під час обшуку 06.06.2018 року , а саме: три поліетиленових пакетики з подрібненою речовиною рослинного походження; один поліетиленовий пакетик з подрібненою речовиною рослинного походження; мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕI2: НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Apple iPhone X» ІМЕІ: НОМЕР_4 ; предмет схожий на ніж; предмет схожий на пістолет з маркуванням « НОМЕР_5 » «Тульскій Импер. Петра Велик. Оруж. Заводь 1916» «9ммРА» «РНР-У-УОС» «УОС» з шістьма предметами схожими на патрони; дозвіл на зброю НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 ; мобільний телефон «Apple iPhone 7 Plus» ІМЕІ: НОМЕР_9 ; предмет схожий на ніж; мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ: НОМЕР_10 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_11 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_12 ; мобільний телефон «Apple iPhone 6» ІМЕІ: НОМЕР_13 ; предмет схожий на пістолет з маркуванням «Зроблено в Україні» «Латек» «Кал. 9 мм» «Safari» «Mod. 820G» «ХК004968» з шістьма предметами схожими на патрони; дозвіл на зброю НОМЕР_14 ; предмет схожий на ніж; мобільний телефон «LG» ІМЕІ1: НОМЕР_15 , ІМЕІ2: НОМЕР_16 ; мобільний телефон «Apple iPhone 7» ІМЕІ: НОМЕР_17 ; мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ1: НОМЕР_18 , ІМЕІ2: НОМЕР_19 ; предмет схожий на ніж.
В частині накладення арешту на атомобіль «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя: