Провадження № 11-кп/792/402/18
Справа № 687/620/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

доповідача - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 18.03.2017 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України ОСОБА_7 , на вирок Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 05.04.2018 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, працюючого різноробочим в компанії «ВітАгро», військовозобов`язаного, судимого: 09.03.2017 року Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 289 КК України на 3 роки обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді арешту на строк 4 місяці.
На підставі ч.1 ст.71, 72 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 09.03.2017 року і остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця обмеження волі.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

До вступу вироку в законну силу обрано запобіжний захід - особисте зобов`язання прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися без дозволу суду із населеного пункту с. Демківці Чемеровецького району Хмельницької області, де обвинувачений на даний час проживає, та повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Як установлено судом першої інстанції, 18 березня 2017 року близько 15 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні відділення №1 «Нова Пошта», що в смт. Чемерівці. Хмельницької області по вул. Центральна. 2, виявивши на прилавку, у зазначеному приміщенні, залишений ОСОБА_9 мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «GТ-S5830i», скориставшись відсутністю сторонніх осіб, а також тим, що за його діями не спостерігають працівники відділення «Нова пошта», вирішив умисно, таємно викрасти вказаний мобільний телефон.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, викрав з прилавку у приміщенні відділення №1 «Нова пошта» належний ОСОБА_9 мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «GТ-S5830i», ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 800 гривень, із наявною всередині сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар». абонентський номер НОМЕР_2 , вартістю 30 гривень, грошовими коштами на рахунку в сумі 5 гри., а також флеш-накопичувачем формату «МісгоSD» марки «Тгаscend» ємкістю 2 Гб вартістю 120 гривень, а всього на загальну суму 955 гривень.

Захисник ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі, вважає вирок місцевого суду незаконним, необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_7 на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним вказаного злочину. Посилається на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зокрема, вказує, що обвинувачений ОСОБА_7 заперечує факт викрадення телефону, стверджує, що телефон був залишений потерпілою на «Новій пошті», а він, помітивши його, намагався знайти власника та мав намір його повернути. Суд першої інстанції не надав оцінки показам свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які підтвердили намір обвинуваченого повернути телефон. Звертає увагу суду на те, що викладені у вироку показання потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не відповідають показанням, наданими ним в ході судового розгляду. Заява ОСОБА_7 про добровільну видачу телефону від 19.03.2017 року є недопустимим доказом, оскільки складена під тиском слідчого та була ним продиктована, а раніше написана заява від 18.03.2018 року була знищена слідчим. Така слідча дія, як прийняття заяви ОСОБА_9 була проведена з грубим порушенням кримінального процесуального законодавства, оскільки в протоколі вказаної слідчої дії викладено відомості з порушенням послідовності дій.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтуються на доказах, одержаних у встановленому законом порядку, досліджених у судових засіданнях, належно оцінених судом, і вони є обґрунтованими.
Доводи в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 про недоведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні, інкримінованого правопорушення, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження і є безпідставними.

Так, в суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_7 не заперечував того, що 18 березня 2017 року близько 15 год., перебуваючи в приміщенні відділення №1 «Нова Пошта», що в смт. Чемерівці, по вул. Центральна, 2, виявив на прилавку мобільний телефон марки «SAMSUNG», який лежав біля посилки. Подумав, що телефон забув попередній відвідувач, тому, з метою відшукати власника, взяв телефон та вибіг на вулицю. Пройшовши до автостанції, власника знайти не зміг. При цьому, телефон випадково впав на землю і у нього відлетіла кришка та вилетіла сімкартка. Все зібрав, поклав до кишені та поїхав в с. Кугаївці до знайомого. Мав на меті повернутись та занести телефон на «Нову Пошту», однак це зробити не зміг, оскільки телефон було вилучено працівниками поліції.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно не погодився з доводами обвинуваченого про намір повернути телефон потерпілій та відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, оскільки його вина підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_9 підтвердила, що 18.03.2017 року близько 15 год. перебувала в приміщенні відділення №1 «Нова Пошта», що в смт. Чемерівці Хмельницької області, по вул. Центральна, 2, та залишила мобільний телефон марки «SAMSUNG». Коли виявила його відсутність звернулась в правоохоронні органи. В подальшому дізналась, що телефон викрав ОСОБА_7 , який вже його повернув, претензій до нього не має.

З показань свідка ОСОБА_12 вбачається, що у вказаний день, в приміщенні «Нової Пошти» потерпіла ОСОБА_9 отримувала поштове відправлення. На прилавку знаходився мобільний телефон, на який хтось телефонував і який забрав ОСОБА_7 та пішов.
Свідок ОСОБА_13 підтвердив, що запам`ятав, як ОСОБА_7 взяв мобільний телефон на «Новій пошті», через деякий час ОСОБА_9 повернулась за ним.
Згідно з показаннями свідка ОСОБА_14 , він працював на «Новій Пошті», пам`ятає що був факт коли ОСОБА_9 приходила на «Нову Пошту», а через деякий час почув від працівників, що у неї зник мобільний телефон, однак обставини його зникнення йому не відомі, ОСОБА_7 не знає.
За показаннями свідка ОСОБА_10 18.03.2017 року, він з братом ОСОБА_7 приїжджав до «Нової Пошти» в смт. Чемерівці, де ОСОБА_7 отримував відправлення. Останній, через деякий час, вийшов з приміщення та пішов в бік автостанції, в подальшому повідомив, що хтось забув на прилавку «Нової Пошти» мобільний телефон і він шукає власника, проте вони поспішали в с. Кугаївці, тому були вимушені поїхати.
З показань свідка ОСОБА_11 слідує, що до нього ввечері 18.03.2017 року приїхав ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , в якого був мобільний телефон, який він знайшов на «Новій Пошті».

Вказані показання потерпілої та свідків узгоджуються між собою, тому суд обґрунтовано взяв їх до уваги, оскільки будь-яких підстав вважати їх недостовірними, під час розгляду кримінального провадження, здобуто не було.

Крім того, винуватість ОСОБА_7 підтверджується іншими доказами.
Так, з протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 18.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_9 просить прийняти міри до особи, яка 18.03.2017 року близько 15 год. в приміщенні відділення №1 «Нова Пошта», що в смт. Чемерівці, по вул. Центральна. 2, викрала мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «GТ-S5830i».
З даних заяви ОСОБА_7 від 19.03.2017 року, слідує, що він добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон «SAMSUNG» моделі «GТ-S5830i», ІМЕІ НОМЕР_1 .
Із змісту заяви ОСОБА_7 від 20.03.2017 року, він добровільно видав працівникам поліції сім-картку мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , належну потерпілій ОСОБА_9 .
З даних висновку про оцінку № 220302 від 22.03.2017 року вбачається, що ринкова вартість мобільного телефону марки «SAMSUNG» моделі «GТ-S5830i», станом на 18.03.2018 року становить 800,00 грн..
Згідно з даними протоколу огляду предмету (речового доказу) від 23.03.2017 року оглянуто вилучений мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «GТ-S5830i» жовтого кольору.
Відповідно до протоколу передачі речового доказу на зберігання від 23.03.2018 року, потерпілій ОСОБА_9 передано на зберігання мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «GТ-S5830i».
Цим та іншим перевіреним і дослідженим у судовому засіданні доказам місцевий суд дав належну оцінку в їх сукупності, і прийшов до обґрунтованого висновку про доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого, ч.1 ст.185 КК України, а саме, у таємному викраденні чужого майна.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів, з огляду на правовий висновок Верховного суду України, який міститься у постанові Верховного Суду України від 06 березня 2014 року у справі №5-2кс-14.
При розгляді цієї справи Верховний Суд України зазначив, що незаконне таємне заволодіння майна, що фактично не вийшло з володіння власника, або особи, якій було ввірене, але опинилося з будь-яких причин у неналежному місці, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.
Про умисел ОСОБА_7 на викрадення вказаного майна свідчить його поведінка під час та після злочину. Після виявлення телефону обвинувачений забрав його та залишив приміщення відділення №1 «Нова пошта», не повідомивши працівників відділення про виявлений телефон. Він розумів, що хтось забув телефон і може за ним повернутися.
Твердження захисту про те, що обвинувачений намагався розшукати власника, що свідчить про відсутність в нього умислу на заволодіння майном, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_7 не знав хто саме є власником телефону, забрав його, усвідомлюючи, що це унеможливить володіння ним потерпілим, проте забрав телефон і з місця події зник.
Крім того, колегія суддів вважає безпідставними посилання захисника в апеляційній скарзі на недопустимість доказів, зокрема, заяви ОСОБА_7 про добровільну видачу телефону від 19.03.2017 року та проведення слідчої дії - прийняття заяви ОСОБА_9 , з грубим порушенням кримінального процесуального законодавства.
Суд обґрунтовано прийшов до висновку, що факт застосування тиску на ОСОБА_7 в судовому засіданні не підтвердився, крім того, факт вибуття з володіння потерпілої даного телефону обвинувачений не оспорює. З протоклу прийняття заяви вбачається достатньо відомостей про те, що злочин відносно потерпілої ОСОБА_9 було вчинено.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтами не надано.

Будь-яких даних, які б ставили під сумнів достовірність наведених у вироку доказів, на що є посилання в апеляційній скарзі, не встановлено, не вбачає таких і колегія суддів.

Покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України у виді 4 місяців арешту та на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків у виді обмеження волі на строк 3 років 1 місяця призначене у відповідності до положень ст.ст.65, 71 КК України, з наведенням у вироку обґрунтувань такого рішення. Воно є необхідним й достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Положеннями ст.65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, в межах санкції статті, інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 кримінального правопорушення, судом враховано тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим злочину, дані про його особу, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, думку потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Зокрема, судом враховано те, що обвинувачений вчинив новий умисний злочин, в період іспитового строку, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнав його молодий вік, наявність в нього на утриманні малолітньої дитини та думку потерпілої з приводу призначення покарання,

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнав рецидив злочину.
Призначене ОСОБА_7 покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку у межах апеляційних скарг немає.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а :
Вирок Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 05.04.2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2