Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
25 червня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0000743 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тернівка Ізяславського району Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, пенсіонера, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 342 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 23 березня 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 342 КК України, і призначено покарання: за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України шість років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 342 КК України один рік позбавлення волі. Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено остаточне покарання шість років і шість місяців позбавлення волі.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 4862 грн процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Як визнав доведеним суд, ОСОБА_5 02 грудня 2017 року приблизно о 17.00 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на подвір`ї господарства покійного ОСОБА_9 , що в АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на знищення чужого майна (будинку), з мотивів помсти облив вхідні двері вказаного будинку бензином і підпилив його за допомогою сірників, залишивши після цього місце злочину, однак, з причин, незалежних від його волі, не довів свій злочин до кінця, оскільки пожежу було ліквідовано. В результаті підпалу пошкоджено вхідні двері будинку із заподіянням майнової шкоди на суму 5260 грн.

В цей же день о 17.30 год. ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння на подвір`ї власного господарства, що в АДРЕСА_1 , під час спроби працівниками поліції провести з ним бесіду, відмовився виконувати законні вимоги інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 та поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_11 щодо припинення своєї протиправної та зухвалої поведінки, і, застосовуючи фізичну силу, затіяв бійку з ОСОБА_11 , в ході якої завдав йому удар зворотньою стороною леза ножа в ліву ногу, не спричинивши тілесних ушкоджень.

У поданій апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого в скоєних кримінальних правопорушеннях та правильності кваліфікації його дій, доводить, що суд призначив ОСОБА_5 , який являється постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, надто суворе покарання без врахування ряду його помякшуючих обставин - щирого розкаяння, сприяння в розкритті злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин вперше, у звязку з чим просить вирок змінити, призначити ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України три роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 342 КК України один рік позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання три роки позбавлення волі, застосувавши до обвинуваченого положення ст. 75 КК України із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , будучи належним чином повідомленими про день і час розгляду апеляційної скарги, подали письмові заяви про розгляд апеляційної скарги захисника, яку вважають безпідставною, а вирок суду законним, без їхньої участі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_5 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора та потерпілого ОСОБА_8 про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, яким судом дана правильна юридична оцінка, що не заперечується в апеляційній скарзі самим апелянтом і не оспорюється ніким з учасників судового розгляду.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, як видно з вироку, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких, згідно положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, особу ОСОБА_5 , який задовільно характеризується за місцем проживання, як особа, щодо поведінки якої з боку сільської ради були зауваження з приводу вчинення фізичного і психологічного насильства в сім`ї, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, ряд обставин, що помякшують покарання, обставини, що обтяжують покарання, і призначив ОСОБА_5 за закінчений замах умисного знищення чужого майна, шляхом підпалу, максимально можливе покарання у виді позбавлення волі.

При цьому суд покликався на три пом`якшуючі обставини покарання - визнання вини, щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, а також на обтяжуючі обставини покарання - вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, та в стані алкогольного сп`яніння.

Однак, на думку колегії суддів, суд безпідставно визнав обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, оскільки, згідно ст. 67 КК України, перелік обставин, що обтяжують покарання, є вичерпним, і наведена судом обтяжуюча обставина в переліку відсутня.

Також суд не дав відповідної оцінки ряду наведених у вироку пом`якшуючих обставин - визнання вини, щире каяття і активне сприяння в розкритті злочину, та залишив поза увагою той факт, що ОСОБА_5 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, являється постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.п. 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) „Про практику призначення судами кримінального покарання, судам, з врахуванням ступеня тяжкості злочину, даних про особу ( поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле ( зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї ( наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан, тощо, належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочин, і тим, які активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Враховуючи, що ОСОБА_5 , який являється пенсіонером та постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, щиро розкаявся у вчиненому та приносить щирі вибачення потерпілим, вперше притягується до кримінальної відповідальності, активно сприяв в розкритті злочину, колегія суддів вважає за можливе пом`якшити покарання обвинуваченому, яке є явно несправедливим через суворість, а тому вирок в частині призначення покарання, на підставі ч. 2 ст. 409 КК України, підлягає зміні.

Поряд з цим, відповідно до положень ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання можливе тоді, коли суд дійде висновку про виправлення засудженого без відбування покарання лише за наявності цілого комплексу обставин, що пом`якшують покарання.

Як в суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 в нетверезому стані умисно вчинив підпал будинку, у якому знаходилися неповнолітні діти та члени його родини, стосовно яких він в нетверезому стані неодноразово вчиняв насильство, а тому твердження сторони захисту щодо можливості застосування положень ст. 75 КК України відносно ОСОБА_5 не заслуговують на увагу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 23 березня 2018 року щодо ОСОБА_5 в частині призначення покарання змінити.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України на п`ять років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 342 КК України на один рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначити п`ять років позбавлення волі.

Виключити з мотивувальної частини вироку обтяжуючу покарання обставину - вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду засудженим протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3