Провадження № 1-в/127/543/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
представника Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка»: ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного лікаря комунального закладу «Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенко» ОСОБА_6 про продовження примусового лікування, як захід медичного характеру у психіатричній лікарні зі звичайним режимом нагляду ОСОБА_7 ,-
ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання головного лікаря комунального закладу «Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенко» ОСОБА_6 про продовження примусового лікування, як захід медичного характеру у психіатричній лікарні зі звичайним режимом нагляду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подання мотивовано тим, що ОСОБА_7 , житель АДРЕСА_1 06.02.2018 року був госпіталізований в 14 відділення ВОПНЛ ім. акад. О.І.Ющенка згідно ухвали Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.01.2018 року, справа №133/1957/17-к.
За даними архіву Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка ОСОБА_7 з 20.08.1980 року по 26.08.1980 року, з 11.03.2011 року по15.04.2011 року, з 20.05.2011 року по 24.10.2011 року, з 15.11.2011 року по 24.04.2012 року, з 11.07.2012 року по 28.09.2012 року, з 09.10.2013 року по 03.12.2012 року, з 06.02.2013 року по 23.04.2013 року з 11.05.2013 року по 18.07.2013 року, з 25.09.2013 року по 17.01.2014 року, з 13.02.2014 року по 18.04.2014 року, з 06.08.2014 року по 12.12.2014 року, з 06.01.2015 року по 09.05.2015 року, з 06.08.2015 року по 04.02.2016 року, з 10.03.2016 року по 20.07.2016 року, з 06.10.2016 року по 20.01.2017 року перебував на стаціонарному обстеженні та лікуванні в психіатричних відділеннях у зв`язку з відставанням в розумовому розвитку від однолітків, недорозвитком мови, наявністю судомних нападів, погіршенням психічного стану - погано спав вночі, конфліктував з рідними, проявляв агресію, тікав з дому, відмовлявся від прийому ліків. При обстеженні лікарями відмічено, що ОСОБА_7 доступний малопродуктивному контакту, відповідає на прості запитання; його мова погано розвинута, словниковий запас вкрай обмежений; емоції нестійкі, лабільні; увага нестійка;мислення грубо конкретне, не здатне до узагальнення абстрагування, судження вкрай примітивні, пам`ять та інтелект значно недорозвинуті. Ознак маячення, галюцинацій не спостерігалось. Критика до свого стану відсутня.
У відділеннях скарг не висловлював, не міг адаптуватись, часто плакав, сумував за домом. При виконанні інструкцій потребував додаткових роз`яснень. З однолітками не спілкувався, зацікавленості ні до чого не проявляв. Коло інтересів обмежене переважно фізіологічними потребами. 11.06.2011 pоку, 15.12.2011 pоку, 01.01.2017 pоку, 02.01.2017 pоку спостерігались судомні напади з втратою свідомості, тонічними та клонічними судомами, виділенням піни з рота, мимовільним сечовиділенням, тривалістю 1,5-2 хвилини. В подальшому пацієнт був розгублений, сонливий, починав перебирати руками постіль, не реагував на запитання та зауваження, після чого засинав. В подальшому не пам`ятав, що з ним відбувалось. Лікарями-психіатрами встановлювався діагноз: помірна розумова відсталість із значними порушеннями поведінки. Судомний синдром нез`ясованого генезу. (іст. хв. № № 8155, 2547, 5179, 11775, 7194, 10422, 1440, 5194, 10805, 1751, 8389, 56, 9266, 2597, 10602).
За рішенням Козятинського міськрайонного суду ОСОБА_7 з 11.07.2012 pоку по 09.08.2012 pоку перебував на стаціонарній судово-психіатричній експертизі у Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. акад. О.І. Ющенка для визначення дієздатності. При обстеженні відмічено: притомний; достатньо орієнтований у власній особі, грубо орієнтований в місці перебування, дезорієнтований в часі; на запитання відповідає однослівно, після паузи, по суті; мова погано модульована, нерозбірлива; розмови не підтримує; настрій мінливий, дратівливий, тривожний, опирається огляду. Мислення грубо конкретне, сповільнене за темпом; судження вкрай примітивні; коло інтересів обмежене переважно фізіологічними потребами; пам`ять недорозвинена у всіх функціях; інтелект недорозвинений. Маячних ідей не висловлює; розлади сприйняття в поведінці не виявляє; критика до свого стану відсутня. У відділенні потребував постійного стороннього нагляду та догляду, проявляв емоційну нестійкість, підвищену дратівливість. Судомних нападів не спостерігалось. Сон та апетит були достатні. На підставі вищесказаного комісія дійшла висновку, що ОСОБА_7 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді помірної розумової відсталості, обумовленої органічним ураженням головного мозку нез`ясованого генезу в перинатальному періоді. Суду рекомендовано визнати його недієздатним (акт № 118).
Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.01.2018 (справа №133/1957/17-к) щодо ОСОБА_7 було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним режимом нагляду.
26.06.2017 pоку ОСОБА_7 за направлення райпсихіатра у супроводі дядька-опікуна вступив на стаціонарне лікування у психіатричне відділення Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка. З`ясовано, що його стан погіршився протягом останнього тижня - став дратівливим, конфліктним, агресивним, не спить вночі, відмовляється від підтримуючого лікування, тікає з дому, бродяжить, зловживає алкоголем. При обстеженні лікарями-психіатрами відмічено, що ОСОБА_7 притомний; у власній особі орієнтований частково - називає своє ім`я, прізвище, не може назвати свій вік, дату народження; грубо орієнтований у місці перебування, дезорієнтований в часі; доступний формальному мовному контакту; на запитання відповідає вибірково, не завжди по суті; мова погано модульована, словниковий запас обмежений; мислення грубо конкретне; судження вкрай примітивні; настрій мінливий; емоційно лабільний, дратівливий, схильний до імпульсивних дій; інтелект недорозвинений; розладів сприйняття в поведінці не виявляє; критика до хвороби відсутня. У відділенні виявляв емоційну нестійкість, дратівливість. Грубих порушень режиму не відмічалось. Розвагами не цікавився. На прохання залучався в прості трудові процеси. Судомних нападів на тлі прийому ліків не спостерігалось (іст. хв. № 7149).
У процесі лікування психічний стан пацієнта дещо покращився, але, хворий залишається тривожним, надокучливим, поведінка не досить впорядкована. Вразливий, легко піддається чужому впливу. Потребує контролю щодо прийому ліків. Формально жалкує про скоєне.
Висновок комісії лікарів-психіатрів від 17.07.2018 року діагноз: помірна розумова відсталість зі значними порушеннями поведінки. За своїм психічним станом потребує продовження примусового стаціонарного лікування, як захід медичного характеру у психіатричній лікарні зі звичайним режимом нагляду.
Представник комунального закладу «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» подання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в поданні.
Прокурор та захисник не заперечували, щодо задоволення подання.
Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали подання, суд вважає за доцільне продовжити надання ОСОБА_7 примусового лікування, як захід медичного характеру у психіатричній лікарні зі звичайним режимом нагляду.
Згідно висновку комісії лікарів психіатрів від 17.07.2018 року: ОСОБА_7 страждає на помірну розумову відсталість зі значним порушенням поведінки. За своїм психічним станом потребує продовження примусового стаціонарного лікування, як захід медичного характеру із звичайним режимом нагляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Статтею 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу, який надавав особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів психіатрів.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 КК України, ст. 514, 512 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання головного лікаря комунального закладу «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» ОСОБА_6 про продовження примусового лікування, як захід медичного характеру у психіатричній лікарні зі звичайним режимом нагляду ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , надання примусового лікування, як захід медичного характеру у психіатричній лікарні зі звичайним режимом нагляду.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: