Справа № 545/2407/18
Провадження № 1-в/545/564/18
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області справу за клопотанням засудженої:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середньою освітою, уродженку м. Тюмень Російської Федераці, мешканки: АДРЕСА_1 , не заміжню, громадянку України, до засудження не працювала,раніше судимої:

1) 16.02.1994 року Артемівським міським судом Донецької області за ст. 114 КК України 1 рік позбавлення волі. Звільнено 04.04.1994 року ухвалою Донецького обласного суду від 29.03.1994 року ст. 363, 364 КПК України вирок відмінити та направити на розслідування;

2) 06.12.1996 року Артемівським міським судом Донецької області за ст. 178ч. 1 КК України 6 місяців позбавлення волі. Звільнена 21.03.1997 року умовно - достроково на 1 місяць 16 днів;

3) 01.12.1997 року Артемівським районним судом Донецької області за ст. 140 ч. 1 КК У країни 1 рік позбавлення волі;

4) 23.03.1998 року Артемівським міським судом Донецької області за ст. 140 ч.3, 14, 42 ч.3 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнено 21.08.1999 року ст. 5 ЗУ «Про амністію» 16.07.1999 року;

5) 20.04.2002 року Артемівським міським судом Донецької області за ст. 187 ч.3КК України 7 років позбавлення волі;

6) 30.05.2002 року Артемівським міським судом Донецької області за ст. 187 ч. 3 КК України 7 років позбавлення волі конфіскацією майна. Звільнено 17.04.2009 року за відбуттям строку покарання.

7) 09.04.2010 року Артемівським міським судом Донецької області за ст. 15, 185 ч.2 КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Звільнено 05.03.2011року за відбуттям строку покарання;

8) 18.05.2016 року Артемівським міським судом Донецької області за ст. 185 ч.3 КК України 3 роки позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення, -

в с т а н о в и в:

До Полтавського районного суду Полтавської області звернулась засуджена ОСОБА_4 , з клопотанням про її умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона відбула частину призначеного покарання і стала на шлях виправлення.

Від засудженої особи та представника адміністрації установи НВК № 65 до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Прокурор у судовому засіданні проти клопотання заперечували, виходячи з того, що засуджена не досягла необхідного рівня виправлення, так як за час відбування покарання має 1 стягнень, та жодного заохочення, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання про її умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши думку прокурора, розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до наступного висновку.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 , 04.11.2016 року засуджена Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 2, ст.70 ч. 4 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 72 ч.5 України ст 1 ч. 1 Закону України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26.11.2015 року зараховано,у строк основного покарання період 19.09.2016 року по 04.11.2016 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Полтавського районного суду від 10.05.2017 року на підставі ст. 72 ч.5 КК України, ст. 1 ч. 1 Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26.11.2015 року, засудженій ОСОБА_4 зараховано у строк основного покарання період 05.11.2016 року по 06.12.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 13.10.2017 року у застосуванні Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року - відмовлено.

Початок строку відбування покарання: 19.09.2016 року, кінець строку відбування покарання: 01.07.2019 року.

Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджена ОСОБА_4 перебуває у місцях позбавлення волі з 19.09.2016 року.

Також встановлено, що з 06.01.2017 року засуджена ОСОБА_4 відбуває міру кримінального покарання в Надержинщинській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№65). За час відбування покарання засуджена має 1 стягнення та жодного заохочення, що вказує на небажання засудженої особи ставати на шлях виправлення.

Згідно Характеристики затвердженої начальником НВК № 65, встановлено, що засуджена ОСОБА_4 за час відбування покарання не довела свого виправлення, тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» , звернено увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення .

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд враховує особу засудженої, відомості щодо її посередньої поведінки, та виходячи з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань є виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання у процесі відбування покарання.

Аналізуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що засуджена своє посередньою поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення і у суду відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбуття не відбутої частини покарання, а тому у задоволенні клопотання засудженої, - слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Полтавського районного суду ОСОБА_1