АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурорівОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 13 вересня 2018 року, якою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Івангород, Христинівського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, має на утриманні малолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Визначено строк дії ухвали в межах строку досудового розслідування, який продовжений до трьох місяців. Покладено на ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, -

в с т а н о в и л а :

Старший слідчий СВ Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 .

Клопотання вмотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01.05.2018 близько 23 год. гр. ОСОБА_9 , після розпиття алкогольних напоїв, в приміщенні бару «Банка Пива», який розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна, 215, де у нього виник словесний конфлікт з працівницею вищевказаного закладу, вийшовши на вулицю, будучи озброєним ножем, за раптово виниклим умислом, безпідставно, з метою заподіяння смерті іншій людині, наніс раніше незнайомому йому потерпілому гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 один удар невстановленим у ході досудового слідства предметом, в життєво важливі органи, а саме -середню частину грудної клітки, в область серця. В результаті зазначених протиправних дій підозрюваного ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_11 відповідно до довідки КЗ «Третя Черкаська міська лікарня» від 01.05.2018 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого ножового колото-різаного поранення середньої частини грудної клітки, шок другого ступеню, які відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17 січня 1995 p., відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння. Однак ОСОБА_9 не довів свій злочинний намір, направлений на позбавлення життя іншої людини до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як потерпілому було своєчасно надано невідкладну медичну допомогу, а сам ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник.

12.06.2018 по даному факту ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 15, ч.І ст.115 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та наявність ризиків, передбачених п.п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, старший слідчий просив застосувати стосовно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 13 вересня 2018 року у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - домашній арешт, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22-00 години по 06-00 годин.

Визначено строк дії ухвали в межах строку досудового розслідування, який продовжений до трьох місяців.

Покладено на ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, та зобов`язано його: за наявності здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення судом вимог КПК України та винести нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу недостатньо врахував, що наявність постійного місця проживання та перебування у підозрюваного на утриманні неповнолітньої дитини не спростовують наявності ризиків у кримінальному провадженні, та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого останній підозрюється.

Звертає увагу на існування ряду ризиків, запобігти яким можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні, міркування захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили залишити судове рішення без змін, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 194 КПК України , якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та 2 ч.1 ст. 194 КПК України , але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що є достатні дані про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.І ст.115 КК України.

На думку колегії, слідчим суддею при обранні міри запобіжного заходу дотримано вимог міжнародного права щодо забезпечення прав людини та вимог кримінального процесуального закону, враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, характеризується позитивно, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, а саме: має на утриманні неповнолітню доньку, одружений, та обґрунтовано обрав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з визначенням часу та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, який є необхідним та достатнім запобіжним заходом для забезпечення дотримання підозрюваним належної процесуальної поведінки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, щодо недоведеності наявності ризиків, зазначених у клопотанні та в апеляційній скарзі, оскільки такі ризики не ґрунтуються на будь-яких доказах та не узгоджуються з об`єктивними даними, які характеризують особу підозрюваного.

Крім того, як слідчим в клопотанні, так і прокурором в апеляційній скарзі не обґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України, ніж тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі фактичні обставини справи і прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо недостатнього врахування слідчим суддею при обранні запобіжного заходу тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , а відтак і наявність ризику ухилення від слідства та суду є безпідставними та були предметом дослідження у суді першої інстанції. До того ж, сама по собі тяжкість злочину та можливе покарання, не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, шляхом застосування такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що будь-яких підстав для скасування ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 13 вересня 2018 року, та обрання стосовно підозрюваного більш суворого запобіжного заходу не має.

Керуючись статтями 194, 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 13 вересня 2018 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :