Кримінальне провадження № 629/8/18
Номер провадження 1-кп/629/367/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-13.01.2005 року Лозівским міськрайонним судом Харківської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
-12.12.2005 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст. 296 ч.2, 153 ч.1, 186 ч.2, 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, звільнений 01.11.2010 року умовно-достроково на 7 місяців 21 день;
-17.05.2012 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі на 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
-19.12.2012 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст. 194 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, звільнений 04.11.2016 року по відбуттю строку покарання,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
22.12.2017р. близько 02.00 години ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_1 , де впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх громадян не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді майнової шкоди і бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливого мотиву, з метою наживи, руками відігнув металеву решітку та розбив скло на вікні підсобки магазину і проник у приміщення магазину, звідки таємно викрав гроші в сумі 419 гривень, які належать ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник і викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах. Щиросердно розкаюється у скоєному ним злочині.
Прокурор який приймав участь у судовому засіданні, як сторона державного обвинувачення, просив визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винним та призначити йому покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі.
Враховуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також те, що обвинувачений не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу, а також доказів щодо речових доказів.
Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого, суд находить його вину повністю доказаною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий за умисні злочини, у тому числі за крадіжки та грабежі, знову вчинив крадіжку, передбачену ч.3 ст. 185 КК України, тобто тяжкий злочин, через незначний період часу 13 місяців з моменту звільнення з місць позбавлення волі, не працює, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується формально позитивно.

Згідно досудової доповіді Лозівського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 19.01.2018р., ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення є високою, загальний рівень ризику для суспільства є високим .

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття у скоєному, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, а також рецидив злочинів.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує положення ст. 69-1 КК України.
Із врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції від суспільства.
Захід забезпечення кримінального провадження не обирати до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 обчислювати з фактичного затримання його співробітниками поліції.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Захід забезпечення кримінального провадження не обирати до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 обчислювати з фактичного затримання його співробітниками поліції
Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України, а саме речові докази:

- металевий лом та чоловічий светр, передані в камеру зберігання речових доказів Лозівського ВП ГУНП в Харківській області знищити;

- гроші в сумі 419 грн., передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1