Справа № 750/4144/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/150/18
Категорія - ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового

засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.06.2018 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

1)06.06.2000 Деснянським районним судом м.Чернігова за ч.1 ст.229-6, ч.2 ст.17, ч.3 ст.140, ст.42 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

2)15.04.2004 Деснянським районним судом м.Чернігова за ч.2 ст.185, ст.ст.75, 76 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

3)11.08.2005 Деснянським районним судом м.Чернігова за ч.2 ст.187, ст.ст.69, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна;

4)08.07.2009 Деснянським районним судом м.Чернігова за ч.2 ст.185, ст..71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

5)23.05.2013 Деснянським районним судом м.Чернігова за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

6)27.01.2014 Деснянським районним судом м.Чернігова за ч.1 ст.121, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі та 20.09.2016 звільнено від відбуття покарання умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 6 місяців 24 дні згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 12.09.2016, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.06.2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначено йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_6 за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 27.01.2014 року і остаточно призначено йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 1716 гривень процесуальних витрат.

Долю речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, 15.03.2018 року, приблизно о 02 год. 25 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи на вулиці між будинком №256 по вул.Льотна та будинком №80 по вул.Ю.Мезенцева у м.Чернігові, шляхом вільного доступу, діючи повторно, розбив праве переднє бокове скло автомобіля марки MERCEDES - BENZ Sprinter 313 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з якого в подальшому таємно викрав акумуляторну батарею фірми MERCEDES - BENZ, маркуванням А, 12V, ємністю 95 А/г, вартість якої, згідно висновку експерта №2202/18-24 від 10.04.2018, складає 1652 грн., що належить ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить виключити обтяжуючу обставину рецидив злочину, вирок місцевого суду скасувати в частині призначення покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення. Врахувати всі пом`якшуючі обставини та призначити більш м`яке покарання у виді арешту 3 місяці.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали вимоги поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, та підтвердив правильність обставин, що викладені у обвинуваченні. Щиро каявся у скоєному.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачені та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та

Дії ОСОБА_6 судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, вчинене повторно.

Обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст.65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, вартість викраденого, що майнова шкода, завдана кримінальним правопорушенням, відшкодована, відсутність цивільного позову та даних про те, що потерпілий наполягав на суворому покаранні обвинуваченому, особу обвинуваченого, а саме його вік, стан його здоров`я, відповідно до наявних даних, майновий стан, сімейний стан - зокрема наявність матері-пенсіонера, яка має важке хронічне захворювання, освіту, що він не працює, формально позитивну характеристику за місцем проживання, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, але неодноразово засуджувався за злочини, в тому числі проти власності, та нове кримінальне правопорушення вчинив у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а тому дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання, передбаченого санкцією частини статі інкримінованого йому злочину, у вигляді позбавлення волі з урахуванням ч.1 ст.71 КК України.

З огляду на вимоги ст. 65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання ОСОБА_6 є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів. Будь-яких інших обставин, які б свідчили про необхідність призначення як більш м`якого покарання, про що просить обвинувачений, апелянтом не наведено, а тому в частині призначеного покарання апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Не можуть бути взяті до уваги доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 з приводу того, що під час призначення йому покарання судом було безпідставно враховано обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочинів.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, останній раз 27.01.2014 Деснянським районним судом м.Чернігова за ч.1 ст.121, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі та 20.09.2016 його було звільнено від відбуття покарання умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 6 місяців 24 дні згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 12.09.2016 і вказана судимість є не знята та непогашена.

Відповідно до ст.34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Таким чином, рецидив злочину, як обтяжуюча обставина вірно врахована судом першої інстанції.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.06.2018 року, щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4