Справа № 729/3/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/573/2018
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000432, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16 березня 2018 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудьківка Бобровицького району Чернігівської області, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.02.2016 року Бобровицьким районним судом за ч.2 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі, ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.04.2017 року невідбута частина покарання замінена на 1 рік 4 місяці 21 день виправних робіт з відрахуванням на користь держави 20% заробітної плати,

обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді 1 інстанції.

Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16 березня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, та призначено покарання у виді 6 років 5 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням положень ст. 72 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання, визначеного вироком Бобровицького районного суду від 29.02.2016 року, призначено остаточне покарання у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі без конфіскації майна .

Зараховано у строк відбування покарання весь час утримання під вартою, починаючи з 28.11.2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання визначено рахувати з часу затримання, тобто з 28.11.2017 року.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою.

Цивільний позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 39727 грн. 75 коп. та на користь держави процесуальні витрати в сумі 296 грн. за проведення експертизи.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що судом 1 інстанції було порушено його право на захист, так як частину судового процесу та судові дебати проведено без захисника. Крім того, судом не було враховано його вимогу про виклик свідків, клопотання про заміну захисника та про зміну запобіжного заходу. Також суд не взяв до уваги його сімейний стан, державні нагороди та допомогу слідству.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що 24.06.2017 року, у вечірній час, ОСОБА_6 , знаходячись на території комунального підприємства «Міськдобробут», що розташоване в м. Бобровиця Чернігівської області по вул. Комунарська, 25, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою його тимчасового використання (покататись), скориставшись тим, що автомобіль марки «Нива Шевроле», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 140683 грн. 98 коп., який належить ОСОБА_8 , залишився без нагляду господаря та діючи умисно, без дозволу власника, всупереч його волі, сів на місце водія, завів двигун ключем, який взяв з кабінету потерпілого, після чого на вказаному транспортному засобі зник з місця вчинення злочину, чим вчинив кримінальне правопорушення повторно.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка вважає скаргу такою, яка підлягає частковому задоволенню, скасуванню вироку та призначенню нового розгляду в суді 1 інстанції, в зв`язку з порушенням права обвинуваченого на захист, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог, щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України, передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Право підозрюваного, обвинуваченого на захист є конституційною гарантією, яка закріплена положеннями ст.ст. 59 та 63 Конституції України.

Як слідує з положень ст. 49 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, окрім іншого, якщо обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Відповідно до ст. 20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфікаційну правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

На думку колегії суддів, вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, під час досудового розслідування та під час судового розгляду права та інтереси обвинуваченого ОСОБА_6 представляв захисник за призначенням - адвокат ОСОБА_9 , який приймав участь в розгляді справи до стадії судових дебатів.

Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2018 року прийнято відмову обвинуваченого від захисника ОСОБА_9 , розгляд кримінального провадження відкладено для вирішення ОСОБА_6 питання про залучення іншого захисника самостійно. Проте, в подальшому, що підтверджується журналами судових засідань та технічними записами судових засідань, обвинувачений самостійно захисника не залучив, посилаючись на обмеження - перебування під вартою. Суд 1 інстанції, двічі відкладав розгляд кримінального провадження, надавав можливість залучити іншого захисника, однак в подальшому розцінив такі його дії як зловживанням своїм правом, та ухвалив судові дебати проводити у відсутність захисника.

Вказані обставини також вбачаються зі змісту оскаржуваного вироку Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16 березня 2018 року (а.п. 179).

На думку колегії суддів, судом 1 інстанції не враховано позицію обвинуваченого про те, що останній наполягав на обов`язковій участі захисника, і в разі неспроможності залучення ним захисника самостійно, суд, на виконання вимог ст.49 КПК України, зобов`язаний був знову залучити захисника для здійснення його захисту за призначенням.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд вважає, що в даному випадку суд порушив право обвинуваченого на отримання правової допомоги захисника, судове засідання було проведено без участі останнього, чим було судом порушено право останнього на захист.

Таким чином, суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог закону, передбачених ч.1 ст. 412 КПК України, що перешкодило йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи апеляційної скарги підлягають перевірці при новому розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, а також слід взяти до уваги вимоги, викладені в ухвалі апеляційного суду.

Враховуючи наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.

Керуючись ст. ст. 197, 407, 412, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16 березня 2018 року відносно ОСОБА_6 - скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Продовжити ОСОБА_6 строк тримання під вартою на шістдесят днів - до 11 серпня 2018 року включно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4