Справа № 127/8201/18
Провадження № 1-в/127/264/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника Вінницької виправної колонії (№86) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці клопотання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, до засудження не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 17.05.1999 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі. Перегляд вироку 18.05.2001 року Наказ Президента України «Про помилування» строк покарання скорочено до 3 років позбавлення волі. Звільнився 16.07.2001 року умовно-достроково на 7 місяців 7 днів;

- 25.06.2002 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 29.08.2012 року Шаргородським районним судом, Вінницької області за ч. 3 ст.186, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі.

По даній справі засудженого: 01.06.2016 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 відбуває покарання у виді 4 років позбавлення волі за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01.06.2016 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України. Працевлаштований на виробництві установи, за період відбування покарання, став на шлях виправлення, за сумлінне ставлення до праці отримав від адміністрації установи заохочення. На день звернення з клопотанням до суду відбув 2/3 строку призначеного покарання, а тому підпадає під вимоги ст. 81 КК України.
Засуджений ОСОБА_5 просив суд провести судовий розгляд його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, без його участі.

В судовому засіданні представник виправної колонії ОСОБА_4 просив суд клопотання засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 просив суд відмовити у задоволенні клопотання.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , дійшов висновку, що клопотання необґрунтоване та задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

З особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 на даний час відбуває покарання у Вінницькій виправній колонії (№86) за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01.06.2016 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України у виді 4 років позбавлення волі. Початок строку покарання рахується з 16.03.2016 року, підтверджує те, що ОСОБА_5 станом на 24.03.2018 року відбув 2/3 строку покарання та відповідно до ст. 81 КК України може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З матеріалів подання та особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 після останнього звільнення з місць позбавлення волі, по відбуттю строку призначеного покарання, за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 29.08.2012 року, і надалі продовжив вести антисоціальний спосіб життя та продовжив вчиняти умисні, корисливі злочини, як середньої тяжкості так і тяжкі злочини, за що ОСОБА_5 вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01.06.2016 року притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України та призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. Вищезазначеним вироком суду ОСОБА_5 призначалось покарання у виді позбавлення волі на певний строк, як виключної міри призначеного покарання, задля досягнення мети визначеної ст. 50 КК України.
Таким чином, виходячи з того, що питання про можливість умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, не зважаючи на наявні заохочення, суд, враховуючи тяжкість та кількість вчинених ОСОБА_5 злочинів, за які останній відбуває призначене покарання, не вбачає ознак виправлення засудженого та відповідно і підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 395, 537, 539КПК України, ст. 81 КК України, суд, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя :