Справа № 504/2840/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2018 року смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Доброслав Одеської області клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Балта Одеської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, має на утриманні н/л дитину 2014 р.н., кулеметника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання погоджено прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 .

В судовому засіданні прокурор військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання, просили суд його задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання та просив обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, при цьому пояснив, що вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає, усвідомлює та щиро кається. Просив суд врахувати, що він має на утриманні н/л дитину 2014 р.н., матір-інваліда, від органів досудового розслідування не переховувався, повісток про виклик до прокурора, слідчого не отримував, самостійно з`явився до органу поліції, постійно проживав за місцем реєстрації та в подальшому також зобов`язується з`являтися до слідчого, прокурора, суду.

Захисник адвокат ОСОБА_6 також заперечував щодо обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на недоведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що Лиманським ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 від 09.07.2018р., за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

18.10.2016р. ОСОБА_5 призваний на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно положень ч.1 п.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 100-РС від 19.10.2016р. ОСОБА_5 , зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду кулеметника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону вказаної військової частини.

Відтак, з 19.10.2016р., тобто з моменту зарахування ОСОБА_5 до списків особового складу військової частини, він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді кулеметника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, о 09 год. 00 хв. 10.04.2018р., не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та до 17 год. 00 хв. 15.08.2018р. ухилявся від проходження служби, проводячи свій час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Правовою кваліфікацією вказаного кримінального правопорушення є ч.4 ст.407 КК України, нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

15.08.2018р. о 19.00 год. солдат ОСОБА_5 відповідно до ст. 208 КПК України був затриманий працівниками Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, чим припинено вчинення ним кримінального правопорушення.

15.08.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор пояснив, що вина підозрюваного ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.05.2018р., допитів як свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , матеріалами проведення командуванням військової частини НОМЕР_1 службового розслідування та іншими матеріалами.

В обґрунтування обставин, на підставі яких орган досудового розслідування дійшов висновку про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор та слідчий в судовому засіданні зазначили, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на прямих свідків, які безпосередньо з ним проходять військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , має доступ до озброєння та з метою уникнення кримінальної відповідальності має можливість і може залякувати вказаних свідків, схиляти їх до дачі неправдивих показань, а також з цією метою вчинити щодо них інше кримінальне правопорушення. Крім того, характер протиправного діяння ОСОБА_5 , заперечення своєї причетності до вказаного злочину, свідчить про можливість продовження вчинення ним кримінального правопорушення або скоєння інших злочинів. При цьому слідчий пояснив, що у зв`язку із тим, що ОСОБА_5 проходить військову службу на території Одеської області, яка межує із територією Республіки Молдова та може відряджатися за наказами командирів для виконання службових завдань у зону проведення операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей, та враховуючи, те що залишаючись на волі, підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити спроби переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з урахуванням тяжкості кримінальної відповідальності, яка йому загрожує, у тому числі безперешкодно вибути поза межі території України, тим самим вчинити інше тяжке кримінальне правопорушення, пов`язане з ухиленням від військової служби.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter против Austria/;

- ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier против France/.

Доцільність тримання під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, правила поваги свободи особи, приймаючи рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий суддя, бере до уваги докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, однак в той же час слідчим суддею приймається до уваги і той факт, що ОСОБА_5 є раніше не судимим, має на утриманні н/л дитину 2014 р.н. та матір-інваліда, позитивно характеризується за місце проходження служби, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання. При цьому слідчий суддя враховує, що жодних доказів про те, що ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування, взагалі викликався до слідчого, в судовому засіданні не надано, в матеріалах кримінального провадження вони також відсутні.

При цьому слідчий суддя критично ставиться до посилання слідчого, викладеного в клопотанні про те, що вина підозрюваного ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.05.2018р., оскільки вказаний протокол не має жодного доказового значення для встановлення винуватості підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення. Як пояснив в судовому засіданні прокурор, дане твердження слідчого є опискою. Так само слідчий суддя не приймає до уваги доводи слідчого, викладені в клопотанні, про те, що заперечення підозрюваним своєї причетності до вказаного злочину свідчить про можливість продовження вчинення ним кримінального правопорушення або скоєння інших злочинів. Такі твердження є надуманими та голослівними, крім того в судовому засідання підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнає, щиро кається.

Слідчий суддя приймає до уваги доводи прокурора про те, що ОСОБА_5 притягався до адміністративної відповідальності, однак вважає що цієї обставини не достатньо для обґрунтування заявлених ризиків, крім того документів, підтверджуючих дані обставини суду надано не було.

На думку слідчого судді, докази про те, що заявлені в клопотанні ризики виправдовують тримання особи під вартою, що є винятковим запобіжним заходом, є недостатніми, тому слідчий суддя вважає можливим обрати ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме у вигляді домашнього арешту.

Для дієвості кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на думку слідчого судді, буде достатнім та необхідним для ОСОБА_5 і таким, що зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, оскільки підстав для застосування більш суворого запобіжного заходу на даний час не встановлено. А застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, як того просив захисник ОСОБА_6 , не буде достатнім для забезпечення уникнення заявлених ризиків.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби . Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 176-178, 181,183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, згідно ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- в період часу з 22:00 годин до 06:00 годин наступного дня не залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Обов`язки, визначені ухвалою суду, покладаються на підозрюваного, згідно ч. 6 ст.194 КПК України, на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Підозрюваного ОСОБА_5 , якого було затримано в порядку ст.208 КПК України, негайно звільнити з-під варти.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 .

Згідно ч.4 ст.181 КПК України, орган Національної поліції зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 2 (два) місяці і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 16.08.2018 року по 16.10.2018 року.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1