Справа № 211/382/18
Провадження № 1-в/211/27/18
У Х В А Л А
05 травня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі подання про звільнення від подальшого відбування покарання по закінченні строку випробування
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, розлученого, не працюючого, який має неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,, суд, -
Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.10.2013 року ОСОБА_4 засуджений за ст. 164 ч. 1 КК України до 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном на 1 (один) рік. Відповідно до п. 2,3 ст. 76 КК України зобов`язаний не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Інспектор Довгинцівського районного сектору з питань пробації Південно-Східного МРУ з ПВКПП Міністерства юстиції ОСОБА_7 звернувся до суду з поданням про звільнення від подальшого відбування покарання по закінченні строку випробування, посилаючись на те, що за період відбування покарання засуджений зарекомендував себе добре, обов`язки покладені на нього судом виконував, до адміністративної відповідальності притягався один раз 02.06.2014 року за ст.. 178 ч.2 КУпАП, за місцем проживання характеризується добре.
Засуджений ОСОБА_4 до суду не з"явився, про день розгляду подання повідомлений.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти задоволення внесеного подання.
Заслухавши думку прокурора, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.10.2013 року ОСОБА_4 засуджений за ст. 164 ч. 1 КК України до 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном на 1 (один) рік. Цим вироком на нього покладено обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу КВІ на постійне місце мешкання, повідомляти КВІ про зміну місця проживання.
З 03.12.2013 року засуджений ОСОБА_4 перебуває на обліку в Довгинцівському районному секторі з питань пробації Південного - Східного МРУ з ПВКПП Міністерства юстиції. За період відбування покарання засуджений зарекомендував себе добре, обов`язки покладені на нього судом виконував, до адміністративної відповідальності притягався один раз 02.06.2014 року за ст.. 178 ч.2 КУпАП, за місцем проживання характеризується добре.
24.10.2014 року у ОСОБА_4 закінчився строк покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.10.2013 року.
Згідно Ухвали Апеляційного суду від 07.06.2017 року матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 направлено до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду по суті.
Згідно повідомлення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.10.2017 року, кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України перебуває в провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. На даний час вказане кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду. Вирок по даному кримінальному провадженню, станом на 05.05.2018 року відсутній.
Відповідно до ч.1 ст. 78 КК України: «після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання». Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КК та ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Наведені норми чинного законодавства закріплюють один із основоположних принципів кримінального судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого ніхто не може бути визнаний винним у вчиненні злочину, а також підданий кримінальному покаранню, інакше як за вироком суду й у порядку, визначеному законом. Будь-яке втручання у права людини має ґрунтуватися на положеннях закону, а отже, відповідати принципу законності, який передбачає абсолютний правовий захист та є засадничим компонентом правової системи.
Наведене кореспондується з позицією Конституційного Суду України, згідно з якою сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили (Рішення від 27 жовтня 1999 року у справі № 1-15/99). Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні від 22 квітня 2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п. 2 ст. 6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку. ЄСПЛ послідовно дотримується підходу, відповідно до якого принцип презумпції невинуватості порушується, якщо судове рішення або твердження офіційної особи щодо особи, яка обвинувачується в скоєнні кримінального злочину, схиляє до думки про те, що вона винна до того, як її винуватість була встановлена в законному порядку
Враховуючи роз`яснення Міністерства юстиції України № 52/241/48-18 від 16.01.2018 року, де зазначено що після спливу визначеного судом іспитового строку у засудженого, навіть при наявності інформації з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, уповноважений орган з питань пробації повинен надсилати до суду подання про вирішення питання про звільнення його від призначеного покарання. Передумовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі вчинення особою нового кримінального правопорушення під час іспитового строку чи відмови у задоволенні подання про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку, на цій підставі може бути лише констатація судом вчинення злочину, тобто постановлення обвинувального вироку.
Оскільки обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 на час розгляду подання не має, а затягування розгляду подання порушує права засудженого, який громадський порядок не порушує, за місцем проживання характеризується добре. Після закінчення іспитового строку пройшло більше трьох років, не розгляд даного клопотання буде порушувати конституційні права ОСОБА_4 , тому суд вважає, що він підлягає звільненню від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
подання інспектора Довгинцівського районного сектору з питань пробації Південно-Східного МРУ з ПВКПП Міністерства юстиції ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від подальшого відбування покарання по закінченні строку випробування задовільнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, призначеного 24.10.2013 року вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу за ст. 164 ч 1 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 1 (один) рік, у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1