26 липня 2018 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження 1-кп/686/1023/18 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Заравша Новоїйської області, Республіка Узбекистан, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні 1 малолітню дитину, не працюючого, учасника бойових дій, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України (далі КК України),-
31 травня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості в якій зазначено, що ОСОБА_4 в період з 27.12.2010 року по 07.11.2015 року працював в органах внутрішніх справ України, в період з 07.11.2015 року по 12.02.2018 року працював в органах Національної поліції України, при цьому, він перебуваючи в званні старший сержант поліції, будучи відповідно до наказу начальника ГУНП в Хмельницькій області № 198 о/с від 14.07.2016 поліцейським взводу № 1 роти поліції особливого призначення ГУНП в Хмельницькій області, маючи досвід поводження зі стрілецькою зброєю і боєприпасами до неї, при проходженні служби в ОВС та НПУ знав вимоги законодавства України про те, що боєприпаси, відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, а також вимог п. 1 "Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України", затвердженого постановою Верховної Ради України "Про право власності на окремі види майна" від 17.06.1992 № 2471 ХІІ, п.п. 9,11,15 "Положення про дозвільну систему", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, та п.п. 9.1, 9.2, 11.1 "Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів", затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ від 21.08.1998 № 622.
Однак, старший сержант поліції ОСОБА_4 в порушення наведених вимог законодавства, будучи працівником РПОП ГУНП в Хмельницькій області, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, вчинив незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинам, а саме не маючи передбаченого законом дозволу на поводження зі зброєю, боєприпасами та вибуховими речовинами, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки придбання, носіння і зберігання зброї та бойових припасів незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання бойові припаси за наступних обставин.
В період часу з 30.01.2017 року до 29.03.2017 року ОСОБА_4 , будучи у відрядженні для виконання завдань, визначених ЗУ «Про боротьбу з тероризмом» із забезпечення охорони громадського порядку та безпеки громадян, перебуваючи в складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, під час несення служби, в ході патрулювання м. Покровське, Донецької області, за невідомих обставин та у невстановленому досудовим розслідуванні місці виявив поліетиленовий пакет у середині якого знаходились бойові припаси, які всупереч вищевказаним вимогам законодавства не здав до відповідного органу поліції, розуміючи протиправність своїх дій.
Заволодівши зазначеними бойовими припасами старший сержант поліції ОСОБА_4 зберігав їх при собі та носив у внутрішній кишені бушлата. 29.03.2017 року старший сержант поліції ОСОБА_4 повертаючись із відрядження на службовому автобусі "RENAULT R1" д.н.з. НОМЕР_1 перевіз бойові припаси з м. Покровське Донецької області до м. Хмельницький, де в подальшому переніс їх до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуваючи в квартирі, з метою приховування зазначених бойових припасів старший сержант ОСОБА_4 помістив вказані бойові припаси в шухляду тумбочки на балконі вказаної квартири, де зберігав їх без передбаченого законом дозволу.
09.02.2018 року в період з 21 год. 17 хв. до 23 год. 59 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено:
- дев`ять патронів, що згідно висновку № 3.1.-0024:18 від 12.02.2018 є боєприпасами до нарізної спортивно-мисливської вогнепальної зброї, довгими гвинтівковими 5,6 мм спортивно мисливськими набоями кільцевого запалення, та придатні до стрільби;
- двадцять п`ять патронів, що згідно висновку судової експертизи зброї № 3.1.-0025:18 від 13.03.2018 є проміжковими патронами зі зменшеною швидкістю кулі, виробництва Климівського штампувального заводу, СРСР тобто боєприпасами до нарізної стрілецької вогнепальної зброї калібру 7,62 мм, а саме до самозарядного карабіну конструкції Сімонова (СКС), автоматів конструкції Калашнікова (АК, АКМ, АКМС), ручних кулеметів конструкції Калашнікова (РКК), ручного кулемету конструкції Дегтярьова (РКД) та іншої вогнепальної зброї калібру 7,62х39 мм, які є придатними для стрільби.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 263 КК України, як умисні дії, які виразились у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Крім цього, в грудні 2017 року ОСОБА_4 всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року, перебуваючи у вечірню пору доби поблизу ЗОШ № 21, що по проспекту Миру 76/5 у м. Хмельницькому знайшов синтетичний пакет в якому знаходилися 9 паперових згортків з речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані. Зрозумівши, що це наркотичний засіб канабіс, ОСОБА_4 переніс його до свого місця проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , де став його незаконно зберігати в шухляді тумбочки на балконі вказаної квартири з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту. 09.02.2018 року в 21 год. 17 хв. до 23 год. 59 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено 9 паперових згортків з речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані, що згідно висновку експертизи № 8.6-0197:18 від 01.03.2018 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою (в перерахунку на висушену речовину) 0,63 г, 6,48 г, 0,72 г, 3,84 г, 1,35 г, 1,08 г, 0,45 г, 0,36 г, 1,08 г, загальною масою 15.99 г., який ОСОБА_4 зберігав для власного вживання без мети збуту.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 309 КК України, як умисні дії, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.
Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за частиною 1 статті 263 та частиною 1 статті 309 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушення. Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме: у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі за частиною 1 статті 263 КК України та у виді 1 року позбавлення волі за частиною 1 статті 309 КК України, а на підставі частини 1 статті 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на 3 роки 6 місяців. Також сторони угоди вважають за необхідне звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі статті 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяці.
Розглядаючи в порядку, визначеному пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про винуватість суд виходить з наступного.
Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263 та частиною 1 статті 309 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із статтею 12 КК України є злочином середньої тяжкості (частина 1 статті 309 КК України) та тяжким злочином (частина 1 статті 263 КК України).
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені статтею 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 КПК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а тому ці його дії кваліфікує за частиною 1 статті 263 КК України, а також умисні дії, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, які слід кваліфікувати за частиною 1 статті 309 КК України, за якими належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Долю речових доказів по справі слід вирішити відповідно до вимог частини 9 статті 100 КПК України, а питання щодо зняття арешту тимчасово вилученого майна - на підставі статті 174 КПК України.
Відповідно до вимог частини 2 статті 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів кошти в сумі 4004 грн. за проведення експертиз.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 100, 124, 174, 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 травня 2018 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 .
ОСОБА_4 визнати винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 263 та частиною 1 статті 309 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:
- за частиною 1 статті 263 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
- за частиною 1 статті 309 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік та 6 (шість) місяців, і на підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів кошти в сумі 4004 грн. коп. за проведення експертиз.
Накладений згідно ухвали слідчого суді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2018 року арешт на тимчасово вилучене майно, що було вилучене в ході проведення 9 лютого 2018 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , - скасувати повністю.
Долю речових доказів після набрання вироком законної сили вирішити наступним чином:
-дві кулі, п`ятнадцять проміжкових патронів калібру 7,65 мм, десять гільз, дев`ять куль, три патрони калібру 5,6 мм, вісім куль та вісім гільз, які поміщені в сейф-пакети №№ 4239664, 2883530, 4105445 та передані на зберігання до ВЛМТЗ ГУНП в Хмельницькій області знищити;
-мобільні телефони, банківські карти, сім-карти та коробки до сім карт, пластикові карти та паперовий конверт з пластиковою картою в середині, які поміщені в сейф-пакети №№ 4240524, 4240525, 4248292, 4420825, 4420827, 4432423 та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області повернути ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1