Справа № 211/5429/17
Провадження № 1-кп/211/91/18
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

її захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000080 відносно:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, не одруженої, не працюючої, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не маючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, суд

ВСТАНОВИВ :

28.03.2017 року приблизно о 12:00 годині неповнолітня ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні квартири ОСОБА_6 , з яким перебувала у дружніх стосунках, що розташована по АДРЕСА_2 , маючи раптово виниклий намір спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, під приводом послухати музику, попросила у ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон марки «Asus» моделі «ZE500KG», сірого кольору, в прозорому чохлі з карткою пам`яті на 16 ГБ (мікро CD).
Після того, коли ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 , вищевказаний мобільний телефон, остання, зловживаючи довірою, ввівши в оману потерпілого щодо справжності свого наміру, запевнила, що поверне вказаний мобільний телефон о 17:00 годині 28.03.2017 року, хоча наміру повертати телефон у неї не було. ОСОБА_6 , не підозрюючи про протиправні дії зі сторони раніше знайомої ОСОБА_4 , будучи введеним в оману, добровільно надав останній вказаний мобільний телефон.
Обернувши майно на свою користь, неповнолітня ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникла, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, а саме заклала мобільний телефон до ПТ «Ломбарду Капітал», чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3633 від 10.11.2017 року на загальну суму 3 291 гривня 50 копійок.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, визнала повністю. У вчиненому кримінальному правопорушенні розкаюється. Пояснила, що 28.03.2017 року вона попросила потерпілого телефон для того, щоб послухати музику, обіцяла телефон повернути, але потім віддала його до ломбарду, де отримала за нього 1 600,00 грн. Гроші вона витратила з подружкою, поділили навпіл. Вона розкаюється у вчиненому та просить суд строго її не наказувати. Цивільний позов визнала повністю.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що 18.03.2017 року обвинувачена попросила у нього цигарку на вулиці, вони познайомились. 28.03.2017 року вона попросила у нього телефон, щоб послухати музику, але телефон потім не вернула. При винесенні покарання покладається на розсуд суду. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою, її вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження:
-витягами з кримінального провадження, внесених до ЄРДР 23.08.2017 року (к.п. а.с. 1-3),
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується, від 16.05.2017 року від потерпілого ОСОБА_6 (к.п. а.с. 14),
-протоколом огляду місця події з фототаблицями (к.п. а.с. 17-18),
-копією документів на майно (к.п. а.с. 30-32),
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.10.2017 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав за фотознимками обвинувачену ОСОБА_4 , як особу, яка відносно нього вчинила шахрайські дії (к.п. а.с. 39-41),
-висновком судово-товарознавчої експертизи від 10.11.2017 року (к.п. а.с. 45-49),
-листом-відповіддю від 09.10.2017 року за № 2391/17-ю ПТ «Ломбард Капітал» (к.п. а.с. 58),
-протоколом проведення слідчого експерименту від 21.11.2017 рокуз фототаблицями (к.п. а.с. 80-86).

Зібрані у справі докази, свідчать про те, що органи досудового розслідування дії обвинуваченої вірно кваліфікували за ст. 190 ч. 1 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», при призначенні покарання неповнолітнім потрібно суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КК України, до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні злочину, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань:

-штраф,

-громадські роботи,

-виправні роботи,

-арешт,

-позбавлення волі на певний строк.

Таким чином, виходячи з положень ст. 98 КК України, до неповнолітніх не можуть застосовуватися: конфіскація майна, обмеження волі, довічне позбавлення волі, а щодо осіб, які на час постановлення вироку не досягли 16-річного віку, - також громадські і виправні роботи, арешт. Не можуть бути призначені неповнолітнім і такі специфічні покарання, як позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу, службові обмеження для військовослужбовців, тримання в дисциплінарному батальйоні. У тих випадках, коли вказані покарання передбачені санкцією статті Особливої частини КК, за якою засуджується неповнолітній, то вони не призначаються, а натомість суд обирає покарання з інших, які наведені в ст. 98 КК України.

З огляду на вищевикладене, з вказаних видів покарань, передбачених КК, до неповнолітніх можуть бути застосовані лише ті, які прямо вказані в ст. 98 КК України.

Перелік видів покарань, які можуть бути застосовані щодо неповнолітніх, є вичерпним. Інші основні та додаткові покарання щодо осіб, які вчинили злочин до досягнення повноліття, не застосуються, навіть якщо ці особи на час розгляду справи судом досягли повноліття.

Санкція статті 190 частини 1 КК України передбачає, що за вчинення кримінального правопорушення винна особа карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КК України громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від тридцяти до ста двадцяти годин і полягають у виконанні неповнолітнім робіт у вільний від навчання чи основної роботи час. Тривалість виконання даного виду покарання не може перевищувати двох годин на день.

При призначенні покарання для обвинуваченої судом враховано висновки досудової доповіді щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , наданої Покровським РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ДУ «Центр пробації», в якій зазначено, що ОСОБА_4 має низький ризик повторного вчинення кримінального правопорушення, до вчиненого правопорушення ставиться критично, хоче виправитися, провину визнає, розкаюється.

Суд, при визначені покарання обвинуваченій, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебувала і не перебуває, проживає з батьками, за місцем проживання характеризується посередньо, завдану майнову шкоду обвинувачена не відшкодувала, ніде не навчається, раніше не судима. Обставини, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України - щире каяття, вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці та активне сприяння розкриттю злочину.Обставини, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання не встановлено (к.п. а.с. 37, 59-60, 61, 62-63, 65, 66-68 - копія свідоцтва про народження, довідки, характеристика, запити, лист ПФУ, лист слідчого, листи-відповіді).

Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає за необхідне призначити покарання у відповідності до санкції статті 190 ч1 КК України у вигляді громадських робіт.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

Потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 3 291,50 грн., моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн., відшкодування витрат на юридичну допомогу в розмірі 300,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, у тому числі і на доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи положення Закону та висновки судово-товарознавчої експертизи № 3633 від 10.11.2017 року, суд вважає за можливе задовольнити цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченої шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в розмірі 3 291,50 грн. та юрдопомогу, позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, з врахуванням обставин справи у розмірі 500 грв.

Керуючись ст. ст. 369371, 373376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною за ст. 190 ч. 1 КК України та призначити їй покарання у вигляді громадських робіт строком на 60 (шістдесят) годин.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково .
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду в розмірі 3 291 (три тисячі двісті дев`яносто одна) грн. 50 коп., моральну шкоду в розмірі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп., відшкодування витрат на юридичну допомогу в розмірі 300 (триста) грн. 00 коп.

В іншій частині позову- відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1