Справа № 640/7099/18
н/п 1-кс/640/4734/18
"23" травня 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив:
В судове засідання власник майна ОСОБА_3 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідив.
Старший слідчий ВР ЗСТ СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, на електронну адресу суду 23.05.2018 надійшла заява від слідчого, в якій він просить у зв`язку з службовою зайнятістю провести судове засідання про скасування арешту майна за його відсутності. По суті клопотання не заперечує, оскільки будь-які експертизи по даному автомобілю, а також за участю даного автомобілю проводитися не будуть, необхідності в додатковому огляді та в подальшому утриманні транспортного засобу на майдані тимчасового утримання транспортних засобів немає (а.с. 17).
Слідчий суддя, дослідивши надані докази, матеріали справи № 640/7099/18-к н/п 1-кс/640/4183/18 за клопотанням про арешт майна, приходить до наступного.
23.04.2018 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , в якій сторона обвинувачення просила накласти арешт на автомобіль "ВАЗ 2101", р.н. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_3 , мешкає: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження; зберігання автомобіля "ВАЗ 2101", р.н. НОМЕР_1 , здійснювати на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів ХФ ДП "Інформ-ресурси", за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107 (а.с. 2 справи № 640/7099/18-к н/п 1-кс/640/4183/18).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.04.2018 вказане клопотання слідчого задоволено, ухвалено накласти арешт на автомобіль "ВАЗ 2101", р.н. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку; визначено місцем зберігання автомобіля "ВАЗ 2101", р.н. НОМЕР_1 , майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів ХФ ДП "Інформ-ресурси", за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107 (а.с. 10-11 справи № 640/7099/18-к н/п 1-кс/640/4183/18).
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до мотивувальної частини ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.04.2018 про арешт майна, слідчий суддя, прийшовши до висновку про необхідність арешту майна, зазначив, що на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягало задоволенню, із визначенням місця зберігання автомобілю на території штрафного майданчику, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 107. Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважав доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (а.с. 10-11 справи № 640/7099/18-к н/п 1-кс/640/4183/18).
Тобто, захід забезпечення у вигляді арешту майна було вжито виключно з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Згідно заяви старшого слідчого ВР ЗСТ СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 від 23.05.2018, будь-які експертизи по даному автомобілю, а також за участю даного автомобілю проводитися не будуть, необхідності в додатковому огляді та в подальшому утриманні транспортного засобу на майдані тимчасового утримання транспортних засобів немає (а.с. 17).
Отже, на теперішній час даних, що скасування арешту з вказаного транспортного засобу може негативно вплинути на хід досудового розслідування, слідчому судді не надано. Даних щодо експертних досліджень чи проведення слідчих дій, для виконання яких був би потрібен вказаний транспортний засіб, до суду не надано.
Таким чином, арешт майна було накладено з метою забезпечення доказової бази у даному кримінальному провадженні, яка на теперішній час, як встановлено вище, досягнута.
Враховуючи викладене, наслідки арешту майна для інших осіб, в даному випадку для власника майна ОСОБА_3 , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає доведеним заявником, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для скасування арешту з транспортного засобу. Скасування арешту з вказаного транспортного засобу не створить будь-яких перешкод для подальшого розслідування кримінального провадження.
Однак, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав до додаткового зобов`язання посадових осіб майданчика тимчасового утримання транспортних засобів повернути вказане майно, та відсутність підстав до задоволення клопотання ОСОБА_3 у вказаній частині, виходячи з наступного.
Згідно положень п. 4 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у разі скасування арешту. Таким чином, у разі скасування арешту, майно підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучено, та не потребується додаткового зобов`язання слідчим суддею посадових осіб майданчика тимчасового утримання транспортних засобів вчинити такі дії. Враховуючи викладене, вимоги заявника щодо зобов`язання посадових осіб майданчика тимчасового утримання транспортних засобів повернути йому вказане в клопотанні майно є передчасними та ґрунтуються на припущеннях заявника щодо можливого неповернення йому вказаного майна, а тому у вказаній частині клопотання є передчасною та задоволенню не підлягає.
Щодо клопотання ОСОБА_3 в частині покладення витрат пов`язаних із зберіганням та транспортуванням автомобіля «ВАЗ 2101», р.н. НОМЕР_1 , на орган у складі якого функціонує підрозділ, який проводить досудове розслідування, та безоплатного повернення вказаного майна, слідчий суддя вважає вимогу передчасною, оскільки питання судових витрат належить вирішувати при розгляді справи по суті, та не може бути розглянуто в порядку ст. 174 КПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 28, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Скасувати арешт з автомобілю "ВАЗ 2101", р.н. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.04.2018 по справі № 640/7099/18-к н/п 1-кс/640/4183/18.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1