Справа № 212/4493/17
У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

19 жовтня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307,ч.2 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, мотивуючи тим, що не зникли та наявні на сьогоднішній день ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які унеможливлюють застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Посилаючись на відсутність на даний час, ризиків, зазначених у ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений має міцні соціальні зв`язки мешкає за адресою реєстрації з матір`ю та батьком, які є людьми похилого віку, за місцем проживання характеризується позитивно. Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 підтримав думку свого підзахисного

Обвинувачений ОСОБА_5 , заперечував проти продовження строку тримання під вартою, посилаючись на наявність соціальних зв`язків, відсутність підстав вважати, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України.
Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Застосовуючи продовження раніше обраного запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, злочини скоєні останнім пов`язані з незаконним обігом наркотиків і скоєні ним в період незнятої та непогашеної судимості, зазначена злочинна діяльність є його основним джерелом для існування та наживи, триваючий запобіжний захід був призначений судом через невиконання більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту, тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі, він буде переховуватись від слідства та суду, та може скоїти новий злочин.
Викладені обставини в своїй сукупності дали суду підстави вважати необґрунтованими доводи клопотання обвинуваченого та його захисника про відсутність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та те, що менш суворі запобіжні заходи в змозі запобігти вказаним ризикам. Звертаючись з клопотанням про зміну запобіжного заходу, захисник не довів існування обставин, які б свідчили про зникнення обставин підтверджуючих нівелювання ризиків передбачених ст.177 КПК України. Доводи ж сторони обвинувачення суд вважає цілком слушними та такими, що відповідають дійсності.

Тому суд дійшов висновку, що підстави застосування більш м`якого запобіжного заходу відсутні.
Суд врахувавши положення ст.178 КПК та все викладене вище, переконався, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - слід продовжити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 309 КК України на шістдесят днів, до 17 грудня 2018 року включно.
Строк дії ухвали закінчується 17 грудня 2018 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1