П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2018 р.
м. Київ

Справа № 140/2436/14-к

Провадження № 51-1369 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 06 грудня 2016 року щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Глинянець Немирівського району
Вінницької області, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 02 червня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 06 грудня 2016 року, ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, та йому призначено за цим законом покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 23 203 грн, моральної шкоди - 30 000 грн та 5 000 грн витрат на правову допомогу.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення за таких обставин.
Так, 17 травня 2014 року в період часу з 20 до 21 години потерпіла ОСОБА_7 разом з друзями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на автомобілі «Daewoo Lanoz» приїхали до домогосподарства ОСОБА_6 у АДРЕСА_1 , де у дворі, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин вчинила сварку із сім`єю ОСОБА_6 , нанесла останньому удар рукою в обличчя та удар рукою його прийомному сину ОСОБА_12 , спричинивши останньому легких тілесних ушкоджень. При цьому потерпіла та її друзі висловлювали на адресу ОСОБА_6 та членів його сім`ї погрози фізичною розправою.
ОСОБА_6 , розуміючи, що перед ним знаходяться особи, які значно переважають його за фізичними даними, захищаючись від спричинення йому та його сину тілесних ушкоджень, бажаючи припинити протиправні дії вказаних осіб та не маючи іншої змоги це зробити, перевищуючи межі необхідної оборони, взяв незареєстровану мисливську гладкоствольну рушницю та здійснив постріл, влучивши в праве плече ОСОБА_7 , спричинивши потерпілій тяжких тілесних ушкоджень.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі з доповненнями до неї прокурор, не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_6 рішенням суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що апеляційний суд постановив рішення, яке не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, доводів, викладених в апеляційній скарзі, не проаналізував та не дав вичерпної відповіді на них. При цьому вказує на те, що суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, безпідставно перекваліфікував дії ОСОБА_6 , оскільки потерпіла не завдала йому тілесних ушкоджень та її поведінка не становила загрози для життя і здоров`я обвинуваченого, а тому підстав для необхідної оборони у останнього не було.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримала подану касаційну скаргу, просила її задовольнити, скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Мотиви Суду
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Частиною 2 ст. 433 КПК України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК України суд апеляційної інстанції в ухвалі має зазначити, зокрема, встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази, а також мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними; мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на вирок суду першої інстанції від 02 червня 2015 року прокурор та представник потерпілої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_13 подали апеляційні скарги, в яких зазначали про невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, безпідставність перекваліфікації дій ОСОБА_6 з ч. 1 ст. 121 на ст. 124 КК України.

Суд апеляційної інстанції, діючи в межах статті 404 КПК України, безпосередньо дослідивши зібрані докази (показання свідків, протоколи слідчих дій), перевірив доводи апеляційних скарг, проаналізував їх та з наведенням відповідних мотивів дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_6 заподіяв потерпілій тяжких тілесних ушкоджень при перевищенні меж необхідної оборони.

При цьому суд апеляційної інстанції врахував поведінку потерпілої, яка приїхала до ОСОБА_6 у супроводі чотирьох молодих, фізично здорових чоловіків, у дворі домоволодіння засудженого зчинила сварку, яка супроводжувалась висловлюванням погроз фізичною розправою на адресу ОСОБА_6 та його сім`ї.

Таку поведінку потерпілої суд оцінив як реальну загрозу ОСОБА_6 , від якої він мав право захищатися, однак перевищив межі необхідної оборони.

Рішення суду апеляційної інстанції відповідає ч. 3 ст. 36 КК України та узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові № 5-27 кс 14 від 22 січня 2015 року. Так, у цій постанові Верховний Суд України, серед іншого, зазначив про те, що особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме: прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, або іншої особи від суспільно небезпечного посягання.

Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Ухвала суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_6 постановлена з дотриманням вимог статей 370, 419 КПК України та в ній наведені докладні мотиви прийнятого рішення.
Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, Судом не встановлено.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Суд

постановив:
Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 06 грудня 2016 року щодо ОСОБА_6 - без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3