Провадження № 11-сс/792/439/18
Справа № 675/220/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області в складі:

доповідача-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 ,

слідчого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2018 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СВ Ізяславського ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 від 16 червня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000109, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 березня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що досудове слідство проведено ретельно, з урахуванням усіх клопотань ОСОБА_7 , а тому немає підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

В поданій апеляційній скарзі представник потерпілої - адвокат ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову, якою задовольнити скаргу та скасувати постанову органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження від 16.06.2018 року. Посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що ухвалою слідчого судді від 19 квітня 2017 року скасовано постанову слідчого від 21 березня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про призначення експертизи документа-договору довічного утримання, а слідчого зобов`язано розглянути клопотання відповідно до вимог КПК України. Тому слідчий мав діяти в рамках ст.ст. 242-245 КПК України, проте слідчого формально було зроблено декілька запитів до експертних установ, які не є профільними щодо проведення такого виду експертиз, а також формально було відписано щодо правильності дій нотаріуса. Вважає, що клопотання було вирішено всупереч вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості та вмотивуванні судового рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_7 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 , на підтримку поданих апеляційних скарг, з посиланням на зазначені у них доводи, прокурора та слідчого, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з огляду на таке.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що 04.03.2016 року до Ізяславського відділення поліції Славутського відділу ГУНП в Хмельницькій області надійшла заява ОСОБА_7 про те, що 13.10.2016 року невстановлена особа підробила договір довічного утримання, відповідно до якого житловий будинок, що по АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_10 , перейшов у власність ОСОБА_11 .
Як слідує із змісту заяви ОСОБА_7 , зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_10 , у зв`язку з чим вона звернулася до державного нотаріуса для вступу у право на спадщину щодо житлового будинку по АДРЕСА_1 . Проте, нотаріус їй повідомила, що є зареєстрований Договір довічного утримання від 13.10.2006 року, згідно якого вказаний будинок переходить у власність її племіннику ОСОБА_11 . Згідно довідки КП Ізяславського РБТІ №199 від 06.11.2013 року, власником вищевказаного будинку зареєстровано ОСОБА_10 , отже державної реєстрації договору довічного утримання здійснено не було. Вказує, що зі слів матері, жодних договорів вона не підписувала і до нотаріуса не зверталась. Мати хворіла на спазми судин головного мозку та недочувала, тому не мала фізичної можливості посвідчувати жодних договорів, племінник її матері недоглядав, повне її утримання здійснювала вона. На копії договору стоїть підпис, що не відповідає, на її думку, підпису її матері, крім того договір не містить всіх необхідних реквізитів, а тому, вважає, що все вищевказане свідчить про вчинення кримінального правопорушення, що містить ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України підроблення офіційного документа

та ч. 4 ст. 358 КК України використання підробленого документа.

Відомості про злочин за заявою ОСОБА_7 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

В ході досудового розслідування ОСОБА_7 зверталась до слідчого з клопотанням про призначення експертизи документа - договору довічного утримання від 13 жовтня 2006 року - в цілому щодо його відповідності вимогам законодавства по формі, змісту, розміру шрифту, печатки, якою завірено документ. Ухвалою слідчого від 21 березня 2017 року в задоволенні вказаного клопотання відмовлено. Вказану ухвалу ОСОБА_7 оскаржила слідчому судді Ізяславського районного суду Хмельницької області. Ухвалою слідчого судді вказаного суду від 19 квітня 2017 року зазначена скарга ОСОБА_7 була задоволена, постанова слідчого від 21 березня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_7 скасована, слідчого зобов`язано розглянути клопотання ОСОБА_7 у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

На виконання ухвали слідчого судді слідчим повторно було розглянуте клопотання ОСОБА_7 та постановою від 10 жовтня 2017 року повністю відмовлено у задоволенні клопотання про призначення експертизи договору довічного утримання від 13 жовтня 2006 року в цілому щодо його відповідності вимогам законодавства по формі, змісту, розміру шрифту, печатки, якою завірено документ. Вказана постанова була невідкладно направлена ОСОБА_7 , однак ні самою ОСОБА_7 , ні її адвокатом у встановленому законом порядку оскаржена не була, що підтвердили у судовому засіданні і ОСОБА_7 , і її адвокат.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржене заявником, потерпілим його представником чи законним представником.

Частина 3 ст. 307 КПК України передбачає, що ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження також підлягає оскарженню.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи маються передбачені ст. 284 КПК України підстави для його закриття.

Рішення слідчим суддею прийнято у відповідності до вищенаведених норм законодавства.

Відповідно до матеріалів судового розгляду, слідчий суддя, розглядаючи скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого від 16 червня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000109 від 09 березня 2016 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України достатньо повно перевірив наведені в скарзі доводи, дослідив матеріали кримінального провадження, оцінив наявні у ньому докази з точки зору їх достатності, допустимості та достовірності, вислухав пояснення учасників судового розгляду та дійшов до висновку, що процесуальне рішення слідчого відповідає вимогам кримінального процесуального закону і ґрунтується на матеріалах вказаного кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею належним чином перевірена повнота, всебічність та об`єктивність проведеного досудового розслідування, в результаті якого встановлені обставини, які обумовлюють закриття кримінального провадження, та якому в ухвалі слідчого судді надано належну оцінку.

Як встановлено досудовим слідством, ОСОБА_7 звернулася в Ізяславський районний суд Хмельницької області з позовом до ОСОБА_11 про визнання недійсним Договору довічного утримання, що укладений між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , 13.10.2006 року, посилаючись на те, що ОСОБА_11 , на момент підписання вказаного Договору, ввів в оману ОСОБА_10 , яка можливо, не усвідомлювала, що підписувала. У зв`язку з цим суддею Ізяславського районного суду ОСОБА_13 відкрито цивільну справу №675/1852/13-ц (провадження №2/675/550/2013), під час розгляду якої допитано відповідача ОСОБА_11 , який підтвердив те, що його бабця - покійна ОСОБА_10 , підписувала Договір довічного утримання, укладений 13.10.2006 року, при цьому ОСОБА_10 усвідомлювала те, що вона підписує саме Договір довічного утримання.

Допитана в судовому засідання ОСОБА_14 , приватний нотаріус, яка засвідчувала укладення даного Договору, також підтвердила факт підписання ОСОБА_10 . Договору довічного утримання, що був укладений між нею та ОСОБА_11 , 13.10.2006 року. Як пояснила ОСОБА_14 , при засвідченні нею даного Договору, вона роз`яснила для ОСОБА_10 умови Договору, та він був наданий їй для ознайомлення, після чого остання його підписала. За результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_7 та ОСОБА_15 до ОСОБА_11 суддею Ізяславського районного суду ОСОБА_13 , 23.10.2013 року постановлене рішення про відмову в задоволенні позову про визнання недійсним Договору довічного утримання, укладеного 13.10.2006 року.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження проведеними слідчим діями зібрано документи із вільними зразками підпису ОСОБА_10 , які були зроблені нею за життя, після чого, 14.03.2018 року призначено судово-почеркознавчу експертизу, виконання якої доручено експертам Хмельницького НДЕКЦ. 16.04.2018 року отримано висновок даної експертизи, відповідно до якого, при проведенні дослідження встановлено, що підпис в графі «Відчужував» у Договорі довічного утримання від 13.10.2006 року та зразки підпису з єдиного почеркового матеріалу №1 виконані однією особою, тобто ОСОБА_10 . До єдиного почеркового матеріалу № 1 експерт відніс: дві заяви про переведення боргу для погашення його з компенсаційної ощадної книжки від 14.09.2005 року, дві заяви про переведення боргу для погашення його з компенсаційної ощадної книжки від 07.09.2005 року, Довіреність серії ВАО №415003 від 19.09.2003 року, Подання №82 від 12.07.1983 року, заяву про призначення пенсії від 12.07.1983 року, заяву ОСОБА_10 від 08.02.1990 року, заяву ОСОБА_10 від 02.04.2001 року, заяву про перерахунок пенсії від 18.05.2006 року, запис в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Ізяславського районного нотаріального округу ОСОБА_16 , дія №3610 від 2003 року ( оформлення довіреності ).
Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2013 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_7 та ОСОБА_15 до ОСОБА_11 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_14 про визнання недійсним договору довічного утримання.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 15.03.2015 року за апеляційною скаргою ОСОБА_7 , зазначене вище рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 18.11.2015 року залишена без задоволення касаційна скарга ОСОБА_7 , а рішення Ізяславського районного та колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області без змін.

Згідно з диспозицією ч.1 ст. 358 КК України відповідальність за нею настає за підроблення посвідчення або іншого документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою.

Слідчим СВ Ізяславського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 обґрунтовано зроблено висновок про те, що під час досудового розслідування встановлено, що підпис ОСОБА_10 в графі «Відчужувач» у Договорі довічного утримання від 13.10.2006, виконаний самою ОСОБА_12 , а тому по даному факту відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Колегія суддів приходить до висновку, що обставини, зазначені в апеляційній скарзі, не свідчать про проведення досудового слідства неналежним чином та з порушенням норм Кримінального процесуального кодексу, а також не є такими, що вплинули на прийняття слідчим незаконної постанови про закриття кримінального провадження, а тому не дають підстав апеляційному суду для скасування ухвали слідчого судді та постанови слідчого.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді винесена з урахуванням вимог закону, а тому апеляційні скарги, як необґрунтовані слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 404, 407, 422 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2018 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника потерпілої без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2