Справа № 148/871/17
Провадження №1-кп/148/30/18
В И Р О К
Іменем України

14 червня 2018 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника за призначенням ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українка, гр. України, освіта середня, незаміжньої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючої, несудимої, яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 190 ч.1, 185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
23.01.2017, біля 23:00 год., ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, підійшла до ОСОБА_6 , що перебувала на території загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 Тульчинської районної ради Вінницької області, що знаходиться за адресою Вінницька область, м. Тульчин, вул. Трембовецького, 2.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 попросила у ОСОБА_6 її мобільний телефон для того, щоб зателефонувати, на що остання погодилась та передала їй свій мобільний телефон марки «Nomi і 5030». Після чого ОСОБА_7 , діючи умисно, шляхом обману, з умислом направленим на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні його наслідки і бажаючи їх настання, розмовляючи по телефону відійшла від ОСОБА_6 та пішла у невідомому напрямку, таким чином незаконно заволоділа мобільним телефоном марки «Nomi і 5030», ринкова вартість якого згідно висновку експерта № 89 від 27.01.2017 становить 2219,50 грн., чим завдала потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Крім того, в ніч з 14.04.2017 на 15.04.2017 ОСОБА_7 з метою крадіжки прийшла на територію домогосподарства, що розташоване в АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_5 , де шляхом вільного доступу, через отвір в стіні, проникла в приміщення сараю та діючи умисно, протиправно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужим майном, таємно, повторно скоїла крадіжку бувших у користуванні шести металевих труб, а саме 1 шт. діаметром 50 мм довжиною 6,2 м, 1 шт. діаметром 40 мм довжиною 4,2 м, 2 шт. діаметром 30 мм довжиною 4,2 м, 1 шт. діаметром 25 мм 4,2 м та 1 шт. діаметром 20 мм довжиною 4,2 м, загальною вагою 82,92 кг, які перенесла на територію свого домогосподарства в АДРЕСА_1 та в подальшому продала за грошові кошти в сумі 350 грн., тобто розпорядилась викраденим на власний розсуд.

Відповідно до довідки вартості виданої ПП «Вінсплав» від 25.04.2017, ціна на заготівлю металобрухту чорних металів становить 4,25 грн. станом на 15.04.2017, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 352,41 грн.

Обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 190 ч. 1, 185 ч.3 КК України не визнала. Суду показала, що дійсно біля школи № 2 м. Тульчина, дати не пам`ятає, вона проходила зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 і побачила двох дівчат, які перебували в нетверезому стані. Вона підійшла до них і попросила підпалити цигарку і пішла далі. Коли вона заходила на територію школи, то ОСОБА_9 залишився на дорозі. Підпаливши цигарку, вона вийшла на дорогу і пішла шукати ОСОБА_9 . Ніякого телефону вона в дівчат не брала.

З приводу пред`явленого обвинувачення щодо крадіжки труб суду пояснила, що вона проживає в с. Крищенці по сусідству із потерпілим ОСОБА_5 з яким перебуває в неприязних відносинах. В її домогосподарстві на горищі зберігались на протязі довгого часу труби в кількості 5-6 штук, з яких вона мала робити паркан. Однак, в зв`язку з тим, що їй необхідні були кошти на ліки та продукти харчування, вона вирішила їх продати. Тому вона зателефонувала знайомому ОСОБА_10 і повідомила, що хоче продати металеві труби. Той погодився їх купити. Тоді вона разом із своїм співмешканцем залізли на горище сараю її домогосподарства і зняли труби. Згодом приїхав ОСОБА_11 на автомобілі Жигулі, а також приїхав бус, на який вони погрузили труби. Після цього, вона із ОСОБА_10 поїхала на автомобілі Жигулі в м. Тульчин через поля. Попереду них їхав бус, який віз труби. По дорозі їх зупинили працівники поліції і розпитували про труби та відпустили. Через деякий час працівники поліції повідомили їй, що труби крадені. Але вона ніяких труб в домогосподарстві ОСОБА_12 не викрадала.

Незважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнала, її вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, зокрема показами потерпілих, свідків, письмовими доказами.

По факту незаконного заволодіння мобільним телефоном:

Показами потерпілого ОСОБА_6 , яка суду показала, що 23.01.2017 вона разом із ОСОБА_13 знаходились на території школи № 2 м. Тульчина, де відпочивали та розглядали картинки на мобільному телефоні ОСОБА_13 . До них підійшла жінка і попросила телефон, щоб комусь зателефонувати. Вона дала їй свій телефон і та кудись телефонувала. Також вона бачила, що на дорозі стояв якийсь чоловік. Після цього ця жінка, як згодом вона довідалась, що це була ОСОБА_7 повернула їй телефон, а сама відійшла. Вони з подругою продовжували роздивлятись картинки. Потім ця жінка знову повернулась і попросила ще раз телефон. Вона їй знову дала телефон, а сама розвернулась і дивилась в телефон подруги. Коли вона повернулась назад, щоб з`ясувати, чи жінка, якій вона дала телефон, закінчила розмову, то виявила, що ця жінка зникла разом із її телефоном. Вони вдвох побігли по вулиці її шукати, але тої ніде не було. Пошуками вони займались близько півгодини, після чого повідомили в поліцію про заволодіння телефоном. Внаслідок вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, їй спричинено матеріальну шкоду в сумі 2219,50 грн., які вона просить стягнути з обвинуваченої, а також витрати на правову допомогу в сумі 550 грн.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні надала пояснення, які повністю підтверджують покази потерпілої ОСОБА_6 щодо обставин заволодіння телефоном.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він співмешкає з ОСОБА_7 і підтвердив її покази, вказавши, що ОСОБА_7 не брала в дівчат телефон, а попросила їх лише підпалити цигарку. Коли він знаходився біля магазину «Наш Край», то ОСОБА_7 телефонувала йому зі свого мобільного.

Письмовими доказами:

- витягом про внесення відомостей до ЄРДР від 24.01.2017;

- протоколом огляду від 24.01.2017, відповідно до якого встановлено ІМЕІ мобільного телефону;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.01.2017, відповідно до якого ОСОБА_6 , впізнала чоловіка, який був із жінкою, яка заволоділа її мобільним телефоном.

По факту крадіжки труб, вина ОСОБА_7 підтверджується показами потерпілого та свідків.

Так, потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що він проживає в с. Крищенці. По сусідству з його домогосподарством проживає ОСОБА_7 , з якою він перебуває в неприязних відносинах з приводу того, що остання періодично вчиняє дрібні крадіжки з його домогосподарства. Однак з цього приводу він до правоохоронних органів не звертався. В квітні 2017 року, точної дати не пам`ятає, він з свого подвір`я побачив, як біля будинку ОСОБА_7 остання з якимись чоловіками грузили металеві труби в автомобіль. Знаючи, що в нього в сараї знаходяться такі ж труби, він зайшов до сараю і виявив крадіжку шести металевих труб різного діаметру, які в нього зберігались на протязі близько 15 років, і призначались для опалення будинку. Всього в нього в сараї знаходилось дванадцять труб, шість з яких зникли. Тому він відразу зателефонував до поліції і повідомив про крадіжку. По приїзду працівники поліції оглядали домогосподарство, а через декілька днів йому повернули труби. Претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_7 він не має.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що в с. Крищенці проживає його батько. В квітні 2017 року батько зателефонував до нього і повідомив, що ОСОБА_7 , яка проживає по сусідству викрала в нього металеві труби. Коли він приїхав до батька, то той повідомив йому про обставини.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він співмешкає з ОСОБА_7 в с. Крищенці. В квітні 2017 року, перед святом Пасхи, остання сказала, що потрібно кошти на продукти харчування та ліки, і що на горищі сараю в неї є труби, які вона домовилась, що продасть знайомому на ім`я ОСОБА_14 . Вона попросила, щоб він допоміг їй зняти труби з горища, що він і зробив. Вони разом зняли 5 чи 6 труб з горища і склали їх біля сараю. Згодом приїхав ОСОБА_14 , якому погрузили труби в бус, і ОСОБА_7 разом з ним поїхала в м. Тульчин.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що весною 2017 року його попросив ОСОБА_10 , щоб він привіз йому своїм автомобілем бус труби з с. Крищенці. Разом із ОСОБА_10 , який їхав на своєму автомобілі Жигулі, а він на бусі, вони приїхали в с. Крищенці, де біля домогосподарства погрузили труби, які виносив, якийсь чоловік, і він поїхав до ОСОБА_10 додому. Останній з жінкою, яка йому, як він зрозумів, продавала труби, на своєму автомобілі їхав позаду нього. В полі їх зупинили працівники поліції, які їхали на зустріч. Вони розпитали звідки везуть труби та перерахували їх, а також попередили ОСОБА_10 , щоб той нікуди не продавав труби. Після цього, він завіз труби до ОСОБА_10 додому.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що в квітні 2017 року до нього зателефонувала ОСОБА_7 і запитала чи не хоче він купити в неї труби. Він їй повідомив, що приїде, подивиться на них, і якщо вони йому підходять, то він їх купить. Приїхавши додому до ОСОБА_7 , він подивися на труби і сказав, що вони ржаві, але та просила, щоб він їх купив. Тоді він сказав, що може заплатити за них 350 грн., на що та погодилась. Він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_15 і попросив, щоб той приїхав і забрав труби. Коли він приїхав, то вони погрузили труби в бус і поїхали в напрямку м. Тульчина. По дорозі, серед поля, їх зупинили працівники поліції, які розпитували, де вони взяли труби, на що він відповів, що купив у ОСОБА_7 . Вони також сказали, щоб він нікуди не реалізовував ці труби, тому що, можливо, їх прийдеться повернути. Через декілька днів вказані труби він повернув. Про те, що труби могли бути викрадені він нічого не знав. ОСОБА_7 запевнила його, що труби належать їй. За вказані труби він заплатив ОСОБА_7 350 грн.

Також по даному факту крадіжки вина ОСОБА_7 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події від 19.04.2017 та фото таблицею до нього домогосподарства ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду від 20.04.2017 та фото таблицею до нього домогосподарства ОСОБА_10 , під час якого вилучено шість металевих труб;

- протоколом огляду та фото таблицею від нього від 22.04.2017, під час якого було оглянуто та зважено металеві труби;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 22.04.2017, відповідно до якого ОСОБА_5 впізнав металеві труби, які були викраденні з його домогосподарства;

- довідкою вартості ПП «Вінсплав»;

- протоколом огляду та відеозаписом до нього домогосподарства ОСОБА_7 .

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, судом враховано, що у сторін не виникло сумнівів щодо їх належності та допустимості.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в їх сукупності, оцінюючи доводи обвинуваченої про те, що вона не вчиняла злочинів передбачених ст. ст. 190 ч.1, 185 ч.3 КК України, суд вважає, що вони в повній мірі спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку відповідно до вимог ст. 370 КПК України. За вказаних обставин, суд вважає, що доводи обвинуваченої ОСОБА_7 , які не знайшли свого об`єктивного підтвердження, є одним із способів її захисту для уникнення відповідальності за вчинені злочини.

Так, щодо вчинення шахрайських дій, тобто заволодінні майном (мобільним телефоном) потерпілої ОСОБА_16 , доводи обвинуваченої спростовуються показами як самої потерпілої, так і показами свідка ОСОБА_13 , які вказали, що саме ОСОБА_7 , взявши телефон, не повернула його.

Щодо вчинення крадіжки з металевих труб з домогосподарства ОСОБА_5 , то доводи обвинуваченого ОСОБА_7 спростовуються показами потерпілого ОСОБА_5 , який вказав, що він особисто бачив, як ОСОБА_7 виносила з свого домогосподарства труби, які в нього були викрадені. Вказані покази потерпілого також підтверджуються протоколами огляду та пред`явлення предметів для впізнання.

Також суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні стверджував, що обвинувачена не вчиняла інкримінуємих їй кримінальних правопорушень. Так, останній на час вчинення вказаних злочинів співмешкав з обвинуваченою, а тому його доводи також свідчать про бажання уникнути обвинуваченою кримінальної відповідальності.

Аналіз зазначених показів та доводів обвинуваченої дає суду підстави зробити висновок про невідповідність її показів фактичним обставинам справи, критичного ставлення до них судом, а також спростування зазначених доводів дослідженими в судовому засіданні доказами.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), в судовому засіданні доведена в повному обсязі, в зв`язку з чим її дії вірно кваліфіковано за ст. 190 ч.1 КК України.

Також в судовому засіданні доведена вина обвинуваченої ОСОБА_7 і в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є повторність та крадіжка поєднана з проникненням в приміщенні, в зв`язку з чим її вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.3 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд враховує суспільну небезпеку скоєних злочинів, особу обвинуваченого, яка характеризується посередньо, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

До обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченої суд відносить наявність на її утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.

За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення засудженого, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_7 в межах санкції визначених ст. 190 ч.1 КК України у виді громадських робіт та за ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі. В свою чергу призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги заявлене обвинуваченою ОСОБА_7 усне клопотання про звільнення від відбування покарання за ст. 190 ч.1 КК України та застосування амністії, яке внесено до журналу судового засідання, з врахуванням вимог ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році», обвинувачена ОСОБА_7 підлягає звільненню від покарання, так як на час вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч.1 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відносно яких не позбавлена батьківських прав, що підтверджується довідкою Крищенецької сільської ради та копіями свідоцтв про народження, що є реалізацією її прав гарантованих вищевказаним Законом України.
В зв`язку із звільненням обвинуваченої ОСОБА_7 від відбування покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч.1 КК України, не підлягає застосуванню ст. 70 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, судом взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого злочину, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, характер та ступінь вини обвинуваченої, встановленні в судовому засіданні пом`якшуючі вину обставини, а саме наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, яких остання виховує сама, що дає суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченої можливе без реального відбуття покарання, тому суд приходить до висновку про можливе застосувати відносно ОСОБА_7 ст. 75 КК України і звільнити її від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки визначенні ст. 76 КК України.

Стосовно запобіжного заходу, враховуючи, що в судовому засіданні не заявлялось клопотання про застосування запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили, суд вважає що підстав для обрання запобіжного заходу не має.

Питання речових доказів, суд вирішив відповідно до ст. 100 КПК України.

При вирішення питання судових витрат, останні підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь держави в сумі 440,20 грн. за проведення експертизи щодо визначення вартості мобільного телефону.

Вирішуючи цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_6 , з врахуванням положень ст. 1166 ЦК України, суд прийшов до висновку, що він підлягає задоволенню в повному обсязі. Так, стягненню з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_6 підлягає завдана матеріальна шкода в сумі 2219,50 грн. та витрати за надання правової допомоги в сумі 550 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру, а також на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 185 ч.3, 190 ч.1 КК України, ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 1166 ЦК України, ст. 369-374, 377 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. ст. 190 ч.1 КК України і призначити їй покарання у виді громадських робіт строком на двісті сорок годин.

На підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді громадських робіт.

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком на два роки.

Відповідно до вимог ст. 76 п.1, п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_7 понесенні судові витрати в дохід держави в сумі 440,20 грн. за проведення товарознавчої експертизи.

Речові докази: шість металевих труб, переданих на зберігання потерпілому ОСОБА_5 повернути останньому.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_3 , за завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду, кошти в сумі 2219,50 грн. (дві тисячі двісті дев`ятнадцять гривень п`ятдесят копійок) та витрати за надання правової допомоги в сумі 550 грн. (п`ятсот п`ятдесят гривень) , а також на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Копію вироку негайно вручити сторонам.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: