г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/263/18
Номер провадження 1-кп/213/145/18
В И Р О К
Іменем України
08 травня 2018 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі обвинувальні акти, які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001626 та за № 0000087 у об`єднаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Інгулець Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, маючого неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 17.07.2015 Інгулецьким районний судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.190 КК України до 120 годин громадських робіт;
- 01.11.2016 Інгулецьким районний судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки, звільненого 19.10.2017 на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію» від 22.12.2016,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 разом із своїм знайомим ОСОБА_6 , 12.12.2017 року приблизно о 13.00 годині з метою придбання спиртних напоїв прибули на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де мешкав раніше їм незнайомий ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_5 залишився на подвір`ї зазначеного будинку, а ОСОБА_6 пройшов до приміщення будинку на території зазначеного домоволодіння з метою придбання спиртних напоїв у ОСОБА_7 , де між останніми на грунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли під час спілкування, відбулась сварка, яка переросла у бійку.
Приблизно о 14.00 годині ОСОБА_5 з метою з`ясування причини того, що ОСОБА_6 тривалий час не виходив на подвір`я, пройшов до приміщення будинку АДРЕСА_3 . Перебуваючи у приміщенні зазначеного житла, ОСОБА_5 побачив, що в одній з кімнат на столі знаходиться ноутбук фірми «Samsung» чорного кольору, та мобільний телефон фірми «Nокіа» рожевого кольору, що належить ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення зазначеного майна, реалізуючи який, він, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливу мету, скориставшись тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з`ясовували стосунки між собою, і за його діями ніхто не спостерігає, таємно, всупереч інтересам власника, шляхом вільного доступу викрав, взявши зі столу, розташованого в кімнаті будинку АДРЕСА_3 , ноутбук фірми «Samsung» моделі R60, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №131/18 від 17.01.2018 становить 2750,00 гривень, мобільний телефон фірми «Nокіа» моделі 6131, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №131/18 від 17.01.2018 становить 925,00 грн., з сім-картою мобільного оператору «Київстар», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №131/18 від 17.01.2018 становить 50,00 гривень. Після цього ОСОБА_5 , утримуючи викрадене, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши таким чином потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 3725,00 гривень.
Окрім цього, ОСОБА_5 15 січня 2018 року приблизно о 02:00 годині знаходився поблизу будинку №34. по пр. Перемоги в Інгулецькому районі, м. Кривому Рогу, де під час бесіди з раніше знайомим йому ОСОБА_8 помітив у останнього мобільний телефон «Ірhоnе 5s». В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, реалізуючи який, він повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, зловживаючи довірою з боку ОСОБА_8 , заснованою на знайомстві з останнім, під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у потерпілого вищевказаний мобільний телефон, переконавши ОСОБА_8 , що поверне телефон одразу після здійснення дзвінка, при цьому достовірно знаючи, що повертати майно він не буде.
Потерпілий ОСОБА_8 , будучі впевненим у тому, що ОСОБА_5 поверне йому майно, передав останньому у користування свій мобільний телефон «Ірhоnе 5s», 16 gb. іmеі: НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №555/18 від 20.02.2018 становить 4 683,60 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператору «Водафон», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №555/18 від 20.02.2018 становить 50,00 грн. Після цього ОСОБА_5 , утримуючи вищевказаний мобільний телефон, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, пішов з місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим зник за межі візуального спостереження потерпілого, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, та заподіявши таким чином потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 4733,60 грн.
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину визнав повністю, пояснивши суду, що дійсно 12 грудня 2017 року приблизно о 13.00 годині він із своїм знайомим ОСОБА_6 прибули до ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , щоб придбати у останнього спиртне. Він залишився на подвір`ї, а ОСОБА_6 пройшов до будинку. Згодом він зрозумів, що між ними відбулась сварка, яка переросла у бійку. Коли пройшов тривалий час, а ОСОБА_6 не повертався, він, щоб з`ясувати, що відбулося, пройшов до приміщення будинку, де побачив на столі в одній із кімнат ноутбук «Samsung» та мобільний телефон «Nокіа», які він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав та з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Реалізувати викрадене він не встиг, викрадено було у нього вилучено працівниками поліції. У скоєному розкаюється.
Також визнав, що 15 січня 2018 року він під приводом дзвінка попросив у свого знайомого ОСОБА_8 мобільний телефон «Самсунг», який не мав наміру повертати та забрав його собі. У скоєному розкаюється.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальних актах та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Підводячи підсумок викладеному, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні наступних злочинів:

-таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України;

-заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчинених злочинів та особистості обвинуваченого, який характеризується посередньо, вину визнав повністю, не працює, а також враховує обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, до яких суд відповідно до ст.66 КК України відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Окрім того, суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену відповідно до вимог ст.314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого, відповідно до якої ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як дуже високий, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий, у зв`язку з чим орган пробації вважає, що неможливо здійснювати соціально-виховні заходи, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою її виправлення та запобігання вчиненню нею повторних злочинів без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Також суд враховує, що заподіяна потерпілим шкода відшкодована, потерпілий ОСОБА_7 при призначенні покарання покладається на розсуд суду, про що надав відповідну письмову заяву.

Із врахуванням викладеного суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, однак із звільненням його від відбування покарання в порядку, передбаченому ст.ст. 75,76 КК України, оскільки саме таке покарання буде відповідати тяжкості скоєних ним злочинів і сприятиме його виправленню.

Призначення покарання обвинуваченому у виді арешту або обмеження волі за ч.2 ст.185 КК України, а також у виді штрафу, виправних робіт або обмеження волі за ч.2 ст.190 КК України суд вважає недоцільним, оскільки таке покарання не буде відповідати тяжкості скоєних ним злочинів, його особистості і не буде сприяти його виправленню.

При цьому призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст.69 КК України суд вважає недоцільним.

Питання речових доказів та документів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на один рік та три місяці;

- за ч.2 ст.190 КК України - у виді позбавлення волі строком на один рік та шість місяців.
У відповідності до ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_5 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначивши покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

У відповідності до ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину, буде періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого мешкання, не буде виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази:

ноутбук «Samsung» моделі R60, та мобільний телефон «Nокіа» моделі 6131, які згідно зі зберігальною розпискою /а.с.28, т.3/, знаходяться у потерпілого ОСОБА_7 , залишити за належністю потерпілому ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон «Ірhоnе 5s», 16 gb. іmеі: НОМЕР_1 , який згідно зі зберігальною розпискою /а.с.34, т.4/, знаходиться у потерпілого ОСОБА_8 , залишити за належністю потерпілому ОСОБА_8 .
Долучену до матеріалів кримінального провадження копію документу на одному аркуші А4, в якому зазначено іmеі мобільного телефону «Ірhоnе 5s», /а.с.12, т.4/, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Головуючий ОСОБА_1