Справа № 351/2082/17
Провадження № 11-кп/779/288/2018
Категорія ст. 263 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, за апеляційною скаргою з доповненням обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Снятинського районного суду Івано Франківської області від 07 червня 2018 року, відносно ОСОБА_8 за ст. 263 ч.1, ст. 309 ч.1, ст. 185 ч.2 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, раніше судимого, 25.11.2015 року Косівським районним судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, 07.07.2017 року умовно достроково звільненого на підставі ст. 81 КК України на строк 9 місяців 30 днів,-

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі з доповненням обвинувачений ОСОБА_8 не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності його вини та правильності кваліфікації його дії вважає, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання в повній мірі не врахував пом`якшуючі обставини, а саме те, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдані збитки потерпілій, а також стан його здоров`я, оскільки у нього ВІЛ інфекція, клінічна стадія ІІІ та хронічний гепатит С.

Просить вирок Снятинського районного суду Івано Франківської області від 07 червня 2018 року змінити, та пом`якшити йому покарання застосувавши до нього ст. 69 КК України.

Вироком Снятинського районного суду від 07 червня 2018 року, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 263 ч.1, ст. 309 ч.1, ст. 185 ч.2 КК України та призначено йому покарання:

- за ст. 263 ч.1 КК України у виді позбавлення волі терміном на 3(три) роки і 3(три) місяці;

- за ст. 309 ч.1 КК України у виді позбавлення волі терміном 1(один) рік;

- за ст. 185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі терміном на 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_8 призначено позбавлення волі терміном 3 (три) роки і 3 (три) місяці.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України до остаточного покарання, призначеного за новим вироком, повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Косівського районного суду Івано Франківської області від 25.11.2015 року, та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі терміном 4 (чотири) роки і 30 (тридцять) днів.

Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави 2226,6 грн. витрат на проведення експертиз.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 будучи раніше неодноразово судимим за вчинення майнових злочинів, останній раз Косівським районним судом 25.11.2015 року за ст.185 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 3 роки, 07.07.2017р. умовно-достроково звільнений на підставі ст. 81 КК України, маючи непогашену судимість та невідбуту частину покарання 9 місяців 30 днів, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї і бойових припасів без передбаченого законом дозволу, також вчинив незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту за наступних обставин.

На початку вересня 2017 року ОСОБА_8 , не маючи передбаченого законом дозволу на придбання бойових припасів, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав 13 бойових припасів до нарізної зброї калібру 5,6 мм та 1 бойовий припас до пістолетів конструкції «Макарова» калібру 9 мм, які він знайшов на сміттєзвалищі в с. Троїця Снятинського району Івано-Франківської області.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_8 не маючи передбаченого законом дозволу на носіння бойових припасів, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, помістив знайдені ним 13 бойових припасів до нарізної зброї калібру 5,6 мм та 1 бойовий припас до пістолетів конструкції «Макарова» калібру 9 мм до свого верхнього одягу та переносив їх біля себе до 15.09.2017р.

15.09.2017р. працівниками Снятинського ВП ГУ НП в області під час проведення поверхневої перевірки у ОСОБА_8 у кишені його шортів виявлено 13 бойових припасів до нарізної зброї калібру 5,6 мм та 1 бойовий припас до пістолетів конструкції «Макарова» калібру 9 мм, які він незаконно переносив біля себе.

Згідно висновку експерта №1.2-527/17 від 27.09.2017 вилучені у ОСОБА_8 : 13 предметів є боєприпасами до нарізної зброї спортивно-мисливськими малокаліберними патронами, кільцевого спалаху, калібру 5,6 мм. Дані патрони мають ряд інших назв патрони бокового бою, бокового запалювання, малокаліберні тощо та призначені для спортивних тренувальних стрільб, змагань і промислового полювання на дрібного звіра й птахів. Можуть використовуватись з пістолетів, гвинтівок, карабінів, нарізних стволів комбінованих рушниць тощо калібру 5,6 мм, патронник яких розрахований на дані патрони; 1 (один) предмет є боєприпасам до вогнепальної нарізної зброї 9 мм (9х18 мм) пістолетним патроном центрального бою до пістолетів конструкції «Макарова» (ПМ), промислового виробництва (Луганський патронний завод, Україна, 2005 року виготовлення). Даний патрон призначений для стрільби з наступних видів зброї калібру 9 мм: самозарядних пістолетів конструкції «Макарова» (ПМ); самозарядних пістолетів «Форт» («Форт-12», «Форт-17»); автоматичних пістолетів конструкції «Стечкина» (АПС) та інших різновидів самозарядної і автоматичної вогнепальної зброї, патронник яких розрахований під даний патрон. Усі патрони придатні для використання за призначенням (стрільби) та виготовлені промисловим способом.

Таким чином своїми умисними діями, які виразились у незаконному поводженні з бойовими припасами, а саме у придбанні та носінні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Крім цього, в другій декаді вересня 2017 року ОСОБА_8 при невстановлених під час досудового розслідування обставинах, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно, без мети подальшого збуту, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання помістив незаконно придбаний ним особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс до верхнього одягу та незаконно, без мети збуту, зберігав його біля себе до 15.09.2017р.

15.09.2017р. працівниками Снятинського ВП ГУ НП в області під час проведення поверхневої перевірки, у ОСОБА_8 у кишені його шортів було виявлено паперовий згорток з сухою подрібненою речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №2.1-1290/17 від 27.09.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, кількість якого в перерахунку на суху речовину становить 26,509 грама та паперову коробку з-під сірників з сухою подрібненою речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, кількість якого в перерахунку на суху речовину становить 4,571 грама.

Таким чином своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.

Крім того ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів, останній раз Косівським районним судом 25.11.2015р. за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, 07.07.2017р. умовно-достроково звільнений на підставі ст.81 КК України, маючи непогашену судимість та невідбуту частину покарання 9 місяців 30 днів, щодо якого Снятинським районним судом розглядається кримінальне провадження за ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, та якому ухвалою Снятинського районного суду від 21.03.2018р. обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, не будучи засудженим за вчинення даних кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив і обвинувачується у вчиненні нового умисного злочину проти власності за наступних обставин:

03.03.2018 року ОСОБА_8 , знаходячись в середині квартири по АДРЕСА_2 , вирішив викрасти майно потерпілої ОСОБА_10 , та близько 09:00 год., скориставшись відсутністю у квартирі ОСОБА_10 та переконавшись, що син потерпілої - ОСОБА_11 спить і за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливу мету - таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з приміщення квартири електричний тепловентилятор марки "Wild Wind", моделі WWP-FH-04-2,0-H вартістю 150 грн., електричний тепловентилятор марки "Хевел", 1250w вартістю 100 грн., ручну м`ясорубку вітчизняного виробництва вартістю 150 грн. та килим розмірами 2,3х1,7м. вартістю 700 грн., завдавши потерпілій ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 1100 (одна тисяча сто) грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 покинув місце події і викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

В сукупності ОСОБА_8 своїми діями вчинив кримінальні правопорушення передбачені ст.263 ч.1, ст.309 ч.1, ст.185 ч.2 КК України.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 , підтримали подану апеляційну скаргу з доповненням , просили її задовольнити, а вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання;

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги з доповненням обвинуваченого ОСОБА_8 , вважає її необгрунтованою та безпідставною.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду, слід залишити без змін, з наступних підстав.

Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України, тобто є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 розглянуто в порядку ст.349 ч.3 КПК України, де судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинуваченим було подано письмову заяву від 24 травня 2018 року, із змісту якої вбачається, що обвинувачений правильно зрозумів зміст обставин кримінального провадження, і у зв`язку із повним визнанням вини, вважав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, зібраних на досудовому розслідуванні, і що в подальшому він не матиме права оскаржити фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку. Інші учасники судового розгляду проти цього не заперечили.

Колегія суддів, не вбачає порушень проведення судом судового розгляду в порядку ст.349 ч.3 КПК України, а тому вирок суду у цій частині не переглядатиметься судом апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 404 ч.1 КПК України.

Висновок суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному поводженні з бойовими припасами, а саме у придбанні та носінні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, а також у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно та про кваліфікацію таких дій обвинуваченого за ст. 263 ч.1, ст. 309 ч.1, ст. 185 ч.2 КК України за обставин, викладених у вироку є обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. 404 ч.1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд першої інстанції, дотримався вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання і врахував ступінь тяжкості вчинених злочині, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання в силу ст. 66, 67 КК України.

Тому на думку колегії суддів, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі з доповненням з приводу того, що при призначенні йому покарання, судом першої інстанції не в повній мірі враховано всі пом`якшуючі обставини та дані про особу винного, є безпідставними, оскільки всі переліченні обвинуваченим в апеляційній скарзі пом`якшуючі обставини були враховані судом першої інстанції при призначенні йому покарання.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що судом першої інстанції визнано обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого: визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого судом визнано рецидив злочинів та вчинення злочину, щодо особи похилого віку.

Також, судом першої інстанції враховано дані на особу обвинуваченого, а саме його стан здоров`я (а.с. 66-67), те, що на шлях виправлення не став та не робить для себе відповідних висновків, має постійне місце проживання, не працює, згідно довідки із Троїцької сільської ради за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкоголем, на ґрунті пияцтва систематично порушує громадський порядок (а.с. 85), на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах не перебуває (а.с. 99,100).

Окрім цього, судом першої інстанції при призначенні міри покарання обвинуваченому враховано те, що ухвалою Бердичівського районного суду Житомирської області від 29.06.2017 року, ОСОБА_8 умовно достроково звільнено від відбування покарання за вироком Косівського районного суду Івано Франківської області від 25.11.2015 року на строк 9 місяців 30 днів, однак під час умовно дострокового звільнення, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні тяжкі злочини, передбачені ст. 263 ч.1, ст. 309 ч.1, ст. 185 ч.2 КК України.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, а також справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст. 50 КК України .

Окрім цього, колегією суддів не встановлено підстав, передбачених ст. 409 КПК України для зміни вироку суду першої інстанції, так як суд призначив покарання, яке відповідає тяжкості злочинів та особі обвинуваченого, як і не встановлено обставин для застосування ст. 69 КК України та пом`якшення призначеного покарання.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу з доповненням обвинуваченого ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, як необґрунтовану, оскільки доводи даної апеляційної скарги з доповненням повністю спростовуються висновками суду першої інстанції, які є обґрунтованими належними доказами, яким дана вичерпна правова оцінка.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу з доповненням обвинуваченого ОСОБА_8 залишити - без задоволення, вирок Снятинського районного суду Івано Франківської області від 07 червня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 263 ч.1, ст. 309 ч.1, ст. 185 ч.2 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, засудженим у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5