Справа № 461/2963/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.05.2018 року Галицький районний суд м.Львова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, не одруженого, працюючого офіціантом у ресторані «Челентано», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судженого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України ,-
обвинувачений ОСОБА_4 02.04.2018 о 16.00год., перебуваючи в приміщенні ресторану «Челентано», що на пл.Галицькій, 1 у м.Львові, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрав мобільний телефон потерпілої ОСОБА_6 марки «Apple Iphone 6» вартістю 6000,00 грн., у чохлі вартістю 60,00 грн., із сім-картою оператора «лайфселл» вартістю 25,00 грн., на рахунку якої було 10,00 грн., який потерпіла випадково залишила у вказаному закладі громадського харчування, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 6095,00 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.
На підставі ч.1 ст.471 КПК України, до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про примирення між сторонами кримінального провадження, укладена між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Виходячи із змісту даної угоди, потерпіла ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, обвинувачений зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі та беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Прокурор Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив угоду про примирення, укладену між ним та потерпілою затвердити і призначити узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в обсязі обвинувачення, відшкодував завдану шкоду, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Суд відповідно до вимог ч.1 ст.473 КПК України роз`яснив обвинуваченому та потерпілій їх права, наслідки укладення угоди, наслідки затвердження та невиконання угоди про примирення.
Суд роз`яснив, що відповідно до ч.3 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; 3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Згідно з ч.3 ст.424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку: 1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди; 2) потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди потерпілого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; не роз`яснення потерпілому наслідків укладення угоди; 3) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Відповідно до ч.1 ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для обвинуваченого є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу, тобто відмова від права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують.
Згідно з ч.5 ст.474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд з`ясував в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: 1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; 3) характер кожного обвинувачення; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Відповідно до ч.6 ст.474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно з ч.7 ст.474 КПК України суд перевірив, що угода відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства. При цьому, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам законодавства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Укладення угоди було добровільним, сторони примирилися. Відсутні підстави вважати, що виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є неможливим.
Потерпілій роз`яснено, що згідно з ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення вона має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Обвинуваченому та потерпілій суд роз`яснив, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом і відповідно до ст. 389-1 КК України умисне невиконання засудженим угоди про примирення карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.
Відповідно до ч.1 ст.473 КПК України суд роз`яснив потерпілій, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для потерпілої є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Згідно з ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд з`ясував у потерпілої, чи цілком вона розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.
Вислухавши прокурора, обвинуваченого, потерпілу, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України (зокрема, щодо змісту та порядку укладення угоди) і на відповідність вимогам КК України (зокрема, щодо узгодженої міри покарання), суд прийшов до висновку, що можливо затвердити зазначену угоду та ухвалити вирок на підставі цієї угоди з наступних підстав.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_9 беззастережно визнав себе винним, згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Долю речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 374, 471, 474, 475 КПК України, суд, -
затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення між сторонами кримінального провадження, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Apple Iphone 6» НОМЕР_1 залишити потерпілій ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений сторонами кримінального провадження до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення та на підставах, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .