Справа № 754/6039/18
У Х В А Л А
Іменем України

08 серпня 2018 року суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання, щодо погашення судимості,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 19.05.1999 року Ватутінським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 215 КК України, до 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням право керувати транспортними засобами. Кагарлицьким районним судом Київської області 26.06.2000 року звільнений на підставі ЗУ "Про амністію" від 11.05.2000 року.
- 20.05.2005 року Деснянським районним судом м. Києва за с. 2 ст. 187, ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 19.03.2007 року за ст. 82 КК України невідбутий строк призначеного судом покарання замінено на обмеження волі. В строк зараховано тримання під вартою з 19.03.2007 року по 15.05.2007 року. Відбував покарання в місцях обмеження волі з 15 травня 2007 року по 16 жовтня 2007 року. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 08.10.2007 року звільнено умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 16 днів.
Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.04.2012 року на підставі ст. 82 КК України не відбута частина покарання у виді позбавлення волі змінена на більш м`яке покарання на 1 рік 1 місяць 13 днів виправних робіт з утриманням 20 % із заробітку на користь держави.

В С Т А Н О В И В :
14.05.2018 року до Деснянського районного суду м. Києва звернувся засуджений ОСОБА_4 з клопотанням про погашення судимості, мотивуючи свої вимоги тим, що вироком Ватутінського районного суду м. Києва від 19.05.1999 року він був засуджений за ч. 2 ст. 215 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням право керувати транспортними засобами.
Крім того, вироком Деснянського районного суду м. Києва від 20.05.2005 року ОСОБА_4 був засуджений за с. 2 ст. 187, ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі.
Виходячи зі змісту довідки про звільнення з місць позбавлення волі, виданої ОСОБА_4 16.10.2007 року, будучи засудженим вироком Деснянського районного суду м. Києва від 20.05.2005 р. за ч. 2 ст. 187, 69 КК України до 4 років позбавлення волі. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 19.03.2007 року за ст. 82 КК України невідбутий строк призначеного судом покарання ОСОБА_4 замінено на обмеження волі. В строк зараховано тримання під вартою з 19.03.2007 року по 15.05.2007 року. Відбував покарання в місцях обмеження волі з 15 травня 2007 року по 16 жовтня 2007 року. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 08.10.2007 року ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 16 днів.
Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.04.2012 року на підставі ст. 82 КК України не відбута частина покарання у виді позбавлення волі змінена на більш м`яке покарання на 1 рік 1 місяць 13 днів виправних робіт з утриманням 20 % із заробітку на користь держави.
Як вказує ОСОБА_4 в своєму клопотанні він довів своє виправлення та був звільнений умовно-достроково, працював в місцях позбавлення волі, не порушував правила КК, стояв на обліку в Центрі Зайнятості. Вказує, що після звільнення його з місць позбавлення волі пройшло 10 років та 4 місяці. Тому просить погасити судимість.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_4 .
В судовому засіданні ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити, та надав суду довідку №0660867 серія ІАА видану Міністерством внутрішніх справ України про те, що за обліками МВС громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України станом на 04.07.2018 року до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.
Заслухавши думку прокурора, заявника, дослідивши матеріали клопотання суд приходить до наступного висновку.
Виходячи зі змісту ч.4 ст. 90 КК України якщо невідбуту частину покарання було замінено біль м"яким покаранням, то строк погашення судимості обчислюється з дня відбуття більш м"якого покарання (основного та додаткового).
Ст. 91 ч. 3 КК України передбачено зняття судимості судом лише після закінчення не менш, як половини строку погашення судимості, зазначеного у ст. 89 КК України.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України, особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у вигляді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 був засуджений був засуджений вироком Ватутінського районного суду м. Києва від 19.05.1999 року за ч. 2 ст. 215 КК України, до 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням прав керувати транспортними засобами.
Крім того, вироком Деснянського районного суду м. Києва від 20.05.2005 року ОСОБА_4 був засуджений за с. 2 ст. 187, ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі.
Станом на день розгляду клопотання ОСОБА_4 не притягувався до кримінальної відповідальності, а отже ним виконані вимоги ст. 89 КК України, а тому ОСОБА_4 є такою особою, що не має судимості.
Крім того, суддя звертає увагу ОСОБА_4 , що згідно вимог чинного законодавства суд не приймає рішення про погашення судимості, натомість суд визнає особу такою, що не має судимості.
Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 про погашення судимості підлягає до часткового задоволення, а саме визнає ОСОБА_4 таким, що не має судимості.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 89, 90, 91 КК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_4 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 таким, що не має судимості.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Cуддя-