УХВАЛА

16 липня 2018 р.
м. Київ
Справа № 319/82718

Провадження № 51-7420 впс 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового
засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 0001413 щодо ОСОБА_7 у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437; ч. 1 ст. 438 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
до Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437; ч. 1 ст. 438 КК України, з Куйбишевського районного суду Запорізької області до Печерського районного суду м. Києва.
Клопотання мотивовано тим, що обвинувальний акт не містить ані точного часу, ані вказівки на точне місце вчинення ОСОБА_7 останнього за епізодом найбільш тяжкого злочину - ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437 КК України, тому, на його думку, дане кримінальне провадження має бути передано на розгляд до того суду, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Крім того, вважає, що є й достатні виключні обставини для такої передачі: обвинувачений, прокурор та захисники знаходяться у м. Києві, потерпілим теж зручніше прибувати до м. Києва, аніж до Запорізької області.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримання поданого клопотання та пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення даного клопотання, перевіривши доводи, наведені у клопотанні, та матеріали, надані на розгляд суду касаційної інстанції, Суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Положенням ч. 1 ст. 34 КПК України визначено, що кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.
Указаний перелік підстав для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Як убачається з наданих суду матеріалів кримінального провадження,до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001413 щодо ОСОБА_7 у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437; ч. 1 ст. 438 КК України.
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він у період часу з 28 квітня по 14 серпня 2014 року, перебуваючи на території Луганської та Донецької областей, приймав участь у терористичній організації «ЛНР», за попередньою змовою групою осіб вчинив пособництво у веденні агресивної війни та жорстоко поводився з військовополоненими та цивільним населенням, тим самим порушив закони та звичаї війни.
У своєму клопотанні захисник ОСОБА_6 посилається на те, що органом досудового слідства конкретного місце інкримінованого ОСОБА_7 останнього за епізодом найбільш тяжкого злочину, - передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437 КК України, не встановлено.
Проте, такі доводи захисника є безпідставними, оскільки, як убачається з обвинувального акту, місцем вчинення останнього за часом та більш тяжкого злочину є м. Сніжне Донецької області, а тому кримінальне провадження згідно з розпорядженням від 02 вересня 2014 року № 2710/38-14 про визначення територіальної підсудності справ підлягає розгляду саме Куйбишевським районним судом Запорізької області.
Що стосується тверджень захисника про наявність виняткових обставин для передачі провадження на розгляд іншому суду, то Суд уважає їх непереконливими та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.
З огляду на викладене та відповідно до положень ст. 34 КПК України Суд дійшов висновку про те, що клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 0001413 щодо ОСОБА_7 у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437; ч. 1 ст. 438 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд
ухвалив:
Клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 0001413 щодо ОСОБА_7 у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437; ч. 1 ст. 438 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3