Справа № 148/384/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2018 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000445 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тульчин Вінницької області, не одруженого, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ; -

ВСТАНОВИВ:
Близько 14.30 год. 03.07.2014 ОСОБА_3 , разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приїхав у гості до ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Після приїзду, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 сіли за стіл та вживали алкогольні напої. Під час застілля, ОСОБА_3 побачив на підлозі мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-E 2530», у якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» із номером НОМЕР_1 . Побачивши даний мобільний телефон, у ОСОБА_3 виник умисел на його таємне викрадення, а також інших цінних речей, які знаходились в будинку. Реалізовуючи свій злочинний умисел, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 таємно викрав вказаний мобільний телефон, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 72 від 24.01.2017, 1473 грн., з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка в ньому знаходилась, вартістю 25 грн. Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_3 попросив у ОСОБА_7 дозволу на огляд будинку останнього, на що останній погодився. Зайшовши у приміщення спальної кімнати, ОСОБА_3 побачив на антресолі картонну коробку, у якій знаходились вироби із золота та срібла. Скориставшись відсутністю у приміщенні даної кімнати власника будинку та інших осіб, а також тим, що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій і передбачаючи їх наслідки, ОСОБА_3 викрав золотий ланцюжок, вагою 1,5 г., вартістю 825 грн., золотий хрестик, вагою 1 г., вартістю 550 грн., золоту печатку, вагою 2 г., вартістю 1100 грн. та срібний ланцюжок з срібним хрестиком, загальною вагою 10 г., вартістю 400 грн. Розпорядився викраденим на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 4373 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю і суду надав показання, що 03.07.2014, він разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приїхав у гості до ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , після чого, вони усі разом сіли за стіл. Потім, на підлозі він побачив мобільний телефон і вирішив викрасти його. Скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, викрав даний мобільний телефон. Згодом попросив ОСОБА_7 показати йому будинок, на що той погодився. Коли зайшов у спальню, побачив там картонну коробку, у якій знаходились вироби із золота та срібла. Коли за ним ніхто не спостерігав, викрав золотий ланцюжок, золотий хрестик, золоту печатку та срібний ланцюжок з срібним хрестиком. Матеріальні збитки ОСОБА_7 відшкодував повністю, у скоєному щиро кається.
Потерпілий у судове засіданні засідання не з`явився та надав заяву, в якій просив судовий розгляд проводити без його участі претензій будь-яких до обвинуваченого не має.
У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та характеризуючих його особу матеріалів провадження.
При цьому, суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), у судовому засіданні доведена у повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, повністю відшкодував завдані збитки, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Обставиною, яка відповідно ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, не встановлено.
За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення обвинуваченого, з врахуванням вимог ст. 50, 65 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання, в межах санкції визначеної ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, оскільки саме таке покарання буде справедливим у даному випадку та сприятиме його виправленню.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню процесуальні витрати на залучення експерта.
Обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід на досудовому слідстві не обирався, також відсутні підстави для його обрання до вступу вироку у законну силу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65-67, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. 368- 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 351 (триста п`ятдесят одна) гривня 84 копійки.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Також, копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1