ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/637/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2018 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0008492 від 02.08.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Слободище, Бердичівського району, Житомирської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, працюючого в ТОВ «Сатіново Союз» бетонярем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2017 близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_6 разом з робітниками ТОВ «Сатіново Союз» перебували біля супермаркету «Фуршет» за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 30, де відпочивали та вживали спиртні напої. Близько 22 години 40 хвилин до вказаного супермаркету підійшли інші робітники ТОВ «Сатіново Союз», серед яких був ОСОБА_7 . Між вказаними працівниками виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті, який переріс в обопільну бійку. По завершенню бійки, під час словесного конфлікту, який продовжувався між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , у останнього виник злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 01.08.2017 о 22 годині 57 хвилин, знаходячись за вказаною адресою, діючи протиправно, умисно, наніс один цілеспрямований удар кулаком правої руки в область лівої скроневої ділянки голови потерпілого ОСОБА_7 , спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, а саме: закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку легкого ступеню, перелом лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа в ділянці піраміди, субарахноідальний крововилив, перелом носових кісток, підшкірний крововилив потиличної ділянки.

Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий втратив свідомість та впав на тротуар.

В подальшому ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України визнав частково та суду пояснив, що дійсно 01.08.2017 після роботи у вечірній час біля магазину «Фуршет» він відпочивав, вживав пиво в компанії будівельників, серед яких також знаходився потерпілий ОСОБА_7 . Близько 22 години 30 хвилин між ним та потерпілим ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, в ході якого останній достав ніж та почав погрожувати йому цим ножем. У зв`язку з цим він наніс удар в голову потерпілого, від якого потерпілий впав на землю. Таким чином, обвинувачений заперечував наявність у нього умислу на нанесення потерпілому тілесного ушкодження, яке він спричинив, захищаючись від нападу потерпілого, який тримав ніж.

Разом з тим, вина обвинуваченого в об`ємі дій, зазначених у мотивувальній частині вироку, підтверджується сукупністю наступних доказів, встановлених та досліджених у судовому засіданні.
Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні стверджував, що до подій, які виникли 01.08.2017 він був знайомий із обвинуваченим ОСОБА_6 , оскільки вони разом працювали в ТОВ «Сатіново Союз», однак конфліктних ситуацій між ними раніше не виникало. 01.08.2017 близько 22 години 30 хвилин він разом із обвинуваченим та іншими робітниками відпочивали біля супермаркету «Фуршет» за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 30, де вживали алкогольні напої. В процесі спілкування та спільного вживання алкогольних напоїв між декількома робітниками виник словесний конфлікт. Він втрутився в цей конфлікт, та обвинувачений ОСОБА_6 несподівано для нього з незрозумілих йому причини наніс один удар кулаком в обличчя, від чого він впав на землю та прийшов до свідомості лише у лікарні. Потерпілий додав, що перед тим, як обвинувачений наніс йому удар в обличчя, він не вчиняв жодних дій, які б провокували обвинуваченого на нанесення йому тілесних ушкоджень. Також потерпілий стверджував, що не тримав в руках ніж та не погрожував ножем обвинуваченому. Крім того, потерпілий підтвердив, що після нанесення тілесних ушкоджень, обвинувачений перебував в лікарні біля нього, купував йому медичні препарати. Завдану злочином матеріальну шкоду обвинувачений відшкодував йому в повному обсязі, у зв`язку з чим він не має матеріальних претензій до обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 01.08.2017 близько 22 години 30 хвилин він перебував на своєму робочому місці, яке знаходилось біля супермаркету «Фуршет» за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 30. Вийшовши на перекур, на відстані приблизно 10 м. від себе він побачив як відбувається словесний конфлікт між компанією чоловіків, в ході якого обвинувачений наніс потерпілому один удар в обличчя, від якого останній впав на землю.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 01.08.2017 близько 22 години 30 хвилин біля супермаркету «Фуршет» за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 30 він звернув увагу на велику компанію чоловіків, які вживали алкогольні напої. В якийсь час між ними виник конфлікт. Серед цих чоловіків були потерпілий та обвинувачений. В ході конфлікту останній наніс потерпілому удар, від якого потерпілий впав на землю. Свідок додав, що під час конфлікту хтось викрикнув про ніж, але у кого саме був цей ніж він не бачив.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні стверджував, що 01.08.2017 близько 22 години 30 хвилин він проходив біля супермаркету «Фуршет» за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 30, де побачив компанію чоловіків, між якими відбувався словесний конфлікт. Потім, коли він повертався, то бачив, що на цьому місці вже перебували працівники поліції. У зв`язку з чим вони прибули, йому не було відомо.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 01.08.2017 близько 22 години 30 хвилин між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 наніс удар, від якого потерпілий ОСОБА_7 впав на землю. Самого удару він не бачив, але спостерігав, як обвинувачений ОСОБА_6 підняв з землі ніж, який належав потерпілому.

Крім показів потерпілого та свідків, вина обвинуваченого підтверджується наступними доказами.
З рапорту оперативного чергового Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 02.08.2017 р. вбачається, що 02.08.2017 р. о 00-16 год. надійшло повідомлення про те, що 01.08.2017 р. о 22-30 год. за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, бригада № 92 госпіталізувала потерпілого ОСОБА_7 , який перебував в комі із попереднім діагнозом: відкрита черепно-мозкова травма, перелом основи черепа /а.с.111/.
Протоколом огляду місця події від 02.08.2017 р. зафіксована ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_4 /а.с.112-114/.
22.08.2017 р. потерпілий ОСОБА_7 звернувся до Дарницького УП ГУНП у м. Києві із заявою про нанесення йому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень 01.08.2017 р. о 22-50 год. /а.с.124/.
З відтвореного в судовому засіданні відеозапису з камери відеоспостереження вбачається, що декількома компаніями людей відбувся конфлікт та бійка, в ході якої обвинувачений ОСОБА_6 наніс удар кулаком в голову потерпілому ОСОБА_7 , від якого останній впав на землю /а.с 131/.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1322/Е від 20.09.2017 р. внаслідок нанесеного удару обвинуваченим - потерпілий ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а саме: закриту черепно-мозкову травма, забій головного мозку легкого ступеню, перелом лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа в ділянці піраміди, субарахноідальний крововилив, перелом носових кісток, підшкірний крововилив потиличної ділянки. /а.с. 118-123/.

Аналіз сукупності наведених обставин та доказів, які суд визнає належними та допустимими, дозволяє зробити висновок про те, що вина обвинуваченого, сформульована у мотивувальній частині вироку, у судовому засіданні підтверджена повністю.

Разом з тим, обговорюючи позицію обвинуваченого, який свою вину визнав частково, суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_6 про те, що він наніс удар потерпілому у зв`язку з тим, що потерпілий погрожував застосувати ніж, оскільки у судовому засіданні не було встановлено належні та об`єктивні докази на підтвердження тієї обставини, що в ході конфлікту та перед нанесенням зазначеного удару потерпілий тримав в руках ніж та реально загрожував його застосуванням як самому обвинуваченому так і іншим учасникам конфлікту.

Так, допитані в судовому засіданні свідки в своїх поясненнях не вказували, що потерпілий під час конфлікту тримав в руках ніж, а також не стверджували, що конфлікт відбувся у зв`язку із наявністю у потерпілого в руках ножа. Дійсно, потерпілий пояснював, що перед тим, як відпочивати, ним в магазині «Фуршет» був придбаний ніж для розрізання кавуна, проте потерпілий не стверджував, що в ході конфлікту цей ніж був у нього в руках. Також свідок ОСОБА_9 підтвердив, що почув крик про наявність у когось ножа, проте цей свідок не бачив, що потерпілий ОСОБА_7 перед нанесенням йому тілесних ушкоджень тримав в руках ніж.

Покази свідка ОСОБА_11 суд також не може визнати такими, що підтверджують покази обвинуваченого про те, що потерпілий ОСОБА_7 під час конфлікту тримав в руках ніж та погрожував ножем обвинуваченому, оскільки свідок ОСОБА_11 зазначив, що не бачив, як обвинувачений наніс потерпілому тілесне ушкодження, стверджуючи лише про те, що між обвинуваченим та потерпілим виник словесний конфлікт, та спостерігав за обставинами, які відбувались вже після нанесення обвинуваченим тілесного ушкодження потерпілому. Також при оцінці показів свідка ОСОБА_11 , суд враховує, що останній стверджував, що почув від обвинуваченого ОСОБА_6 про наявність у потерпілого ножа вже після того, як потерпілий лежав на землі. Відеозапис, відтворений в судовому засіданні, також не підтверджує позицію обвинуваченого про наявність у потерпілого під час конфлікту ножа в руках. Натомість цей відеозапис підтверджує покази потерпілого в тій частині, що між декількома робітниками виник конфлікт, в який він втрутився, після чого обвинувачений наніс йому тілесне ушкодження.

Обговорюючи позицію захисника про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 з ч.1 ст. 121 КК України на ст. 124 КК України, суд враховує відсутність належних доказів того, що під час нанесення тілесного ушкодження обвинувачений оборонявся від протиправних дій потерпілого, а відтак вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого саме за ч.1 ст. 121 КК України.

А в цілому суд визнає позицію обвинуваченого як бажання уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин у повному обсязі.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ч. 4 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Також при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставиною, яка помякшує покарання обвинуваченому відповідно до п.2 ч.1 ст.66 КК України, суд визнає добровільне відшкодування потерпілому завданого злочином збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого на підставі ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Також при призначенні покарання суд враховує правові висновки, викладені в Постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду №51-2132 км 18 від 1 березня 2018 року в тій частині, що загальні засади призначення покарання, які викладені в ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, позицію потерпілого, який зазначив, що не має претензій до обвинуваченого та просив застосувати до обвинуваченого м`яку міру покарання, обставини, під час яких було скоєно злочин, а саме під час сумісного надмірного вживання алкогольних напоїв потерпілого з обвинуваченим, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення судово-медичної експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання- 5 /п`ять/ років позбавлення волі.

На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 / два/ роки.
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з дня проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати в сумі 1796 грн. /одна тисяча сімсот дев`яносто шість/ гривень 90 коп. на користь держави

Речові докази:

-футболку жовтого кольору, шорти камуфляжного кольору, які знаходяться в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві за квитанцією № 0001358 повернути за належністю ОСОБА_6 ;

-компакт-диск з відеозаписом залишити в матеріалах справи;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1