Справа № 203/421/16-к
Провадження № 1-кп/0203/30/2018
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретареві - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001505 від 14.05.2016р. стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неоднарозово судимого, останній рази: 23.03.2007 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 05.05.2012 умовно-достроково звільнений з місці відбування покарання; 11.04.2013 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187КК України,

В С Т А Н О В И В:

02.01.2016 року, близько 16 години 25 хвилин, ОСОБА_7 , керуючись виниклим злочинним умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, прибув до переходу метрополітену №1 станції «Вокзальна», розташованого по пр. Карла Маркса, 123Б в м. Дніпропетровську, де на сходах переходу до метрополітену побачив ОСОБА_6 , яка в правій руці тримала жіночу сумку, яку він визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Після цього, ОСОБА_7 , перебуваючи в указаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, близько 16 години 25 хвилин цього ж дня, шляхом вільного доступу, лівою рукою, за допомогою ривка, намагався вирвати у ОСОБА_6 жіночу сумку, але остання, намагаючись чинити опір протиправним посяганням, її не відпускала.

Далі, ОСОБА_7 , з метою подолання законного опору потерпілої, вчинив умисні дії, спрямовані на негайне заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, а саме наніс ОСОБА_6 декілька ударів кулаком правої руки в ліву частину обличчя, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, трьох синців розташованих в виличній області ліворуч з переходом в передвушну ділянку, верхній полюс лівої вушної раковини та в завушну ділянку, в області носо-губної складки ліворуч з переходом на підборіддя та нижню щелепу ліворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

В результаті застосування фізичного насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_7 , подолавши опір ОСОБА_6 , заволодів жіночою сумкою, вартістю 262,50 гривень, в якій були особисті речі потерпілої, а саме: жіночий гаманець, вартістю 136,00 гривень та грошові кошти в розмірі 117 гривень, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив матеріальної шкоди потерпілій на загальну суму 515,50 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України не визнав, та пояснив, що 02.01.2016 року він повертався від знайомого з лівого берега. Йшов через пл.. Островського на автовокзал, де хотів придбати білети, збиралися з дружиною поїхати до матері. Перебуваючи на автовокзалі йому зателефонувала дружина та повідомила, що в неї погіршився стан здоров`я та попрохала білета не купувати. Після чого з автовокзалу вийшов та пішов по дорозі внапрямку пр. К. Маркса, йшов швидким кроком, збирався зупинити транспорт, на якому дістатися до пр. Гагаріна. До підземного переходу не підходив, потерпілу не бачив, раніше з останньою знайомий не був. Коли йшов по дорозі, позаду збили його з ніг, однак, не бачив хто саме на нього здійснив напад, намагався повернути голову та подивитися, та в цей час отримав удар в ніс, став погано бачити. Наносилися удари ногою в ніс, по голові та тулубу. На тулубі тілесних ушкоджень не було, оскільки він був одягнений в дублянку. При нанесенні ударів поліцейські нічого не говорили. Вподальшому бачив три співробітника міліції, зібралося багато людей. Потім застосували до нього наручники та повели в сторону метрополітену (на вулиці вже стемніло), де почали його обшукувати. В ході його обшуку, при ньому нічого не знайшли, окрім його особистих речей. Потім співробітники поліції його підвели до потерпілої, почали з`ясовувати у потерпілої. Він опір не вчиняв. Близько 30 хвилин він перебував в наручниках. Потім стало відомо, що він є раніше судимим, після чого він був доставлений до відділу поліції, де йому стало погано, у зв`язку із чим викликали швидку. Він отримав струс мозку та перелом носу. Співробітникам міліції надав пояснення, що він немає відношення до скоєного. Раніше з Куплеватською знайомий не був, вперше її побачив, коли його підвели до потерпілої, яка перебувала в шоковому стані, а тому вважає, що через це вказала на нього, як на особу,що здійснила напад. Потерпіла обумовлює його та таким чином вигороджує співробітників міліції. Свідків до цих подій не знав, вважає, що вони також обумовлюють його, з причин, що раніше свідкам було вказано на нього, як на особу, що здійснила напад на потерпілу та на теперішній час вони вимушені продовжувати надавати проти нього такі показання.

Не зважаючи на невизнання вини, винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України повністю знайшла своє підтвердження сукупністю зібраних та досліджених в ході судового слідства доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що 02.01.2016 року після 16-00 годин вона спускалась до переходу метрополітену (станція метро «Вокзальна»). Так як на вулиці було дуже слизько вона трималась лівою рукою за поручень, а в правій руці тримала жіночу сумку. Пройшовши десь 10 сходин вниз, обернулась та побачили високо чоловіка, одягненого в темного. Після чого вона почула вимогу віддати сумку. Коли вона підняла голову, то побачила невідомого їй чоловіка, який намагався вихопити в неї сумку, але вона не відпускала її. Після чого цей чоловік наніс їй удар кулаком по обличчю, внаслідок чого вона впала на сходини, після чого чоловік продовжував її бити кулаком по обличчю та потилиці та наніс приблизно чотири удари , поки вона не відпустила сумку з якою він втік. ОСОБА_6 побачила, що за ним побігли працівники поліції. Коли ОСОБА_6 піднялась з переходу та вийшла на вулицю, то побачила, що даного чоловіка вже затримали працівники поліції. Молодий хлопець повернув їй її сумку. 04.01.2016 року вона звернулась до судового медичного експерта та відносно неї було проведено судово-медичну експертизу, згідно якої у неї встановлена наявність струсу мозку, значні гематоми. Після даного випадку ОСОБА_6 звернулася до лікаря та проходила курс лікування, так як отримала значні травми. Позовну заяву по даному кримінальному провадженню ОСОБА_6 підтримує в повному обсязі.

Показами свідка ОСОБА_8 , який показав суду, про те, що 02.01.2016 року він разом з родиною виїжджав з кафе «Поседелки», яке знаходиться біля станції метро «Вокзальна» в м. Дніпропетровську. В цей час він побачив як невідомий чоловік вибіг із входу до переходу метрополітену станції «Вокзальна», тримаючи в руці жіночу сумку. За цим чоловіком, який як пізніше з`ясувалось є ОСОБА_7 , бігли співробітники метрополітену. ОСОБА_8 виїхав на проспект Карла Маркса, зупинивши авто, вийшов з автомобіля та побіг назустріч ОСОБА_7 , якого переслідували працівники метрополітену. У зв`язку з погодними умовами він зіткнувся з ОСОБА_7 , в результаті чого останній впав, а перед цим він встиг скинути жіночу сумку чорного кольору, яка була у нього в руках. Після цього підбігли працівники метрополітену та затримали ОСОБА_7 , який опирався та падав на землю. До ОСОБА_7 міру фізичного впливу ніхто не застосовував.

Показами свідка ОСОБА_9 , яка показала суду, про те, що 02.01.2016 року ввечері, вона разом з цивільним чоловіком та дітьми виїжджали з кафе «Поседелки», яке знаходиться біля станції метро «Вокзальна» в м. Дніпропетровську. В цей час вона побачила чоловіка, за яким бігли працівники в формі. Вони побачили, що чоловік, який втікав збив жінку на зупинці та вона впала. Побачивши їх, її чоловік зупинився, вийшов з машини та побіг назустріч чоловіку, якого переслідували працівники метрополітену. Вона разом з дітьми залишилась в машині.

Показами свідка ОСОБА_10 , який показав суду про те, що 02.01.2016 року знаходився на службі. Близько об 16-25 годин того ж дня вони з напарником проводили обхід станції метро «Вокзальна», під час якого почули жіночий крик, після чого направились на крик. Потім вони побачили, що на сходах лежить жінка, а чоловік втікав. Вони побігли за даним чоловіком, кричали йому, щоб він зупинився, однак останній продовжував бігти та скинув жіночу сумку на тротуар проспекту Карла Маркса. Дану сумку підняв свідок ОСОБА_8 , який їм допомагав затримати ОСОБА_7 .. У зв`язку з погодними умовами, на вулиці була ожеледиця, ОСОБА_7 підскользнувся та впав, потім вони затримали його. Останній знаходився в стані алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, неадекватна поведінка), тому ОСОБА_11 застосував до нього кайдани. Фізичну силу до нього ніхто з присутніх не застосовував. ОСОБА_7 при затриманні кілька разів падав на землю, так як будо слизько, в результаті чого обличчя в нього було в крові.

Показами свідка ОСОБА_12 , який показав суду, про те, що проходить службу у відділенні поліції метрополітену. 02.01.2016 року знаходився на службі та виконував свої службові обов`язки. Біля 16:30 годин цього ж дня, він разом з напарниками обходили станцію метрополітену почули в переході станції метро жіночий крик про допомогу. Після чого направились на крик та побачили, як чоловік (пізніше виявилось, що це ОСОБА_7 ) вибігав по сходах з станції метро «Вокзальна» в бік проспекту Карла Маркса з жіночою сумкою в правій руці. Він разом з напарникам побігли за ним та побачили, що на сходах лежала жінка, як пізніше виявилось ОСОБА_6 , яка їм розповіла, що втікаючий чоловік ривком, застосовуючи до неї насильство, заволодів її сумкою та побіг наверх. Вони побігли за ним, та побачив, що ще один чоловік, як пізніше виявилось свідок ОСОБА_8 , наздоганяв нападника. Після чого, ОСОБА_7 , зрозумівши, що його переслідують, викинув жіночу сумку на тротуар проспекту К. Маркса. Внаслідок погодних умов, ОСОБА_7 , втікаючи, послизнувся та впав. Оскільки ОСОБА_7 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, про свідчив запах з ротової порожнини та неадекватна поведінка, старший сержант ОСОБА_10 застосував до нього спеціальний засіб кайдани. Після чого ОСОБА_8 зателефонував в міліцію та викликав Кіровський СОГ. Під час затримання до ОСОБА_7 жодних заходів фізичного впливу не застосувалось, однак, внаслідок погодних умов ожеледиця, він впав та розбив собі ніс, з якого йшла кров.

Допитана в судовому засіданні в якості експерта ОСОБА_13 пояснила, що клінічний діагноз, а саме струс головного мозку встановлює лікар - невропатолог, який перевіряє симптоматику та встановлює діагноз, а судово-медичний експерт може тільки оцінити медичну документацію, яка описана невропатологом. Вона, як судово-медичний експерт, працювала з медичними документами, складеними невропатологом та по ним встановлювала ступінь тяжкості ушкоджень. При проведенні судово-медичної експертизи (висновок 13Е) була надана довідка, з якої випливає, що потерпіла була оглянута лікарем-невропатологом, який зробив висновок про відсутність струсу головного мозку у останньої. Для додатковій судово-медичної експертизи (висновок №271) була надана амбулаторна карта, в якій було зазначено, що у потерпілої є струс головного мозку. Симптоматика присутня та лікар не виключає струс , що було встановлено невропатологом, а вона, як експерт, не може ігнорувати даний діагноз. В достовірності діагнозу сумнівів не було, документ складений невропатологом грамотно, симптоматика явна. При першому огляді невропатолог може не помітити струс головного мозку. Дані протиріччя мають місце в судово-медичній практиці, так як буває, що при первинному огляді струс у потерпілих не встановлюється, а при повторному огляді в цей же день або через деякий час, воно вже виявляється. Потерпіла звернулася до лікаря-невропатолога 04.01.2016 року, з огляду на погіршення стану через хуліганську травму, отриманої 02.01.2016 року. При струсі мозку не завжди проходять стаціонарне лікування, це залежить від лікаря та самого пацієнта.

Крім пояснень потерпілої та свідків, вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами, а саме:

?висновком судово-медичної експертизи №13е від 02 січня 2016 року, за яким у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: трьох синців обличчя та голови. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень можливо вказати, що вони могли утворитися не менш як від трьох механічних дій тупим твердим предметом (предметами). Враховуючи ступінь ознак загоєння виявлених тілесних ушкоджень (синці багрово-фіолетового кольору з чіткими контурами), дані медичної документації, можливо вказати, що вони могли утворитися незадовго до надходження її до медичного закладу та її огляду, тобто можливо і в термін на який вказує обстежена та слідчий у постанові. За своїм характером виявлені у тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі пункту 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995року,№6. Враховуючи локалізацію виявлених тілесних ушкоджень можливо вказати, що вони знаходяться в анатомічній ділянці доступній для нанесення їх власноруч. Враховуючи локалізацію виявлених тілесних ушкоджень можливо вказати, що вони не характерні виникненням їх внаслідок падіння з висоти власного зросту(а.п.23-24, т.1)
?протоколом пред`явлення речей для впізнання від 02 січня 2016 року та додатком до нього у виді фототаблиці, за яким серед пред`явлений речей для впізнання потерпіла ОСОБА_6 впізнала відкрито викрадену у неї 02.01.2016 року, приблизно о 16.25 годин в переході метрополітену №1 по пр. К.Маркса, 123-б м.Дніпропетровська, жіночу сумку. /а.п.25-26, т.1/

?протоколом огляду предмету від 02 січня 2016 року та додатком до нього у виді фототаблиці, відповідно до якого працівниками міліції в присутності двох понятих було оглянуто жіночу сумку з наявними в ній предметами, яка належить потерпілій ОСОБА_6 , викрадена у неї 02.01.2016 року приблизно о 16.25 годин в переході метрополітену №1 по пр. К.Маркса, 123-б м.Дніпропетровська./а.п.27-28/

?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02 січня 2016 року та додатком до нього у вигляді фототаблиці, свідку ОСОБА_8 було пред`явлено для впізнання чотири фотознімки, після огляду яких він в присутності двох понятих: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , впізнав особу під №2 по формі обличчя, носу, віку, як такого, що 02.01.2016 року об 16-25 годині, знаходячись на пр. К.Маркса в м.Дніпропетровську біг з жіночою сумкою в руках з переходу метрополітену, та якого наздогнали працівники поліції, а ОСОБА_8 прийняв активну позицію в затриманні злочинця. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 02.01.2016, на фотознімку під №2 зображений громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.п.35-38, т.1)

?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02 січня 2016 року, за яким потерпілій ОСОБА_6 було пред`явлено для впізнання чотири фотознімки, після огляду яких вона в присутності двох понятих: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , впізнала особу під №1 по формі обличчя, носу, очей, який 02.01.2016 року об 16-25 годині, знаходячись в переході метрополітену №1 на пр. К.Маркса, буд.123-б в м.Дніпропетровську наніс їй тілесні ушкодження та заволодів її майном. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 02.01.2016, на фотознімку під №1 зображений громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.п.56-60, т.1)

?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02 січня 2016 року та додатком до нього у вигляді фототаблиці, за яким свідку ОСОБА_9 було пред`явлено для впізнання чотири фотознімки, після огляду яких вона в присутності двох понятих: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , впізнала особу під №4 за формою пухлих губ, великим носом, овальною формою обличчя, розрізом очей, який 02.01.2016 року об 16-25 годині вибіг з входу до станції метро по пр. К. Маркса, буд.123-б в м.Дніпропетровську з жіночою сумкою в правій руці, та якого переслідували працівники поліції та в затриманні якого приймав участь її чоловік, ОСОБА_8 .. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 13.01.2016, на фотознімку під №4 зображений громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.п.140-143, т.1)

?протоколам проведення слідчого експерименту від 16 січня 2016 року та додатком до нього у вигляді фототаблиці, відповідно до якого у присутності двох понятих потерпіла ОСОБА_6 розповіла та показала, як обвинувачений ОСОБА_7 02.01.2016 року об 16-25 годині, знаходячись в переході метрополітену №1 на пр. К.Маркса, буд.123-б в м.Дніпропетровську наніс їй тілесні ушкодження та заволодів її майном.(а.п.150-152, т.1)

?протоколом проведення слідчого експерименту від 26 січня 2016 року та додатком до нього у вигляді фототаблиці, відповідно до якого у присутності двох понятих потерпіла ОСОБА_6 розповіла та показала як обвинувачений ОСОБА_7 02.01.2016 року об 16-25 годині, знаходячись в переході метрополітену №1 на пр. К.Маркса, буд.123-б в м.Дніпропетровську під час пограбування застосував до неї насилля, а саме наніс удар в ліву щоку, після того, як вона втратила рівновагу та впала, він наніс їй ще один удар кулаком правої руки в ліву щоку, потім наніс удар кулаком в область голови за вухом, а після, ще один удар кулаком в потиличну область.

(а.п.170-173, т.1)

?протоколом проведення слідчого експерименту від 18 січня 2016 року та додатком до нього у вигляді фототаблиці, відповідно до якого у присутності двох понятих свідок ОСОБА_8 розповів та показав, як він приймав участь у затриманні обвинуваченого ОСОБА_7 біля буд.№121 по пр.К.Маркса в м.Дніпропетровську, який заволодів чужим майном сумкою, та втікав від працівників поліції метрополітену. (а.п.153-155, т.1)

?висновком додаткової судово-медичної експертизи №271е від 26 січня 2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, трьох синців розташованих в виличній області ліворуч з переходом в перед вушну ділянку, верхній полюс лівої вушної раковини та в завушну ділянку, в області носо-губної складки ліворуч з переходом на підборіддя та нижню щелепу ліворуч. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони не суперечать механізму їх утворення на який вказує ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту, за її участю. Враховуючи локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони не характерні виникненням їх внаслідок падіння зі висоти власного зросту. (а.п.178-179, т.1)

?протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 27 січня 2016 року, за яким ОСОБА_20 добровільно видав працівнику Кіровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області наступні документи: DVD-диск, з відеозаписом камер зовнішнього відеоспостереження відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: м.Дніпропетровськ, пр.Карла Маркса, буд.123, а саме від 02.01.2016 року за період часу з 16:15 по 16:40 годин. /а.п.124, т.1/

?протоколом огляду DVD-диска від 27 січня 2016 року, на якому містяться файли Cam_4_2016/01/02_16-15-00-2016/01/15_16-4059.mp4, FilePlayer.exe, Klnicodec425.exe, windows Media Player Filter V4.9.8.exe, на яких знаходиться інформація з камер відеоспостереження відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: м.Дніпропетровськ, пр.Карла Маркса, буд.123, а саме від 02.01.2016 року за період часу з 16:15 по 16:40 годин. При перегляді відео№1 «сam_4_2016.01.02_16-15-00-2016/01/15_16-4059.mp4» було встановлено, що в 16:28:18 зліва з`являється чоловік, одягнутий на голові в`язана шапка темного кольору, верхній одяг темного кольору, схожа на дублянку довжиною по стегна, брюки та черевики темного кольору. Чоловік бідить розмахуючи правою рукою, а ліва рука знаходиться в зігненому стані, нібито щось тримаючи спереду. Чоловік зростом вище середнього, середньої статури, який біжить в правий бік від камери, до камери знаходиться спиною. З поля зору камери зникає в 16:28:24. (125-126, т.1) Даний диск переглянуто в судовому засіданні.

В якості доказу в матеріалах кримінального провадження знаходиться протокол огляду місця події від 02 січня 2016 року та додаток до нього у виді фототаблиці, /а.п.7-8, т.1/. Дана слідча дія проведена слідчим ОСОБА_21 ..

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.39 КПК України, до повноважень керівника органу досудового розслідування належить визначення слідчого(слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування.

З матеріалів провадження вбачається (а.п.2), що проведення досудового розслідування доручено слідчій ОСОБА_22 ..

З витягу з кримінального провадження № 0000006 від 02.01.2016 року (а.п.1) вбачається, що відомості до ЄРДР внесені слідчим ОСОБА_22 ..

Відповідно до ст.86 КПК України допустимим є доказ, якщо він отриманий у порядку, встановленим цим кодексом. Приймаючи до уваги, що слідчий ОСОБА_21 не входив до групи прокурорів по даному кримінальному провадження, процесуальна дія, в саме огляд місця події від 02.01.2016 року, яка була здійснена останнім, є недопустимим доказом по даному кримінальному провадженню.

Крім того, суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_23 , який показав суду про те, що 02.01.2016 року приблизно о 16:00 годині проходив в сторону Слов`янського ринка, де побачив, що його знайомий ОСОБА_24 перебігав дорогу. Він окликнув його, але ОСОБА_24 не відреагував. Після цього ОСОБА_23 побачив, що його наздогнали працівники міліції, збили з ніг та почали штовхати ногами та застосували до нього кайдани. ОСОБА_23 , зрозумівши, що це працівники міліції не став втручатися. ОСОБА_23 бачив, що у ОСОБА_24 з носа йшла кров.

Покази даного свідка суперечать показам всіх свідків по справі та показам потерпілої. Також суд приймає до уваги, що зазначений свідок під час досудового розслідування до поліції для надання показів не звертався.

Обвинувачений вважає недопустимими доказами протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за якими потерпіла ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_8 впізнали особу ОСОБА_7 ..

Однак, суд вважає, що вказані процесуальні дії здійснені відповідно до вимог ст.104 та ст.228 КПК України.

До протоколу від 02.01.2016 року, за яким свідок ОСОБА_25 впізнав за фотознімками ОСОБА_7 , долучена фототаблиця, оформлена належним чином. Перед початком здійснення вказаної процесуальної дії, свідка було опитано щодо прикмет, за якими останній зможе впізнати особу.

Протокол від 02.01.2016 року, за яким потерпіла здійснила впізнання за фотознімками ОСОБА_7 (а.п.56-57) також складено після допиту потерпілої(а.п.17-18), під час якого остання також вказала на прикмети особи, яка здійснила на неї напад. Посилання на визнання вказаного доказу недопустимим, оскільки відсутній в матеріалах кримінального провадження DVD-R-диск запису процесуальної дії, суд також не може прийняти, оскільки останній є додатком до протоколу, в якому викладена зазначена процесуальна дія. Даний диск, в наслідок його відсутності в матеріалах провадження, не був предметом дослідження під час судового розгляду.

Всі інші докази на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд вважає такими, що є достовірними, належними, допустимими та отриманими в порядку, визначеному КПК України.

У судовому засіданні були допитані всі особи, свідчення яких мали значення для правильного вирішення справи, досліджено всі зібрані під час досудового провадження та судового слідства докази, всім їм дана оцінка.

Ствердження обвинуваченого ОСОБА_7 , про те, що до нього на досудовому слідстві застосовувались заходи фізичного та психічного впливу не знайшли свого підтвердження. Так як кримінальне провадження №0000420 відносно працівників Кіровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, закрито з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.248 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (а.с.107-110, т.2).

Суд визнає, що потерпіла ОСОБА_6 надала суду правдиві, послідовні, логічні показання, які відповідають встановленим судом обставинам справи.

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 в частині того, що він не наносив ударів потерпілій ОСОБА_6 суд визнає неправдивими, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілої, які вона надала як в судовому засіданні так і під час проведення слідчих експериментів від 16.01.2016 року та 26.01.2016 року, а також висновками додаткової судово-медичничної експертизи №271е від 26 січня 2016 року.

Суд вважає, що досліджені і викладені у вироку докази є достовірними, переконливими і такими, що узгоджуються між собою. У суду відсутні підстави ставити під сумнів пояснення свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та потерпілої ОСОБА_6 , яка впевнено на досудовому слідстві і в судовому засіданні впізнала ОСОБА_7 як особу, що скоїла відносно неї злочин.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються доказами дослідженими в судовому засіданні та на думку суду, являють собою форму захисту від пред`явленого обвинувачення.

Всебічно, повно і неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеним винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доказана у повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України, як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_7 під час скоєння кримінального правопорушення перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому вказане посилання підлягає виключенню з формулювання обвинувачення.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

Обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів проти власності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, насамперед виходить із ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та враховує підвищену суспільну небезпеку даного кримінального правопорушення - розбою, яка обумовлюється тим, що останній не приховував свого наміру протиправно заволодіти майном, діяв відкрито, ігноруючи волю потерпілої, у володінні якого перебувало майно, а також враховує особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення аналогічних злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, приведені вище, і приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 і попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, та вважає, що останньому має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією ч. 2 ст.187 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Розглядаючи позовну заяву потерпілої ОСОБА_6 , суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У судовому засіданні встановлено, і вищенаведеними доказами підтверджено, що внаслідок вчиненого злочину, потерпілій ОСОБА_6 було заподіяно матеріальну шкоду на суму 1272,20 гривень.

Оскільки шкода заподіяна обвинуваченим, яку він не відшкодував, то суд приходить до висновку, що з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_6 слід стягнути 1272,20 грн. матеріальної шкоди.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно вимог ст. 1167 ЦК України, моральна (немайновий) шкода, заподіяна громадянинові діями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода причинна не з його вини. Моральна шкода відшкодовується, у тому числі і в грошовій формі. Розмір відшкодування визначається судом з врахуванням вмісту позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних і моральних стражданнях потерпілого, а також інших негативних наслідків.
Суд оцінює характер вчиненого злочину, ступінь вини обвинуваченого, глибину фізичних і моральних страждань, спричинених потерпілій ОСОБА_6 , внаслідок нападу з метою заволодіння майном, поєднаному з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, а саме те, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілій спричинено фізичний біль, що призвело до розладу здоров`я, порушення нормального перебігу та якості життя, і завдало душевних та моральних страждань, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає обґрунтованим розмір моральної шкоди на суму 5 000 гривень.

Судові витрати в розмірі 123,00 гривні за проведення судової товарознавчої експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню зі ОСОБА_7 на користь держави.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді дев`яти років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, належного засудженому на праві власності.

Строк відбуття покарання відраховувати з 02.01.2016 року.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України( в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дві позбавлення волі починаючи з 02.01.2016 року по 20.06.2017 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити в повному обсязі:

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 1272 (одну тисячу двісті сімдесят дві) гривні 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди, 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 123( сто двадцять три) гривні) 00 копійок.

Речові докази: DVD-R диск із файлом відеозапису з камери зовнішнього спостереження відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», - залишити при матеріалах кримінального провадження; жіночу сумку із матеріалу кожзам чорного кольору, гаманець, грошові кошти в сумі 117 гривень, пенсійне посвідчення, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , - залишити за належністю ОСОБА_6 .

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1