В И Р О К
Іменем України

25 травня 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка, Житомирського району та області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, на утриманні малолітніх дітей немає, працюючого водієм у ПП «Елітбуд-1», мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2016 року у період часу з 13 години 00 хвилин по 16 годину 00 хвилин у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , між ОСОБА_4 та його колишньою дружиною ОСОБА_6 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин сталася словесна суперечка у ході якої у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

У цей же день, час та місці, ОСОБА_4 перебуваючи у кухні вищезгаданого житлового будинку, підійшов до ОСОБА_6 та стискаючи своєю рукою за її праве плече у середній частині, притиснув до стіни та наніс останній один удар кулаком правої руки в область волосистої частини голови зліва, один удар в область виличної ділянки зліва та один удар кулаком у підборіддя зліва.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, обвинувачений силою утримуючи своєю рукою ОСОБА_6 в області правого ліктьового суглобу, завів останню до приміщення ванної кімнати, де умисно наніс їй один удар кулаком правої руки в область верхньої губи справа.

Після цього, ОСОБА_4 залишив приміщення будинку та, повернувшись дещо згодом, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, наніс один удар лівою ногою в область лівої гомілки ОСОБА_6 , внаслідок чого остання втратила рівновагу та впала на підлогу, після чого конфлікт припинився.

Таким чином, обвинувачений умисно заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців у виличній ділянці зліва, синців на підборідді зліва, синців на верхній губі справа, садна на слизовій оболонці верхньої губи справа на рівні синця, синців на зовнішній поверхні правого ліктьового суглоба, синців на зовнішній поверхні правого плеча у середній частині, синців на передній поверхні лівої гомілки у середній частині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння потерпілій ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні згаданого злочину визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював, будь-які показання давати відмовився.

Вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину, іншими учасниками процесу також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, захисником, потерпілою та її представником судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому ОСОБА_4 та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння потерпілій ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, від вчинення якого тяжких наслідків не настало, особу винного, який виключно позитивно характеризується за місцем роботи та негативно за місцем проживання, даний злочин вчинив вперше, частково відшкодував потерпілій моральну шкоду у розмірі 1000 грн., під час останнього слова публічно у залі судового засідання вибачився перед потерпілою, думку потерпілої та її представника, які наполягають на суворості покарання, а також сукупність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому є визнання ним своєї вини, щире каяття, часткове відкшодування потерпілій завданої злочином моральної шкоди та вибачення перед нею у залі судового засідання.

Окрім того, суд враховує, що за вказаних вище обставин ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, за яке на останнього було накладено адміністративне стягнення у виді 7 днів арешту, яке останній на даний час відбув реально.

Суд не погоджується із правовою позицією прокурора щодо призначення ОСОБА_4 покарання у виді двох місяців арешту, оскільки обвинувачений офіційно працевлаштований, має постійний дохід, а тимчасове позбавлення волі призведе до втрати ним роботи.

За приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи особу обвинуваченого, вказані пом`якшуючі обставини, думку потерпілої, її представника, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді громадських робіт.

При цьому суд звертає увагу, що ОСОБА_4 після вчинення ним інкримінованого йому злочину будь-яких інших правопорушень не допускав.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 , який обвинувачений визнав частково, про стягнення з останнього на користь потерпілої 32 000 грн. моральної (немайнової) шкоди, підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.95 року, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Зважаючи на глибину душевних страждань з приводу вчинення щодо потерпілої неправомірних дій з боку її колишнього чоловіка ОСОБА_4 , погіршення стану її здоров`я, як фізичного, так і психологічного, часу на його відновлення, майновий стан обвинуваченого та часткове відшкодування ним моральної шкоди у розмірі 1000 грн., а також виходячи із засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог потерпілої щодо відшкодування моральної шкоди.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що з обвинуваченого необхідно стягнути на користь потерпілої на відшкодування моральної (немайнової) шкоди суму у розмірі 12000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 12000 (дванадцять тисяч) грн. на відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У решті позову відмовити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: