Дата документу 07.11.2018 Справа № 331/2459/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/109/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/2459/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2018 року, якою

частково задоволено клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , та у кримінальному провадженні, внесеному 10.02.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, накладений арешт на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_9 , а в задоволенні решти клопотання відмовлено,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2018 року та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та земельну ділянку, площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер майна 101), земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , (кадастровий номер майна :04:038:0170), земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , (кадастровий номер майна :04:038:0167), земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , (кадастровий номер майна :04:038:0168), на 1/12 приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , на 1/15 приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , яке належить ОСОБА_9 .

Апелянт посилається на те, що квартира АДРЕСА_1 , є трикімнатною, загальною площею 84 кв.м, слідчим суддею накладено арешт лише на 1/12 частину цієї квартири, при цьому, вартість цієї частини, не може бути співрозмірною ціні позову, заявленого у кримінальному провадженні, та сумі матеріальної шкоди, завданої злочином.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2018 року, посилаючись на те, що арешт накладено на 1/12 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності, у цьому кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено, висновок експерта, на який в ухвалі посилається слідчий суддя, не є підтвердженням спричинення взагалі будь-якої шкоди, а посилання на очевидність шкоди, є нічим іншим, ніж твердженням про її винуватість, висловленим до постановлення вироку, а тому у будь-якому випадку підлягає виключенню з тексту ухвали, оскільки вказує на порушення презумпції невинуватості.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційних скарг, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та заперечував проти апеляційної скарги ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_9 та заперечував проти скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, Олександрівським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 10.12.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

13 серпня 2018 року ОСОБА_9 пред`явлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

04 жовтня 2018 року слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні.

Задовольняючи частково клопотання слідчого та накладаючи арешт лише на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1 , слідчий суддя зазначив, що правовою підставою для накладення арешту на майно, є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, метою арешту майна є забезпечення відшкодування шкоди, тобто, накладення арешту лише на 1/12 частину зазначеної вище квартири, буде розумним та співрозмірним обмеженням права власності завданням кримінального провадження. При цьому, оскільки вартість трьох земельних ділянок у м. Запоріжжі та багатоповерхового будинку, значно перевищує розмір заподіяної шкоди, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на інше майно підозрюваної.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Зі змісту клопотання слідчого про накладання арешту вбачається, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки завдяки її умисним діям, які виразилися в умисному приховуванні та незміні цільового призначення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , остання протягом 2013-2017 років заволоділа бюджетними коштами, чим громаді м. Запоріжжя заподіяно значну матеріальну шкоду в розмірі 123 843, 27 грн., що в 100 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

13 серпня 2018 року ОСОБА_9 пред`явлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди.

Аналіз пунктів 17-19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009 року свідчить про те, що обов`язковими ознаками складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України, є: конкретні особи, а саме, обвинувачений та потерпілий; наявність в обвинуваченого умислу на заволодіння чужим майном шляхом обману ще до передачі цього майна; добровільна передача цього майна потерпілим обвинуваченому.

Однак, як з повідомлення про підозру, так і зі змісту клопотання слідчого вбачається, що дані ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, у викладі фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, відсутні, тобто, на думку колегії суддів, відсутня обґрунтована підозра ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Арешт майна з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення цивільний позов (п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України), може мати місце, як то визначено в ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У клопотанні про застосування заходу забезпечення кримінального провадження слідчий посилається на необхідність накладення арешту з метою відшкодування спричиненої громаді м. Запоріжжя шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 .

Разом з тим, з матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що в рамках кримінального провадження, внесеного 10.12.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014, відомостей щодо існування цивільного позову взагалі немає, що свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою відшкодування збитків, спричинених громаді м. Запоріжжя (забезпечення цивільного позову), як про це зазначає орган досудового розслідування у своєму клопотанні.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя не врахував зазначених вище обставин та не встановлював достатність доказів на підтвердження підстав для накладення арешту з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), як на це посилається сторона обвинувачення у своєму клопотанні.

Що стосується наданої прокурором суду апеляційної інстанції копії цивільного позову, поданого в інтересах держави до ОСОБА_9 лише 10.10.2018, то наразі він не може свідчити про те, що на час звернення з клопотанням, слідчий правильно визначив мету та правову підставу для накладення арешту, пославшись, крім того, на норми п. 3 ч. 2 та ч. 5 ст. 170 КПК України, які стосуються накладення арешту з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Отже, враховуючи викладене вище та мету клопотання органу досудового розслідування, колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ст. 132 КПК України, слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які орган досудового розслідування вказує у клопотанні про арешт майна, а слідчий суддя, відповідно до положень ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив їх з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. При цьому колегія суддів також враховує відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КПК України, що було встановлено судом апеляційної інстанції при розгляді поданих апеляційних скарг.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2018 року про накладення арешту на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_9 , скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про накладення арешту на приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та земельну ділянку, площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер майна 101), земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер майна :04:038:0170), земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер майна :04:038:0167), земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , (кадастровий номер майна :04:038:0168), на 1/12 приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , на 1/15 приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , яке належить ОСОБА_9 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: