Справа № 308/4156/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на повідомлення про підозру від 04 грудня 2017 року у кримінальному провадженні № 00000038, в порядку ст. 303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:
Скаржник - ОСОБА_2 зверувся до Ужгородського міськрайонного суду зі скаргою на повідомлення про підозру в порядку ст. 303 КПК України, за якою просить суд:
-скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України від 04.12.2017 року у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 00000038 від 03.03.2017 року.

-з обов`язати слідчого або процесуального прокурора вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей по кримінальному провадженню № 00000038 про оголошення від 04.12.2017 року ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Вивчивши зміст поданої скарги, оглянувши додані до неї письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно із загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).
Водночас Конституція України в статті 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Формою реалізації частини першої статті 58 Конституції України є положення частини першої статті 5 КПК 2012 року, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147 - VIII частина перша статті 303 КПК 2012 року була доповнена пунктом 10, а отже, згаданий пункт за загальним правилом підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом, в частині таких змін.
Згідно п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VIII положення п.10 ч.1 ст.303 КПК України вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, після введення в дію цих змін, тобто з 16 березня 2018 року.
Підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
Отже, з підстав указаних у п.10 ч.1 ст.303 КПК України, слідчий суддя уповноважений розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру, у справах (кримінальних провадженнях), по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, після введення в дію цих змін, тобто з 16 березня 2018 року.

Як вбачається зі скарги, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному проваджені № 00000038, в межах якого ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, які ним оскаржуються, внесено 03.03.2017 року.
А тому дія положення п.10 ч.1 ст.303 КПК України, яка набрала чинності 16 березня 2018 року, не має зворотної дії у часі та у даному випадку застосуванню не підлягає.
На час внесення відомостей по кримінальному провадження № 00000038, в межах якого ОСОБА_2 , повідомлено про підозру, діяла редакція КПК України 2012 року зі змінами відповідно до Закону № 767-VII від 23.02.2014 року.
У вказаній редакції кримінального процесуального законодавства, положеннями ч.1 ст. 303 КПК України, не передбачалось можливості оскарження повідомлення про підозру.
А тому, у даному випадку підлягають застосуванню положення ч. 4 ст. 304 КПК України, згідно яких слідчий суддя має відмовити у відкритті провадження, у разі, якщо скарга подана на рішення слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
За таких обставин приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження за даною скаргою.
Керуючись ст.ст. 5, 26, 303, 304 КПК України, п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VIII, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на повідомлення про підозру від 04 грудня 2017 року у кримінальному провадженні № 00000038, в порядку ст. 303 КПК України.

Копію зазначеної ухвали разом з скаргою невідкладно надіслати ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1