Код суду 233 Справа № 233/5055/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000194 від 18.09.2018 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Жеребкі Чудновського району Житомирської області, громадянки України, має вищу освіту, працює на посаді голови житлового кооперативу «Супутник-22», розлучена, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У період з початку травня 2014 року по 11 травня 2014 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_5 брала активну участь в організації та проведенні незаконного референдуму щодо створення на території Донецької області так званої самостійної суверенної держави «ДНР», тобто вчинила дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
Так, 10 квітня 2014 року, так званою Радою самопроголошеної «Донецької народної республіки», утвореної 07.04.2014 року у м. Донецьку, одним з основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації, яка у відповідності до п. 16 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією, з метою утворення у межах території Донецької області держави - «Донецька народна республіка», в порушення ст.ст. 1, 2, 5, 8 ч. 2. ст. 19, ст. 73, п. 3 ч. 1 ст. 85, п.п. 13, 18, 20 ч. 1 ст. 92, 132, 133 Конституції України був оголошений референдум, який був проведений представниками зазначеної терористичної організації на території Донецької області 11.05.2014 року та на вирішення якого було поставлено питання «Чи підтримуєте Ви Акт про державну самостійність Донецької Народної Республіки?»; тобто питання щодо зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме виведення з-під юрисдикції України окремих адміністративно-територіальних одиниць Донецької області.
Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.
Згідно з вимогами ст.ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.
Організація і порядок проведення референдумів та територіальний устрій України, згідно з положеннями ст. 92 Конституції України, визначаються виключно законами України.
Відповідно до ст.ст. 132, 133 Конституції України територіальний устрій країни ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.
Порядок проведення всеукраїнського референдуму регламентований Законом України «Про всеукраїнський референдум», положеннями ч. 4 ст. 14 якого визначено, що виключно Верховна Рада України призначає ратифікаційний референдум щодо зміни меж території України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Усвідомлюючи положення і вимоги вищевказаних норм законодавства, ОСОБА_5 розуміла протиправність інших будь-яких умисних дій, вчинених з метою зміни меж території України.
В квітні-травні 2014 року, точного часу не встановлено, у приміщенні Костянтинівської міської ради, за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, будинок 260, було утворено так звану територіальну виборчу комісію з організації та проведення незаконного референдуму, до складу якої увійшли особи, матеріали кримінального провадження відносно яких виділені в окреме провадження. З указаного періоду часу представниками так званої територіальної виборчої комісії здійснювався набір бажаючих для участі у роботі дільничних комісій та формування їх складу.
На початку травня 2014 року, точна дата не встановлена, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме виведення з-під юрисдикції України окремих адміністративно-територіальних одиниць Донецької області, діючи з власних міркувань, а також з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні Комунального початкового спеціалізованого мистецького навчального закладу «Костянтинівська школа мистецтв», розташованого за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, пл. Перемоги, 6, в ході розмови з членом так званої територіальної виборчої комісії з організації та проведення незаконного референдуму, відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, дала добровільну згоду останньому на участь в роботі дільничної комісії, в якості її голови. При цьому, ОСОБА_5 повинна була відповідати за організацію роботи «Дільничної комісії» та хибне проведення 11 травня 2014 року народного волевиявлення у приміщенні Комунального закладу «Міський соціальний гуртожиток», розташованого за адресою: Донецька область м. Костянтинівка, вул.. Пушкінська, 352, в ході незаконного опитування мешканців м. Костянтинівка Донецької області, з приводу визнання незаконного утворення та подальшого самостійного існування так званої «ДНР», з наступним складанням завідомо неправдивих документів про результати підрахунку нібито їх волевиявлення про зміну меж території України.
Крім того, на початку травня 2014 року, точна дата не встановлена, ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні Костянтинівської міської ради за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, 260, отримала від заступника Костянтинівського міського голови та голови так званої територіальної виборчої комісії з організації та проведення незаконного референдуму, матеріали кримінального провадження відносно яких виділені в окреме провадження, інструктаж щодо організації та проведення так званого референдуму.
Крім того, 10.05.2014 року, ОСОБА_5 , виконуючи функції керівництва дільничної комісії, організовувала в приміщенні Комунального закладу «Міський соціальний гуртожиток», розташованого за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул.. Пушкінська, 352, за участю осіб, матеріали кримінальних проваджень відносно яких виділені в окреме провадження, та інших невстановлених осіб, залучених в якості «членів дільничної комісії», розстановку парт, стільців, урн та кабінок для голосування, отриманих від особи, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження.
При цьому, ОСОБА_5 , періодично приймаючи участь у роботі виборчих комісій на території м. Костянтинівки Донецької області під час проведення виборів Президента України та виборів до Верховної Ради України, була обізнана із положеннями законодавства, яке регламентує порядок проведення референдумів на території України, але діючи з особистих міркувань та з корисливих мотивів, вступила у злочинну змову з групою осіб для вчинення умисних дій, спрямованих на виведення з-під юрисдикції України окремих адміністративно-територіальних одиниць Донецької області.
11 травня 2014 року в період часу з 07 години 30 хвилин по 20 годину 00 хвилин, ОСОБА_5 , будучи головою так званої дільничної виборчої комісії, розташованої за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул.. Пушкінська, 352, у приміщенні Комунального закладу «Міський соціальний гуртожиток», діючи умисно за попередньої змовою з особами, матеріали кримінального провадження відносно яких виділені в окреме провадження, та іншими невстановленими особами, залученими в якості «членів дільничної комісії», видавала так звані бюлетені для голосування, розподіляла між ними обов`язки в частині формування списків громадян, які завершили вказане незаконне голосування, а також організувала подальше складання та підписання протоколів про його результати та їх передачу разом з урнами та бюлетенями членами так званої територіальної виборчої комісії з організації та проведення незаконного референдуму, у приміщенні адміністративної будівлі Костянтинівської міської ради, за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, будинок 260.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинила умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 110 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України визнала повністю, підтвердила обставини скоєння кримінального правопорушення вказані в обвинувальному акті та суду пояснила, що вона з 1991 року приймала участь у виборчих компаніях, тому її запросили знову взяти участь у підготовці до виборів Президента України в 2014 році. Вона прийшла до штабу «Партії регіонів» і там почула, що хтось, не пам`ятає вже точно хто саме, сказав, що в сусідньому приміщенні можна отримати якусь корисну інформацію. Вона звернулась до сусіднього приміщення, і присутні там люди їй повідомили, що є можливість взяти участь у проведенні референдуму і що ця робота буде оплачувана. Оскільки на той момент вона не працювала, то одразу схопилась за цю можливість заробити і погодилась. Через деякий час їх зібрали в приміщенні Костянтинівського виконкому і розповіли про все. Так звану «територіальну виборчу комісію» очолювала ОСОБА_6 . Тоді вона навіть не могла подумати, що це такий великий злочин, оскільки вся інформація виходила від офіційних осіб, таких як заступник Костянтинівського міського голови ОСОБА_7 , якій у неї не було причин не довіряти. ОСОБА_7 все доповідала чітко, оперувала законами, показувала рішення виконкому на проведення референдуму, тому вона вважала, що все відбувається законно. В суботу, 10.05.2014 року вона разом з іншими членами комісії прийшла до так званої виборчої дільниці, розташованої у приміщенні КЗ «Міський соціальний гуртожиток», номер якої вона вже не пам`ятає, розставили там меблі, підготували все для проведення голосування. Наступного дня, 11.05.2014 року, зранку почалось голосування, всі знали свої обов`язки, оскільки в більшості вже не перший раз брали участь в подібних заходах. Гроші за участь в «референдумі» їй так і не заплатили. Зараз дуже шкодує про те, що не змогла розпізнати обман і сама стала співучасницею злочину. Щиро розкаялась, просила не позбавляти волі.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_5 у повному обсязі визнала свою вину у скоєнні інкримінованого їй злочину та, приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого їй злочину при встановлених судом обставинах доведена повністю, а її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. ст. 110 КК України як умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, викладеними у Постанові ПВСУ №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, має постійне місце роботі, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої ОСОБА_5 , складеної Костянтинівським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області, рівень ризику вчинення нею повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінується як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб).
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженою, так і іншими особами.
Тож, приймаючи до уваги досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої ОСОБА_5 , з урахуванням особи винної, а саме того, що остання раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, повністю визнала свою вину, щиро розкаялась, за місцем мешкання характеризується позитивно, соціально адаптована, суд вважає, що необхідним та достатнім для її виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання останній у виді позбавленні волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 110 КК України.
З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, відомостей про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , її критичного ставлення до скоєного, що свідчить про її намір стати на шлях виправлення та перевиховання, та дають підстави вважати, що можливість соціальної реабілітації не втрачена, і виправлення обвинуваченої можливе без реального відбування покарання, суд приходить до висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_5 положень ст. 75 КК України, звільнивши останню від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням на неї обов`язків, передбачених у ст. 76 КК України.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Відомості про речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Нагляд за ОСОБА_5 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання засудженої.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1