Дата документу Справа № 334/4044/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/678/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 334/4044/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6

захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 2018 року, з урахуванням ухвали від 11.06.2018 року про виправлення описки в ухвалі від 08 червня 2018 року, задоволено клопотання старшого слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0001276 від 12.04.2018 року про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання підозрюваного під вартою до трьох місяців, а саме, до 11 липня 2018 року.

Строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою до 11.07.2018р.

Згідно зі змістом судового рішення, 08.06.2018 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , в якому зазначене наступне. Слідчим відділом Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001276 від 12.04.2018 за фактом умисного вбивства ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умисному вбивстві якого підозрюється ОСОБА_12 , якому 13.04.2018 року повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. 13.04.2018 року о 19 год. 24 хв. ОСОБА_9 було затримано у порядку ст. 208 КПК України. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2018 року підозрюваному ОСОБА_13 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.06.2018 року. 08.06.2018 керівником Запорізької місцевої прокуратури № 3 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001276 до 3-х місяців, тобто до 13.07.2018 року. В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 11.06.2018 строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 спливає, однак завершити досудове слідство неможливо внаслідок складності кримінального провадження та необхідності долучення до матеріалів справи висновків експерта, призначення та проведення підозрюваному стаціонарної психолого-психіатричної експертизи, ознайомлення підозрюваного з матеріалами досудового розслідування, виконання вимог ст. 290 КПК України, складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування. При цьому існують ризики того, що усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і наступного покарання, підозрюваний ОСОБА_12 може переховуватися від органів досудового слідства, про що свідчить відсутність стійких соціальних зв`язків, відсутність постійного джерела прибутку, відсутність місця реєстрації та постійного місця проживання, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_12 з метою ухилення від покарання за вчинений злочин, може без перешкод залишити м. Запоріжжя. Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя, на підставі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, встановила, що підставою застосування запобіжного заходу і продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_9 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_13 , свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності. Так, ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і наступного покарання, підозрюваний ОСОБА_12 може переховуватися від органів досудового слідства та суду, про що свідчать дані про особу підозрюваного, який не має стійких соціальних зв`язків, постійного джерела прибутку в Україні. Підозрюваний є громадянином іншої держави, за матеріалами досудового розслідування зник з місця скоєння злочину, з метою уникнення покарання за скоєний злочин вчинив дії, направлені на переховування та подальший виїзд на межі України, оскільки виїхав за межі м. Запоріжжя та переховувався у м. Дніпро, вчинив дії щодо знищення слідів злочину. Враховуючи викладене, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_12 з метою ухилення від покарання за вчинений злочин може безперешкодно залишити м. Запоріжжя та територію України. Крім того, враховуючи його знайомство із свідками по кримінальному провадженню, знаходячись на волі, може впливати на них з метою зміни їх показів відносно обставин справи. Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд в сукупності з вищенаведеним відповідно до вимог ст. 178 КПК України враховує також вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим. З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним, що зазначені ризики виправдовують подальше тримання особи під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для їх запобігання. Прокурором і слідчим також доведено наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. В зв`язку з чим, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 до трьох місяців в межах строку досудового розслідування, а саме, до 11.07.2018р., що відповідає вимогам ч.1 ст. 197 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник вважає, ухвалу слідчого судді незаконною і такою, що підлягає скасуванню в зв`язку із значними порушеннями вимог кримінального процесуального закону на стадії досудового слідства. Сторона захисту звертає увагу на незаконність затримання підозрюваного ОСОБА_9 , вважає що слідчим, якому доручено проведення досудового слідства, не проведено жодної слідчої дії у даному кримінальному провадженні, а в матеріалах справи відсутні документи, що наділяють правами слідчого ОСОБА_14 проводити розслідування по справі. Крім того, повідомлення про підозру пред`явлене ОСОБА_13 не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, пред`явлена підозра є не обґрунтованою та суперечливою, не відповідає матеріалам справи. Апелянт звертає увагу на те, що на момент складання підозри та винесення ухвали про взяття під варту ОСОБА_9 станом на 13.04.2018 року не було встановлено особи загиблого, так як відповідно до протоколу, впізнання трупу ОСОБА_15 відбулося 14.04.2018 року. 13.04.2018 року не було лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_11 , оскільки свідоцтво про смерть датовано 14.04.2018 року. Також апелянт зазначає, що через засоби масової інформації з боку сторони обвинувачення поширювалась інформація з приводу винуватості підозрюваного, що є неприпустимим. Підозрюваний ОСОБА_12 , винним себе у смерті ОСОБА_15 не визнає та заявляє, що ОСОБА_16 сам собі заподіяв тілесне ушкодження. В зв`язку з чим, звертають на себе увагу висновки судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 , в яких зазначено, зокрема, що ушкодження знаходиться в ділянці, доступній для вчинення власною рукою. Адвокат вважає, що суд при ухваленні рішення взяв до уваги сумнівні докази сторони обвинувачення і не прийняв доводи сторони захисту. Неналежність судового рішення полягає в тому, що воно базується на недопустимих доказах та неналежно оформлених процесуальних рішеннях, а тому підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 та звільнити його з-під варти.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 , який просив апеляційну скаргу задовольнити; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому цим Кодексом. Клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно ч.1-3 ст.199 КПК має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою і може бути задоволено при умові, що заявлений ризик, який став обґрунтуванням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є вагомі обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою лише у тому випадку, коли прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою, і існують об`єктивні перешкоди для завершення досудового розслідування.

Таким чином, у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування такого запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Так, слідчий суддя, розглядаючи вказане клопотання, у відповідності до вимог ст.ст. 199, 177, 178 КПК України, встановив, що пред`явлена підозра ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою, заявлені слідчим ризики існують та не зменшилися до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу і в сукупності з даними про особу підозрюваного вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного відносно нього запобіжного заходу.

З вказаними висновками, погоджується і колегія суддів.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_17 інкримінованого злочину, колегія суддів зауважує, що суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

У даному випадку слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановила. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Відповідно до положень ст.ст. 5,18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", колегія суддів вважає необхідним враховувати позицію Європейського суду з прав людини, що наведена у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини ("Нечипорук, Йонкало проти України" №42310/04 від 21 квітня 2011 року, "Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, "Мюррей проти Сполученого Королівства" №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. "Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання" (справа "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі "Феррарі-Браво проти Італії" №9627/81 від 14 березня 1984 року, в якому суд зазначив, що "питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведеність факту вчинення та характер інкримінованих правопорушень ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою"; у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" №14310/88 від 23 жовтня 1994 року "факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування".

Слідчим суддею належним чином перевірені доведеність наявної обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_17 злочину, у об`ємі як вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження дії вказаного запобіжного заходу. Відтак, ці доводи захисника є безпідставними.

Колегія суддів, погоджується з висновками слідчого судді, щодо існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшилися до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного. Так, ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і наступного покарання, підозрюваний ОСОБА_12 може переховуватися від органів досудового слідства та суду, про що свідчать дані про особу підозрюваного, який не має стійких соціальних зв`язків, постійного джерела прибутку в Україні. Підозрюваний є громадянином іншої держави, за матеріалами досудового розслідування зник з місця скоєння злочину, з метою уникнення покарання за скоєний злочин вчинив дії, направлені на переховування, оскільки виїхав за межі м. Запоріжжя та переховувався у м. Дніпро, вчинив дії щодо знищення слідів злочину. Враховуючи викладене, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_12 з метою ухилення від покарання за вчинений злочин може безперешкодно залишити м. Запоріжжя та територію України, переховуючись від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, враховуючи його знайомство із свідками по кримінальному провадженню, знаходячись на волі, підозрюваний може впливати на них з метою зміни їх показів відносно обставин справи, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до постанови керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР під №0001276 від 12.04.2018 року з ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України продовжено до трьох місяців, тобто до 13.07.2018 року.

Закінчити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні в межах строку дії винесеної слідчим суддею ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_9 не є можливим внаслідок складності кримінального провадження та необхідності долучення до матеріалів справи висновків експерта, призначення та проведення підозрюваному стаціонарної психолого-психіатричної експертизи, ознайомлення підозрюваного з матеріалами досудового розслідування, виконання вимог ст. 290 КПК України, складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність продовження застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування та вважає, що інша більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить виконання останнім процесуальних обов`язків, як про те було зазначено слідчим суддею.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказані в апеляційній скарзі доводи, з достатньою переконливістю, не містять підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 2018 року (з урахування ухвали слідчого судді від 11.06.2018 року про виправлення описки в ухвалі від 08.06.2018 року), якою задоволено клопотання старшого слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0001276 від 12.04.2018 року про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та продовжено строк тримання підозрюваного під вартою до трьох місяців, а саме до 11 липня 2018 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4