САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 718/458/15-к
Провадження № 1-кп/726/9/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.09.2018 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000349 від 29.12.2012 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України уродженки та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, не працюючої, раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Стороною обвинувачення та органом досудового розслідування, згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що вона 28 вересня 2011 р. біля 12:50 год., керуючи технічно справним автомобілем марки „Citroen Jumper, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по дорозі М-19 сполученням Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече, поза межами населеного пункту с. Новий Киселів Кіцманського району Чернівецької області, зі сторони м. Снятин Івано-Франківської області в напрямку м. Чернівці по правій смузі руху, наближаючись до 486 км. + 800 м. вказаної дороги, проявила неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість в своїх діях, змінила напрямок руху вліво, виїхавши частково на ліву смугу руху, по якій в попутному напрямку рухався автомобіль марки „Mersedes-Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , допустивши зіткнення передньою лівою частиною свого автомобіля із задньою правою боковою частиною автомобіля „Mersedes-Benz Sprinter, від чого останній перекинувся, а автомобіль „Citroen Jumper виїхав за межі дороги вправо до лісосмуги.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля „Citroen Jumper - ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 457-Е від 22.11.2011 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді - закритого перелому правої плечевої кістки, які відносяться до розряду середнього ступеня тяжкості, що призвели до довготривалого розладу здоров`я.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля „Mersedes-Benz Sprinter - ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичної експертизи № 455-Е від 22.11.2011 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді - відкритого перелому лівої променевої кістки зі зміщенням, які відносяться до розряду середнього ступеня тяжкості, що призвели до довготривалого розладу здоров`я.

Посилаються в обвинувальному акті на те, що водій ОСОБА_6 скоїла дорожньо-транспортну пригоду в результаті порушення та невиконання вимог пунктів 2.3 (б) та 10.1 Правил дорожнього руху України, які вимагають від водія:

- п. 2.3.(б) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1. - перед початком руху перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Згідно положень ст. 62 Конституції України, ч. 1 ст. 17 КПК України, п.2 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

У відповідно до ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Обов`язок доведеності та доказування винуватості покладається на сторону обвинувачення, якщо сторона обвинувачення не доведе вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим судом ухвалюється виправдувальний вирок.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину не визнала та пояснила, що 28.09.2011 р. біля 12:50 год., вона, керуючи технічно справним автомобілем марки „Citroen Jumper, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому на передньому пасажирському сидінні знаходилася пасажир ОСОБА_10 , рухалась по дорозі сполученням Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече, поза межами населеного пункту с. Новий Киселів Кіцманського району Чернівецької області, зі сторони с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області в напрямку м. Чернівці, по своїй крайній правій смузі руху приблизно зі швидкістю 60-70 км/год., ліва смуга руху в попутному напрямку в той час була вільна.

Вказує на те, що наближаючись до 486 км. + 800 м. вказаної дороги вона побачила, що автомобіль марки „Mersedes-Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , на такій же швидкості довгий час рухався по дорозі, порівнявшись з її автомобілем, перед ними автомобілів не було. Через деякий час на лівій смузі руху за „Mersedes-Benz Sprinter з`явилося два автомобілі. Автомобіль, який рухався позаду „Mersedes-Benz Sprinter почав сигналити та світити фарами, щоб „Mersedes-Benz Sprinter його пропустив. Після чого, водій „Mersedes-Benz Sprinter раптово змінив напрямок руху здійснивши маневр у право, виїхавши на її смугу руху, по якій вона рухалася в попутному напрямку, чим своїми діями створив для неї аварійну ситуацію, вона почала гальмувати та намагалася уникнути зіткнення, після чого відбулося зіткнення двох автомобілів.

Вказує, що на момент зіткнення її автомобіль рухався прямолінійно, в результаті чого відбувся удар її автомобіля передньою лівою частиною в заднє праве крило автомобіля „Mersedes-Benz Sprinter, від чого останній перекинувся на бік та його розвернуло на дорозі на 180 градусів і викинуло на праве узбіччя, а її автомобіль „Citroen Jumper виїхав за межі дороги вправо до лісосмуги.

У подальшому, під час огляду місця ДТП працівниками міліції разом з експертом, були проведені відповідні заміри слідів та місце розташування автомобілів, після чого ними було складено протокол огляду місця пригоди та схему до нього, при складанні протоколу ДТП та схеми до нього вона присутня не була, а також не читала та не підписувала даний протокол. Винним в даній дорожньо-транспортній пригоді було визнано водія ОСОБА_7 , оскільки він раптово змінив напрямок руху здійснивши маневр у право, виїхавши на її смугу руху, по якій вона рухалася прямо в попутному напрямку, чим створив для неї своїми діями аварійну ситуацію. Крімінальну справу було порушено на водія „Mersedes-Benz Sprinter ОСОБА_7 , відповідно її допитували як свідка, проте через деякий час, ОСОБА_7 приїхав до неї до дому та запропонував, щоб кожен з них ремонтував свій автомобіль, коли вона відмовилася, посилаючись на свою повну невинуватість в даній ДТП, він повідомив, що тепер вона буде обвинувачена, а він знає, кому платити гроші.

Вважає, що сторона обвинувачення - прокурор та орган досудового слідства незаконно обвинувачують її у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України.

Просить визнати її невинуватою та виправдати. Цивільний позов потерпілої до неї про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду, зняти арешт з її майна та скасувати заборону виїзду за кордон.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження письмові докази, заслухавши пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 , допитавши потерпілу, свідків, суд приходить до висновку, що пред`явлене обвинувачення відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, крім того стороною обвинувачення не доведено, що

в діях обвинуваченої ОСОБА_6 є склад кримінального правопорушення.

Склад злочину це сукупність встановлених у кримінальному законі об`єктивних та суб`єктивних ознак, які визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як злочин.

Згідно зі ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Об`єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у вчиненні якого звинувачують ОСОБА_6 , складають діяння, наслідки та причинний зв`язок між ними. Діянням (дією чи бездіяльністю) є порушення правил безпеки дорожнього руху.

На підтвердження винуватості ОСОБА_6 в порушенні нею правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, стороною обвинувачення було надано наступні докази, а саме:

- висновок транспортно-трасологічної експертизи НДКЦ при УМВС України в Чернівецькій області №357-а від 18.11.2011 р. з якого вбачається, що із врахуванням аналізу форми, розмірів розташування слідів та характеру утворення пошкоджень автомобіля „Citroen Jumper та розташування пошкоджень на автомобілі „Mersedes-Benz Sprinter, механізм утворення останніх не суперечить тому, що автомобіль „Citroen Jumper своєю передньою лівою частиною контактував із правою задньою частиною автомобіля „Mersedes-Benz Sprinter під кутом 10 +5 градусів;

- висновок судової автотехнічної експертизи НДКЦ при УМВС України в Чернівецькій області №394-а від 26.11.2011 р. з якого вбачається, що на думку експертів, в даній дорожньо-транспортній пригоді в діях водія ОСОБА_6 вбачається невідповідність вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, недотримання яких, з технічної точки зору, перебуває в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Стосовно водія „Mersedes-Benz Sprinter ОСОБА_7 , щодо відповідності (невідповідності) вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору могли б перебувати в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, експертиза не проводилась.

- висновок судової транспортно-трасологічної експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №2326 від 31.10.2013 р. з якого вбачається, що 24.10.2013 р. на клопотання експерта (вих.3219 від 12.07.2013 р.) для огляду був представлений автомобіль „Citroen Jumper д.н.з. НОМЕР_1 , який був оглянутий на території майданчика тимчасового утримання УДАІ в Чернівецькій обл., в присутності слідчого. Автомобіль „Mersedes-Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_2 для огляду експертом, слідчим наданий не був, експертиза проводилась по наданим експерту матеріалах справи.

Згідно п.4 вказаного висновку експерт вказує, що на підставі слідової інформації, зафіксованої в матеріалах кримінального провадження, покази водія ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 , про те, що в момент зіткнення автомобіль „Mersedes-Benz Sprinter рухався прямолінійно, а автомобіль „Citroen Jumper справа наліво, є технічно спроможним, а покази водія ОСОБА_6 про те, що в момент зіткнення її автомобіль рухався прямолінійно по правій смузі руху, а автомобіль „Mersedes-Benz Sprinter переміщувався з лівої смуги руху на праву, є технічно неспроможним.

Судом встановлено, що на момент проведення судової транспортно-трасологічної експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №2326 від 31.10.2013 р., транспортні засоби зберіглися в різних місцях, проведення безпосереднього співставлення автомобілів технічної можливості у експерта не було, а тому встановлення взаємного розташування автомобілів в момент первинного контакту експертом проводилось методом масштабного моделювання.

Суд, дослідивши докази сторони обвинувачення, приходить до висновку про визнання окремих доказів недопустимими, у відповідності до вимог ст.87 КПК України.

Докази сторони обвинувачення, а саме: висновки вищевказаних експертиз, суд визнає недопустимими, у відповідності до вимог ч.1 ст.87 КПК України та відкидає їх з таких мотивів.

З тексту висновків вказаних експертиз вбачається, що підставою для проведення експертиз щодо визначення невідповідності дій водія ОСОБА_6 вимогам Правил дорожнього руху України, є постанови слідчих з викладенням у них даних про параметри і стан дорожньої обстановки, зокрема: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.09.2011 р., фототаблиці і схеми до нього та інші докази.

Під час здійснення судового провадження у порядку, передбаченого КПК України 2012 р., допустимість доказів, до набуття чинності КПК, слід визначати у порядку КПК України 1960 р. Крім того, за змістом положень п.п.7,8 розділу ХІ „Перехідні положення КПК в одній справі (кримінальному провадженні) можуть бути докази, отримані внаслідок здійснення оперативно-розшукових, слідчих та процесуальних дій як у порядку КПК 1960 р.(до набрання чинності КПК), так і в порядку КПК (після набуття ним чинності), а тому суд, розглядаючи вказану справу (кримінальне провадження), має визначити допустимість доказів (доказу) згідно з тим процесуальним законом, який діяв до набрання ним чинності цим Кодексом, відповідно до якого вони були отримані.

Відповідно до ст.ст.190,191 КПК України 1960 р. огляд місця пригоди проводиться слідчим у присутності двох понятих, про що складається протокол, у необхідних випадках слідчий проводить вимірювання, складає план і схему місця огляду та окремих предметів.

У протоколі про кожну слідчу дію, як це передбачено в ст.85 КПК України 1960 р., повинні бути зазначені: місце і дата його складання, посади і прізвища осіб, що проводять дію та які брали участь у проведенні слідчої дії, адреси цих осіб, роз`яснення їх прав і обов`язків, зміст проведення слідчої дії, час її початку і закінчення, всі істотні для справи обставини, виявлені при виконанні даної слідчої дії.

В судовому засіданні досліджено протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.09.2011 р. та фототаблиці і схеми до нього, з якого вбачається, що місцем дорожньо-транспортної пригоди є автодорога сполученням з м. Снятин до м. Чернівці, яка проходить через с. Мамаївці. ( т.1арк.спр.6-7,8,10-24).

Судом встановлено, що огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, який проводився слідчим СВ Кіцманського РВ УМВС України в Чернівецькій області майором міліції ОСОБА_11 , проведено неякісно та неповно, в місці зіткнення автомобілів не було зафіксовано осип грунту від транспортних засобів, не зафіксовано осколки лакофарбових матеріалів, уламки пластику та осколки скла, оскільки в автомобілі „Citroen Jumper була розбита передня фара, передній бампер та не зафіксовано інші докази, які мали суттєве значення для визначення особи, яка винна у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди.

При огляді місця події була зафіксована певна кількість слідів, але належним чином не була описана: не зазначено в протоколі, які із слідів утворені слідами коліс і якого транспортного засобу, між слідами не проведено належної метражної прив`язки.

Надаючи оцінку протоколу огляду місця ДТП від 28.09.2011 р., як доказу сторони обвинувачення, суд приходить до висновку, що даний протокол та схема місця огляду дорожньо-транспортної пригоди складені з порушенням ст.ст.85,190,191 КПК України 1960 р., при складанні протоколу виявлені суттєві недоліки, а саме не була зазначена слідова інформація, яка зображена у схемі, щодо автомобіля „Mersedes-Benz Sprinter, а також слідів шин залишених автомобілем „Citroen Jumper.

Крім цього, суттєвим недоліком цього протоколу є те, що він взагалі не підписаний учасниками ДТП. Відсутність підпису обвинуваченої ОСОБА_6 на цьому первісному документі органу досудового розслідування, на переконання суду свідчить про суттєве порушення її прав, оскільки вона була позбавлена, як учасник ДТП, вносити до вказаного протоколу свої зауваження і доповнення, які в послідуючому вплинули на прийняття рішення при розгляді даного кримінального провадження, а саме: надання вихідних даних слідчими при винесенні ними постанов для призначення та проведення експертиз.

Недоліки виявлені судом, щодо огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та складання протоколу огляду місця ДТП від 28.09.2011 р. та фототаблиці і схеми до нього, вказує також у клопотанні адвокат ОСОБА_12 від 24.04.2012 р. (т.1 арк.спр.71-76).

За таких умов, надаючи оцінку протоколу огляду місця ДТП від 28.09.2011 р., як доказу сторони обвинувачення, встановлено, що в протоколі не була зазначена слідова інформація, яка зображена у схемі та фототаблиці, щодо автомобіля „Mersedes-Benz Sprinter, а також слідів шин залишених автомобілем „Citroen Jumper, суд приходить до висновку, що протокол огляду місця ДТП - є недопустимим доказом, у відповідності до вимог ч.1 ст.87 КПК України.

На підставі наведеного суд вважає, що частина доказів щодо обвинувачення ОСОБА_6 , зібрані з порушенням вимог КПК України, при наведених обставинах вказані докази не можуть бути покладені в основу її обвинувачення.

Згідно ст. 89 КПК України, у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження.

Таким чином, дані висновку транспортно-трасологічної експертизи НДКЦ при УМВС України в Чернівецькій області №357-а від 18.11.2011 р., висновку судової транспортно-трасологічної експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №2326 від 31.10.2013 р., висновку судової автотехнічної експертизи НДКЦ при УМВС України в Чернівецькій області №394-а від 26.11.2011 р., про невідповідність дій водія ОСОБА_6 вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, ґрунтуються на доказах, визнаних судом недопустимими, а тому вказані докази суд не бере до уваги.

У відповідності до ч.2,3 ст.87 КПК України, суд зобов`язаний визнати недопустимими докази внаслідок істотного порушення прав людини і основоположних свобод, зокрема такі діяння, як отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у обвинуваченої ОСОБА_6 було відібрано пояснення від 28.09.2011 р., а також її було допитано в якості свідка згідно протоколу допиту від 14.11.2011 р., в послідуючому її було допитано в якості обвинуваченого згідно протоколу допиту від 02.12.2011 р., та пред`явлено підозру (т.1 а.с.43-44,201-203).

Таким чином, суд визнає недопустимим доказ, отриманий під час досудового розслідування кримінального провадження, а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 14.11.2011 р., а тому вказаний доказ суд не бере до уваги.

Інші належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність в діях водія ОСОБА_6 порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, як про це вказано в обвинувальному акті, та спростували позицію обвинуваченого про свою невинуватість, стороною обвинувачення суду не надано та в обсязі раніше пред`явлених доказів відсутні.

У відповідності до положень ст.62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У ході проведення судового розгляду кримінального провадження, судом була допитана потерпіла, свідки та досліджені докази зібрані на досудовому слідстві.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що 28.09.2011 року біля 12:50 год. вона разом з чоловіком на автомобілі „Mersedes-Benz Sprinter поверталися з м. Івано-Франківськ додому, за кермом автомобіля був її чоловік ОСОБА_7 , а вона сиділа на передньому пасажирському сидінні. Рухались вони по дорозі сполученням Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече, поза межами населеного пункту с. Новий Киселів Кіцманського району Чернівецької області, зі сторони с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області в напрямку м. Чернівці, по лівій смузі руху з невеликою швидкістю, оскільки попереду них в напрямку м. Чернівці рухалися транспортні засоби.

Вказує на те, що минувши бетонні букви „Кіцманський район, які розташовані по ліву сторону дороги, вона раптово відчула сильний удар з правої сторони, після чого втратила свідомість та більше нічого не пам`ятає. Підтвердила в судовому засіданні, що їхній автомобіль рухалися у лівій смузі дороги та напрямку руху не змінював, удар прийшовся в праве заднє крило їхнього автомобіля, оскільки автомобіль під керування обвинуваченої рухався позаду них у правій смузі руху.

Посилається в показах на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи № 455-Е від 22.11.2011 р., вона отримала тілесні ушкодження у вигляді - відкритого перелому лівої променевої кістки зі зміщенням, які відносяться до розряду середнього ступеня тяжкості, що призвели до довготривалого розладу здоров`я.

Заявила цивільний позов до страхової компанії СК „Універсальна про стягнення матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 58912 грн., та до обвинуваченої ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди на суму 50000 грн. Просила суд задовольнити її позовні вимоги щодо обвинуваченої, не карати суворо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дав аналогічні покази з потерпілою, крім того суду показав, що 28.09.2011 року біля 12:50 год. він разом дружиною ОСОБА_9 , яка визнана потерпілою по справі, на технічно справному автомобілі „Mersedes-Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_2 поверталися з м. Івано-Франківськ додому, рухаючись по дорозі сполученням Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече, поза межами населеного пункту с. Новий Киселів Кіцманського району Чернівецької області, зі сторони с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області в напрямку м. Чернівці, по лівій смузі руху.

Вказує на те, що за кермом автомобіля він перебував особисто, а його дружина сиділа поряд в якості пасажира на передньому сидінні, він рухався по лівій смузі руху зі швидкістю приблизно 80 км/год, позаду нього транспортних засобів не було. Минувши бетонні букви „Кіцманський район, які розташовані по ліву сторону дороги, проїхавши приблизно 100 метрів він, не побачивши на правій смузі руху автомобіль, відчув удар в праву задню частину його автомобіля, після чого їхній автомобіль перекинувся на ліву сторону і розвернуло на 180 градусів, і в такому положенні його автомобіль викинуло на праве узбіччя. Через деякий час його та дружину незнайомі люди витягнули з автомобіля, після чого його дружину забрали у лікарню м. Чернівці.

Крім цього пояснив те, що зіткнення автомобілів сталося на лівій смузі руху, тобто на якій він рухався, автомобіль обвинуваченої виїхав на його смугу руху і допустив зіткнення з його автомобілем, а саме із задньою правою кутовою частиною автомобіля. Проблем із зором в нього не було, була косоокість, але незначна, вказав на те, що він служив у армії та отримав там травму ока, після даного ДТП, робив в березні 2012 року операцію на око.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показав, що він працює водієм близько 50 років, 10 років працював на фурі, 28.09.2011 року біля 12:50 год. на автомобілі Фольксваген-Транспортер підвозив пассажира ОСОБА_14 з м. Вашківці в м. Чернівці, проїзджаючи с. Новий Киселів, він рухався по лівій полосі, перед ним по тій самій смузі рухалась іномарка та автомобіль „Mersedes-Benz Sprinter сірого кольору, з приблизною швидкістю 70-80 км/год.

Вказує на те, що іномарка, яка рухалася позаду за автомобілем „Mersedes-Benz Sprinter, подала сигнал фарами попередивши вказаний автомобіль, який рухався попереду, щоб той надав йому дорогу. Після чого водій автомобіля „Mersedes-Benz Sprinter, уступаючи дорогу, різко зманеврував управо та здійснив наїзд на автомобіль „Citroen Jumper яким керувала обвинувачена ОСОБА_6 , після чого автомобіль „Mersedes-Benz Sprinter кинуло різко вліво і відразу різко вправо. Після зіткнення автомобіль ОСОБА_6 розкручує по дорозі, який злітає за межі дороги вправо до лісосмуги, а автомобіль „Mersedes-Benz Sprinter відкинуло в іншу сторону. Він зупинився, підійшов до постраждалих, запитав, чи потрібна допомога, впевнився, що всі живі, не потребують їх допомоги та разом з пасажиром поїхали по справам. Крім цього, зазначив, що водій ОСОБА_7 був дуже вираженно косоокий, і він взагалі не знає як можна з такою косоокістю керувати автомобілем. Через деякий час в місцевому журналі «Від і до» від прочитав оголошення ОСОБА_6 , згідно якого вона просила відгукнутися свідків ДТП, після чого він зателефонував їй та звернувся до слідчого. Він неодноразово надавав данні свідчення слідчим, пояснював, що винним в данній ДТП є тільки водій автомобіля „Mersedes-Benz Sprinter, повторював всі свої покази під час відтворення обстановки і обставин подій, проте, не розуміє, як слідчі всеж-таки порушили кримінальну справу проти ОСОБА_6 ..

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , дав аналогічні покази із свідком ОСОБА_13 , крім того суду показав, що 28.09.2011 року біля 12:50 год. він у якості пасажира рухався на автомобілі під керуванням водія ОСОБА_13 , який його підвозив по дорозі в м. Чернівці, біля с. Новий Киселів вони рухалися по лівій полосі, перед ними по тій самій смузі рухався автомобіль, який ближнім світлом моргнув попередивши автомобіль „Mersedes-Benz Sprinter, який рухався попереду, щоб він надав дорогу. Після чого водій „Mersedes-Benz Sprinter уступаючи дорогу, різко здійснив маневр управо та здійснив наїзд на автомобіль „Citroen Jumper, яким керувала обвинувачена ОСОБА_6 . Зіткнення сталося на правій полосі руху. Крім цього, зазначив, що водій ОСОБА_7 був сильно косоокий. Він неодноразово надавав данні свідчення слідчим, пояснював, що винним в данній ДТП є водій автомобіля „Mersedes-Benz Sprinter, підтверджував свої покази під час відтворення обстановки і обставин подій, вважає, що слідчі неправомірно притягають до відповідальності ОСОБА_6 ..

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що він, як лікар офтальмолог був членом комісії, надавав висновок № 023 від 20.02.2013 року(т.2.а.с.194-196) відносно водія учаника ДТП ОСОБА_7 щодо вад його зору. На час проведення експертизи у підекспертного було погіршення зору, оперована косоокість лівого ока. Медичні документи щодо операції їм не надавалися, всі висновки вони писали зі слів підекпертного. Після огляду в судовому засіданні фотокартки ОСОБА_7 в паспорті та у водійських правах, вказав, що у останнього явновиражена косоокість, коли давали права на керування транспортним засобом повинні були перевірити диплопію при косоокості. Під час проведення експертизи у постанові слідчого зазначалося, що операція на косоокість була у ОСОБА_7 до ДТП, тому вони перевірили його зір та надали висновок, що на момент ДТП у підекспертного не було застережень з боку органу зору щодо керування транспортним засобом. Те, що опереція на косоокість була через 5 місяців після ДТП, все змінює.

Крім цього судом досліджені письмові докази з матеріалів кримінального провадження, а саме:

- висновок судово-медичної експертизи № 457-Е від 22.11.2011 року, з якого вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля „Citroen Jumper - ОСОБА_8 , отримала тілесні ушкодження у вигляді - закритого перелому правої плечевої кістки, які відносяться до розряду середнього ступеня тяжкості, що призвели до довготривалого розладу здоров`я (т.1 а.с.114);

- висновок судово-медичної експертизи № 455-Е від 22.11.2011 року, з якого вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля „Mersedes-Benz Sprinter - ОСОБА_9 , отримала тілесні ушкодження у вигляді - відкритого перелому лівої променевої кістки зі зміщенням, які відносяться до розряду середнього ступеня тяжкості, що призвели до довготривалого розладу здоров`я (т.1 а.с.102);

- із висновків судово-автотехнічних експертиз №358-а та №359-а від 14.11.2011 року з яких вбачається, що автомобіль „Citroen Jumper д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала обвинувачена ОСОБА_6 та автомобіль „Mersedes-Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував свідок ОСОБА_7 , на момент дорожньо-транспортної пригоди перебували в технічно справному стані(т.1 а.с.121-128, 134-143);

- з висновку судової комплексної комісійної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи складеного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса № 5222/5611 від 19.06.2012 р., дослідженого в судовому засіданні вбачається, що експерти прийшли до висновку, що у даній дорожній ситуації дії водія автомобіля „Mersedes-Benz Sprinter ОСОБА_7 не відповідають вимогам п.п.10.1,10.3 Правил дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Однією з причин виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія ОСОБА_7 вимогам п.п.10.1,10.3 Правил дорожнього руху України, які за мотивами, вказаними в дослідній частині висновку, з технічної точки зору, знаходились в причинному з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що 28.09. 2011 р. біля 12:50 год., водій ОСОБА_6 керуючи технічно справним автомобілем марки „Citroen Jumper, д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись прямо по дорозі М-19 сполученням Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече, поза межами населеного пункту с. Новий Киселів Кіцманського району Чернівецької області, зі сторони м. Снятин Івано-Франківської області в напрямку м. Чернівці, по своїй крайній правій смузі руху приблизно зі швидкістю 60-70 км/год., ліва смуга руху в попутному напрямку в той час була вільна.

В даний період часу в попутному напрямку рухався технічно справний автомобіль марки „Mersedes-Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , приблизно зі швидкістю 80 км/год.

Наближаючись до 486 км. + 800 м. вказаної дороги, автомобілі марки „Citroen Jumper, д.н.з. НОМЕР_1 та „Mersedes-Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_2 , недовгий період часу автомобілі рухалися паралельно один відносно одного, після чого водій автомобіля „Mersedes-Benz Sprinter ОСОБА_7 мав намір перестроїтися на смузі свого руху, щодо автомобілів що рухались в попутному напрямку, у разі перестроювання повинен був дати дорогу транспортним засобам, що рухались в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтися, з метою не створення перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1,10.3 Правил дорожнього руху України, які вимагають від водія:

- п. 10.1. Перед початком руху перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 10.3. У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному по тій смузі, на яку він має перестроїтися.

Судом встановлено, що водій автомобіля „Mersedes-Benz Sprinter ОСОБА_7 перед зміною напрямку руху праворуч не впевнившись в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, проявив неуважність та самовпевненість в даній дорожньо-транспортній ситуації, чим створив небезпеку та аварійну ситуацію для руху водію автомобіля „Citroen Jumper ОСОБА_6 , не давши дорогу останньому. В результаті дорожньо-транспортної пригоди допустив зіткнення з автомобілем „Citroen Jumper, від чого його автомобіль „Mersedes-Benz Sprinter перекинувся, а автомобіль „Citroen Jumper виїхав за межі дороги вправо до лісосмуги.

В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля „Mersedes-Benz Sprinter ОСОБА_7 не відповідають вимогам п.п.10.1,10.3 Правил дорожнього руху України.

Судом встановлено, що причиною виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідають дій водія автомобіля „Mersedes-Benz Sprinter ОСОБА_7 вимогам п.п.10.1,10.3 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується висновком судової комплексної комісійної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи складеного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса № 5222/5611 від 19.06.2012 року.

Враховуючи сукупність наведених доказів суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що причиною виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідають дій водія автомобіля „Mersedes-Benz Sprinter вимогам п.п.10.1,10.3 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі наведеного суд вважає, що дана дорожньо-транспортній пригода, сталася по вині водія ОСОБА_7 .

Суд визнає експертизу проведену Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса № 5222/5611 від 19.06.2012 року, обґрунтованою та законною, призначеною згідно постанови суду, яка відповідає необхідним вимогам КПК України, показами свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , у відповідності до вимог ст.86 КПК України, допустимими доказами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

Таким чином, обов`язок доказування, у тому числі події кримінального правопорушення та вини особи покладається на сторону обвинувачення безпосередньо в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 368 КПК України передбачено, що суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити низку питань, до яких, зокрема, віднесені питання, чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Об`єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у вчиненні якого звинувачують ОСОБА_6 , складають діяння, наслідки та причинний зв`язок між ними. Відсутність однієї з перелічених обов`язкових ознак виключає наявність в діях особи об`єктивної сторони, яка є одним з обов`язкових елементів складу злочину.

Суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням кожний доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що обсяг обвинувачення у вчиненні злочину не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, в діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Аналізуючи пояснення свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які допитувались під час судового розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку, що покази даних свідків є послідовними та правдивими, щодо дорожньо-транспортної пригоди, які підтверджуються іншими доказами та матеріалами справи, повністю узгоджується з висновком експертизи проведеної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 5222/5611 від 19.06.2012 року, показами обвинуваченої ОСОБА_6 .

Суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_9 , які допитувались під час судового розгляду кримінального провадження, та вважає, що покази зазначених осіб є їх суб`єктивним сприйняттям дорожньо-транспортної пригоди, крім того вони прямо зацікавлені в результатах розгляду даної справи на їх користь. Будь-яких інших доказів стороною обвинувачення на підтримку показів свідка ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_9 в судовому засіданні стороною обвинувачення надано не було.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обвинувачення пред`явлене ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України не доведено, оскільки стороною обвинувачення не надано беззаперечних доказів її винуватості.

В основу виправдувального вироку суд покладає: висновок судової комплексної комісійної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, складеної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса № 5222/5611 від 19.06.2012 року, покази свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які у відповідності до вимог ст.86 КПК України, визнані допустимими доказами.

У зв`язку з викладеним, суд вважає необхідним виправдати обвинувачену ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України, за відсутністю в її діянні складу кримінального правопорушення.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 заявлений до страхової компанії СК „Універсальна про стягнення матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 58912 грн. та до обвинуваченої ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди на суму 50000 грн., слід залишити без розгляду, що не перешкоджає позивачу повторно звернутися до суду, з такими самими вимогами, в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів в сумі: 361,20 грн. та 421,92 грн. проведення транспортно-трасологічних експертиз, 4126,40 грн. проведення комплексної комісійної траспортно-трасологісчної експертизи, віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт на майно ОСОБА_6 , а саме: з автомобіля „Citroen Jumper д.н.з. НОМЕР_1 , пекарні, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та скасувати заборону виїзду за кордон, накладений постановами слідчого від 03.11.2011 р. та 23.11. 2011 року, які внесений в реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна нотаріальною конторою.

Речові докази, а саме: автомобіль „Citroen Jumper д.н.з. НОМЕР_1 повернути ОСОБА_6 .

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання - скасувати.

Керуючись ст. ст. 373-376, 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, визнати невинуватою та виправдати за відсутністю в її діянні складу кримінального правопорушення.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання - скасувати.

Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів в сумі: 361,20 грн. та 421,92 грн. проведення транспортно-трасологічних експертиз, 4126,40 грн. проведення комплексної комісійної траспортно-трасологісчної експертизи, віднести на рахунок держави.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 заявлений до страхової компанії СК „Універсальна про стягнення матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 58912 грн. та до обвинуваченої ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди на суму 50000 грн., залишити без розгляду.

Скасувати арешт на майно ОСОБА_6 , а саме: з автомобіля „Citroen Jumper д.н.з. НОМЕР_1 , пекарні, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та заборону виїзду за кордон, накладений постановою слідчого від 23.11.2011 року, яка внесена в реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна нотаріальною конторою.

Речові докази, а саме: автомобіль „Citroen Jumper д.н.з. НОМЕР_1 повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області, через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддяОСОБА_1