Справа № 638/150/15-к
Провадження № 1-кп/638/62/18
УХВАЛА
іменем України

01 червня 2018 року

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

-ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши обвинувальний акт за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кулиничі Харківського району Харківської області, українця, розлученого, освіта середня спеціальна, непрацюючого, раніше судимого, який фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.14, п.п. 5,6,11, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 263 КК України;

встановив:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у скоєні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст.14, п.п. 5,6,11, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 обрано запобіжний захід взяття під варту до 31.05.2014 року.

Після надходження кримінального провадження до суду строк тримання під вартою продовжувався у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити нетільки права підозрюваного, а й високі стандарти охоронизагальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має Оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Суд вважає, що на теперішній час ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу продовжують існувати, а тому продовжує строк тримання під вартою на 60 діб.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, достатніх підстав на теперішній час для заміни або скасування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не вбачається.

Виходячи з цього, керуючись вимогами ст. 331 КПК України,

постановив:

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.14, п.п. 5,6,11, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 263 КК України строк тримання під вартою терміном на 60 діб, тобто до 30.07.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді