У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого відділу поліції №4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 про арешт майна, -

в с т а н о в и в:
до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва звернувся слідчий відділу поліції №4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009313 від 31.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Подане клопотання погоджене прокурором Київської прокуратури №10 ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0009313 від 31.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Вказує, що до Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , якою повідомив, що невідомі особи неправомірним чином здійснили перереєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , а також здійснили заміну замків у вхідних дверях даної квартири.

Зазначає, що квартира належить ОСОБА_7 починаючи із 1997 року, він її нікому не відчужував, своє право власності іншим особам не передавав.

В ході досудового розслідування було встановлено, що право власності на квартиру було зареєстровано державним реєстратором ДП «Київоблреклама» ОСОБА_8 04.07.2018 року за гр. ОСОБА_9 .

У клопотанні слідчий зазначає, що вищевказана квартира є об`єктом кримінально-протиправних дій, набута неправомірним шляхом, тобто внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому відповідає критеріям речового доказу.

З метою збереження даного речового доказу, неможливості його подальшого відчуження, просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої на даний час, згідно даних реєстру власників на нерухоме майно, є ОСОБА_9 .

В судовому засіданні слідчий заявлене клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні доводам клопотання, просить таке задовольнити.

Представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просить таке задовольнити. Вказує, що його клієнт свою квартиру не відчужував, боргових зобов`язань не мав, гр. ОСОБА_9 не знає, а останній набув право власності на квартиру на підставі підроблених документів, шахрайським шляхом. Додатково зазначає, що невідомими особами вже здійснювалась спроба передати квартиру до статутного капіталу товариства, однак, ці дії були вчасно виявлені та присічені.

В силу вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, розгляд клопотання про арешт такого проведено без повідомлення власника майна - ОСОБА_9 .

Заслухавши думку слідчого та заявника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З долучених до клопотання доказів, вбачається, що слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0009313 від 31.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Вказані відомості до реєстру розслідувань внесені за заявою ОСОБА_4 від 30.08.2018 року, якою останній повідомив правоохоронні органи, що невідомі особи, неправомірним шляхом заволоділи квартирою його клієнта ОСОБА_7 .

Згідно договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 15.10.1997 року, укладеного через Українську біржу «Десятинна», власником такої був ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .

Право власності ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на вказану квартиру підтверджено відповідними реєстраційними посвідченнями.

Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.08.2018 року, теперішнім власником квартири є гр. ОСОБА_9 Квартира набута ним на підставі договору купівлі-продажу від 17.03.1999 року, укладеного на Київській універсальній біржі. Право власності на квартиру зареєстровано 04.07.2018 року державним реєстратором ДП «Київоблреклама» ОСОБА_8 .

Постановою слідчого від 31.08.2018 року квартира АДРЕСА_1 визнана речовим доказом.

Як вбачається із протоколу допиту приватного нотаріуса ОСОБА_11 від 01.09.2018 року, остання повідомила, що 31.08.2018 року до неї звернулась невідома жінка, яка цікавилась можливістю внесення вказаної квартири до статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю.

З врахуванням зазначеного, на даний час є достатні підстави вважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, а також, що квартира АДРЕСА_1 була безпосереднім об`єктом кримінально-протиправних дій.

За вказаних обставин, зазначене майно відповідає критеріям, наведеним у ст. 98 КПК України, а тому, з метою його збереження, підлягає арешту.

Слідчий суддя враховує можливість того, що теперішні власники майна є його добросовісними набувачами та не були обізнаними щодо ймовірних протиправних дій відносно цього майна, однак, в силу ч. 10 ст. 170 КПК України, дана обставина не перешкоджає арешту майна.

Водночас, накладення арешту на майно унеможливить його подальше відчуження третім особам, які можуть його придбати, не будучи інформованими про попередню долю цього майна.

З врахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання про арешт майна є підставним, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 2, 7-9, 98, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:
клопотання слідчого відділу поліції №4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження та розпорядження, на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000.

Заборонити будь-яким фізичним чи юридичним особам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти реєстраційні дії щодо зміни власника вказаного нерухомого майна.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчих, що входять до складу групи слідчих у кримінальному провадженні № 0009313 від 31.08.2018 року.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали скерувати заінтересованим особам, що не були присутні в судовому засіданні.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а особами, що не були присутні в судовому засіданні під час її оголошення у той же строк з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала може бути скасована в порядку, що передбачений ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1