"20" липня 2018 р. Справа № 363/1713/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2018 року м. Вишгород
Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника органу пробації ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вишгородського районного суду Київської області подання Вишгородського РВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про вирішення питання скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого для відбування покарання в місця позбавлення волі у відношенні ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

08.11.2011 року ОСОБА_5 вироком Вишгородського районного суду Київської області засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на три роки. 01.12.2011 року ОСОБА_5 був поставлений на облік до Вишгородського РВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції. За час перебування на обліку вироком Вишгородського районного суду Київської області від 22.01.2013 року ОСОБА_5 був засуджений за ст. ст. 185 ч. 3, 190 ч. 2, 186 ч. 3, 187 ч. 1, 289 ч. 2, 263 ч. 1 та на підставі ст. 70 КК України до шести років позбавлення волі. Покарання згідно вироку Вишгородського районного суду Київської області від 08.11.2011 року виконувати самостійно.

18.08.2016 року на підставі ухвали Березанського міського суду Київської області від 10.08.2016 року ОСОБА_5 був звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 28 днів із застосуванням ст. 81 КК України.

19.10.2016 року засудженому ОСОБА_5 були роз`яснені порядок та умови відбування іспитового строку та покладені на нього судом обов`язків та встановлено день явки на реєстрацію до Вишгородського РВ з питань пробації - остання п`ятниця кожного місяця.

30.12.2016 року ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до Вишгородського РВ з питань пробації. 05.01.2017 року ОСОБА_5 прибув до Вишгородського РВ з питань пробації, та письмово пояснив, що 30.12.2016 року він був на прийомі у лікаря, та надав на підтвердження довідку.

26.05.2017 року ОСОБА_5 на реєстрацію не з`явився. 22.06.2017 року Вишгородському РВ з питань пробації стало відомо, що ОСОБА_5 проходить курс реабілітації в реабілітаційному центрі при церкві «Скинія». 05.07.2017 року реабілітаційний центр «Скинія» повідомив, що ОСОБА_5 проходить курс реабілітації з 25.05.2017 року по 25.05.2018 року. 27.04.2018 року реабілітаційний центр «Скинія» повідомив, що ОСОБА_5 02.09.2017 року за власним бажанням залишив центр реабілітації, не завершивши курс реабілітації. За час перебування на обліку Вишгородського РВ з питань пробації ОСОБА_5 зарекомендував себе посередньо, 24.11.2017, 29.12.2017, 26.01.2017, 23.02.2018, 30.03.2018 року на реєстрацію до Вишгородського РВ з питань пробації не з`являвся. Тим самим засуджений не виконує обов`язки покладені на нього судом, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення, а тому звернулися до суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням на місця позбавлення волі.

Представник Вишгородського РВ з питань пробації в судовому засіданні подання підтримав.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення подання та направлення його у місця позбавлення волі, щиро розкоювався у скоєному та в подальшому зобов`язався вчасно з`являтися до Вишгородського РВ з питань пробації на реєстрацію. Пояснив, що він не з`являвся на реєстрацію у зв`язку з тим, що хворів, також у зв`язку із тим, що він проходив курс реабілітації в реабілітаційному центрі при церкві «Скинія», з метою стати на шлях виправлення, у зв`язку із чим просив не скасовувати звільнення від відбування покарання. Крім того зазначив, що іспитовий строк закінчився, за злочин, який був вчинений ним в період іспитового строку, який був призначений вироком Вишгородського районного суду Київської області від 08.11.2011 року, який він відбув повністю.

Суд, заслухавши думку прокурора, представника Вишгородського РВ з питань пробації та засудженого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 78 КК України суд направляє засудженого для відбування покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обв`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Судом встановлено, що 08.11.2011 року ОСОБА_5 вироком Вишгородського районного суду Київської області засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на три роки. 01.12.2011 року ОСОБА_5 був поставлений на облік до Вишгородського РВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції. За час перебування на обліку вироком Вишгородського районного суду Київської області від 22.01.2013 року ОСОБА_5 був засуджений за ст. ст. 185 ч. 3, 190 ч. 2, 186 ч. 3, 187 ч. 1, 289 ч. 2, 263 ч. 1 та на підставі ст. 70 КК України до шести років позбавлення волі. Покарання згідно вироку Вишгородського районного суду Київської області від 08.11.2011 року виконувати самостійно.

18.08.2016 року на підставі ухвали Березанського міського суду Київської області від 10.08.2016 року ОСОБА_5 був звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 28 днів із застосуванням ст. 81 КК України.

19.10.2016 року засудженому ОСОБА_5 були роз`яснені порядок та умови відбування іспитового строку та покладені на нього судом обов`язків та встановлено день явки на реєстрацію до Вишгородського РВ з питань пробації - остання п`ятниця кожного місяця.

30.12.2016 року ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до Вишгородського РВ з питань пробації. 05.01.2017 року ОСОБА_5 прибув до Вишгородського РВ з питань пробації, та письмово пояснив, що 30.12.2016 року він був на прийомі у лікаря, та надав на підтвердження довідку.

26.05.2017 року ОСОБА_5 на реєстрацію не з`явився. 22.06.2017 року Вишгородському РВ з питань пробації стало відомо, що ОСОБА_5 проходить курс реабілітації в реабілітаційному центрі при церкві «Скинія». 05.07.2017 року реабілітаційний центр «Скинія» повідомив, що ОСОБА_5 проходить курс реабілітації з 25.05.2017 року по 25.05.2018 року. 27.04.2018 року реабілітаційний центр «Скинія» повідомив, що ОСОБА_5 02.09.2017 року за власним бажанням залишив центр реабілітації, не завершивши курс реабілітації.

Ухвалами Вишгородського районного суду Київської області від 08.12.2014 року, 30.01.2015 року та 06.10.2017 року у поданні про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 та направлення засудженого для відбування покарання в місця позбавлення волі було відмовлено.

Відповідно д ост. 76 ч.1 п.4 КК України засуджений зобов`язаний періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7, згідно з ч. 2 ст. 78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Як вбачається з подання органу пробації та листа реєстрації засудженого на реєстрацію, ОСОБА_5 своєчасно не з"являвся на реєстрацію, потім з"явився та повідомив причини не явки з поважних причин, 24.11.2017, 29.12.2017, 26.01.2017, 23.02.2018, 30.03.2018 року на реєстрацію до Вишгородського РВ з питань пробації не з`являвся, після чого складено подання про скасування іспитового строку та особову справу скеровано до суду для розгляду вказаного подання.

Разом з тим, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після того, як до засудженого було застосовано письмове попередження.

При цьому суд враховує, що підставою для скасування іспитового строку згідно з вимогами ст. 166 КВК України є невиконання засудженим покладених обов"язків та його небажання стати на шлях виправлення.

Беручи до уваги викладене, підстав вважати, що ОСОБА_5 дійсно не бажає стати на шлях виправлення у суду не має, а тому з огляду на дані про особу засудженого підстав до задоволення подання і направлення засудженого в місця позбавлення волі суд не вбачає.

Водночас суд вважає необхідним попередити ОСОБА_5 про недопустимість ухилення від виконання покладених на нього вироком суду обов`язків й необхідність їх добросовісного виконання.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. ст.537,539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Вишгородського РВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про вирішення питання скасування іспитового строку і направлення засудженого для відбування покарання в місця позбавлення волі ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області, через Вишгородський районний суд Київської області, протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1