Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/2784/18
Провадження № 1-кс/644/455/18
Справа № 644/2784/18
1-кс/644/455/18
УХВАЛА

Іменем України

04 травня 2018 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_5 від 17 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0001014 від 20 березня 2013 року,

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою (скаргою) про скасування постанови слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_5 від 17 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0001014 від 20 березня 2013 року і просив постанову від 17 квітня 2018 року скасувати як незаконну та необґрунтовану, рекомендувати провести додаткове досудове розслідування іншим слідчим, іншим прокурором, керуючись вимогами ст. ст. 2, 94 КПК України, ст. ст. 135, 136, 139, 140, 314 КК України та ст. ст. 37, 59, 60, 179 ЦПК України, і надати об`єктивну юридичну оцінку неправомірних дій лікарів 25-ї МКЛ і 18-ї поліклініки.

В обґрунтування заяви ОСОБА_4 посилався на те, що слідчим Індустріального ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_5 слідство було проведено неповно та мотивовано на недостовірних заявах лікарів.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 заяву підтримав.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував, вважав, що органом досудового розслідування вжито усіх необхідних та можливих заходів щодо повного та об`єктивного розслідування кримінального провадження і прийнято обґрунтований та законний висновок про його закриття.

Вислухавши заявника, прокурора, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0001014 від 20 березня 2013 року, суд вважає скаргу ОСОБА_4 не обґрунтованою і такою, що задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Судовим розглядом встановлено, що 20 березня 2013 року заявник ОСОБА_4 звернувся до Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області (на теперішній час Індустріальний ВП ГУ НП в Харківській області), в якій повідомив правоохоронні органи про неправомірні дії лікарів, внаслідок яких померла його дружина ОСОБА_6 .

За даним фактом 20 березня 2013 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001014 було зареєстровано кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КК України.

Постановою слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області від 17 квітня 2018 року кримінальне провадження № 0001014, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2013 року, було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході проведення його досудового розслідування 01 квітня 2013 року в якості свідка був допитаний ОСОБА_4 , який пояснив, що 17.11.2008 року його дружині ОСОБА_6 стало погано, а саме був сильний біль у животі, через що їй викликали швидку допомогу. По приїзду швидкої ОСОБА_6 госпіталізували до 25-ї клінічної лікарні м. Харкова, де, після обстеження лікарями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , було встановлено діагноз: « ОСОБА_9 грижа через непрохідність кишечника». Того ж дня його дружині зробили операцію та за 7 днів виписали з лікарні. Однак, після виписки, болі у животі не зникли, а з кожним днем стан дружини лише погіршувався, про що ОСОБА_6 неодноразово повідомляла лікаря ОСОБА_10 . Отже, після неодноразових звертань до лікаря ОСОБА_10 29.09.2009 року у 25-й лікарні лікарем ОСОБА_10 було виявлено у ОСОБА_6 каловий перетоніт, через розрив поперекової ободочної кишки та виявлена пухлина. Того ж дня цим лікарем було проведено операцію, а через 20 діб дружину виписали з лікарні на амбулаторне лікування у 18-й Поліклініці за місцем мешкання. ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина померла вдома, на думку ОСОБА_4 через те, що в 25-й лікарні 17.11.2008 року їй невірно встановили діагноз та невірно прооперували, а також в подальшому невірно лікували, в зв`язку з чим у вересні 2009 року у дружини виникла кишкова непрохідність та перитоніт. Крім того, 17.05.2011 року його дружині вдома медсестра 18-ї Поліклініки зробила ін`єкцію наркотичного засобу, після чого, через декілька годин його дружина померла (матеріали кримінального провадження т. 1, арк. 79).

Пояснення аналогічного змісту заявник ОСОБА_4 надав і в судовому засіданні.

Постановою слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 01 квітня 2013 року у кримінальному провадженні було призначено комісійну судово-медичну експертизу, до проведення якої залучено експертів медиків ХОБСМЕ. На вирішення експертів були поставлені питання:

1.Яка причина смерті ОСОБА_6 ,?

2.Чи є прямий причинний зв`язок між проведеними операціями ОСОБА_6 та її смертю?

3.Чи вірно був встановлений діагноз захворювання ОСОБА_6 , 17.11.2008 р. лікарями 25-ї лікарні?

4.Чи була необхідність в проведені операції ОСОБА_6 17.11.2008р.?

5.Чи є прямий причинний зв`язок між проведеною 17.11.2008 р. операцією ОСОБА_6 , та наступною кишковою непрохідністю і перитонітом 30.09.2009 р.?

6.Чи вірно був встановлений діагноз захворювання ОСОБА_6 30.09.2009 року лікарями 25-ї лікарні?

7.Чи вірно було призначене лікування ОСОБА_6 в 18-й Поліклініці м. Харкова?

8.Чи є прямий причинний зв`язок між зробленою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та наступною її смертю?

Відповідно до висновку експертів № 113-КЕ/2013 від 29.05.2013 року, на поставлені питання експертами були надані наступні висновки:

1.Смерть ОСОБА_6 настала внаслідок ракової інтоксикації, що відповідає відомостям, вказаним у свідоцтві про смерть № 205.

2.Встановити зв`язок між проведеними оперативними втручаннями і настанням смерті гр. ОСОБА_6 неможливо.

3.Діагноз «Защемлена післяопераційна вентральна грижа», встановлений ОСОБА_6 під час її перебування на стаціонарі ХМКЛ № 25 з 17.11.2008 року по 25.11.2008 року, був встановлений правильно та своєчасно.

4.Наявність защемленої грижі черевної порожнини у хворої ОСОБА_6 була життєвим показником до оперативного втручання, згоду на яке було документально оформлено.

5.Між оперативним втручанням, проведеним 17.11.2008 року та діагностованою 30.09.2009 року кишковою прохідністю (та однією з фаз її розвитку-перитоніту), причинного зв`язку немає.

6.Діагноз «Рак сигмовидної кишки Т4 N0 M1, Обтураційна товстокишкова непрохідність» (в результаті запущеної форми раку сигмовидної кишки з метастазами у печінці), встановлений в ХМКЛ № 25 за час перебування ОСОБА_6 на стаціонарі з 30.09.2009 по 20.10.2009 був встановлений вірно та своєчасно. По суті, у хворої протягом останніх років життя встановлений діагноз первинно-множинного рака ободкової кишки (рака печіночного кута, який у 2004 році було прооперовано радикально і запущеного рака сигмовидної кишки, діагностованої у 2009 році). Таким чином, слід вважати, що у ОСОБА_6 мав місце метахронний рак товстого кишечника, особливістю протікання якого, згідно даним спеціальної літератури, є послідовне (метахронне) виникнення декількох пухлин різної локалізації та морфології у різних часових інтервалах.

7,8. В КУОЗ «Харківська міська поліклініка № 18» хворій було призначено симптоматичне лікування, яке передбачає спочатку призначення не наркотичних анальгетиків, а при їх неефективності, наркотичних анальгетиків (в тому числі морфіну гідрохлориду) (матеріали кримінального провадження т. 2, аре. 48 179).

Ознайомившись з цим висновком експертизи заявник ОСОБА_4 16 жовтня 2013 року звернувся до слідчого з заявою (матеріали кримінального провадження т. 1, арк. 234 250), і 19 лютого 2016 року з клопотанням, в яких виклав свою незгоду з зазначеним висновком експертів, просив призначити повторну судово-медичну експертизу і запропонував поставити на розгляд експертів додаткові питання.

Клопотання заявника ОСОБА_4 було слідчим задоволено і постановою від 23 лютого 2016 року у кримінальному провадженні за фактом смерті ОСОБА_6 було призначено повторну судово-медичну експертизу, для проведення якої залучені експерти-медики ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» (матеріали кримінального провадження т. 2, арк. 45).

На розгляд експертів були поставлені питання, які раніше вже ставилися експертам в постанові про призначення експертизи від 01 квітня 2013 року, а також усі додаткові питання, запропоновані заявником ОСОБА_4 у вищезазначених клопотаннях, а саме:

1. Чи була у хворої ОСОБА_6 «Вражена грижа», якщо це не підтверджено рентгенограмами;
2.Чи була «Вражена грижа», причиною непрохідності кишечника, якщо операцією 17.11.2008 року прохідність не була не відновлена?
3.Чи можливо було після операції в стаціонарних умовах, проведеним обстеженням виявити причину хвороби?
4.Чи була причиною непрохідності спайкова обтурбація товстої кишки?
5.Що було причиною порушення цілосності та розриву кишки?
6.Чи можливо після 17.11.2008 року в стаціонарних умовах виповнити консервативну терапію з ціллю недопущення розриву кишки?
7.Що стало причиною виникнення абсцесу та перитоніту в черевній порожнині?
8.Що стало причиною наявності у великій кількості (800 мл) мутного гнійного випоту в черевній порожнині?
9.Чи була можливість на ранній стадії захворювання не допустити каліцтва (кілостоми)?
10.Чи можливо було без попереднього обстеження , виконання аналізів крові, перевірки артеріального тиску назначити наркотичний препарат?
11.Чи можливо було вводити в організм ліки «морфій-гідрохлорид» без анастезіологічного забезпечення, без присутності та контролю за станом хворої з боку лікарів нарколога, кардіолога, анастезіолога, терапевта?
12.Чи можливо було надати хворій допомогу, коли більше 4-х годин організм боровся з наркотиком, та запобігти зупинці серця?
13.Що стало причиною смерті ОСОБА_6 .?
Відповідно до висновку експерта № 82/16 від 05.04.2017 року експерти медики ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» надали наступні відповіді на вищезазначені питання слідчого і заявника ОСОБА_4 , поставлені у постанові про призначення комісійної судово-медичної експертизи від 23 лютого 2016 року:

1.За даними медичної карти № 6124 стаціонарного хворого слідує, що гр. ОСОБА_6 знаходилась на стаціонарному лікуванні з 17.11.2008 р. по 25.11.2008р. в хірургічному відділенні ХМКБЛ №25, де було проведено доопераційне обстеження у повному обсязі, правильно встановлений діагноз «защемлена післяопераційна вентральна грижа» та виконано хірургічне втручання «Грижесечіння з пластикою по Сапежко» у відповідності до встановленого діагнозу.
2-6. За даними медичної карти №5093 стаціонарного хворого слідує, що гр. ОСОБА_6 знаходилась на стаціонарному лікуванні з 30.09.2009р. по 20.10.2009р. в хірургічному відділенні МКБЛ №25, з діагнозом: «Рак сигмовидної кишки Т4N0M1 Обтурацийна товстокишкова непрохідність. Диастатический розрив поперечно-ободочной кишки. Дифузний каловій перитоніт. ИБС. Дифузний кардіосклероз. СН 1ст.». Слід зазначити, що непрохідність кишечника, яка виникла на тлі онкологічного захворювання і була обумовлена наявністю спайкового процесу в черевній порожнині, не могла бути усунута консервативними методами і не могла бути наслідком хірургічного лікування жінки в листопаді 2008 року з приводу «Ущемленої післяопераційної вентральної грижі».
7,8. Причиною виникнення абсцесу, перитоніту та наявності мутного гнійного випоту у черевній порожнині був запальний процес очеревини внаслідок перфорації товстої кишки.
9.Накладення кілостоми гр. ОСОБА_6 у 2009 році не знаходиться в причинному зв`язку із наданням їй медичної допомоги протягом 2004-2008 років.
10-13. Гр-ка ОСОБА_6 ,, протягом кількох років страждала на метахронний рак товстої кишки (2004 рік рак печінкового вигину ободової кишки, 3 стадія, стан після правобічної геміколектомії), (2009 рік рак сигмоподібної кишки, 4 стадія, стан після накладання трансверзостомії) з больовим синдромом. Беручи до уваги анамнез та тривалість онкологічного захворювання, діагноз, загальний стан хворої відповідно до записів в медичній карті амбулаторного хворого поліклініки №18, причиною смерті гр-н ОСОБА_6 , була ракова інтоксикація на фоні прогресування злоякісного процесу.
Морфін гідрохлорид показаний для знеболення при больовому синдромі сильної інтенсивності у хворих на злоякісні новоутворення, а його призначення не передбачає (не потребує) «… попереднього обстеження, виконання аналізів крові, перевірки артеріального тиску» та анестезіологічного забезпечення, присутності лікарів нарколога, кардіолога, анестезіолога, терапевта.
Призначення морфіну гідрохлориду, в даному випадку, було показаним і не могло негативно вплинути на перебіг патологічного процесу та не знаходиться в причинному зв`язку з настанням смерті.
Таким чином, зазначені висновки експертів медиків свідчили про відсутність даних про невиконання чи неналежне виконання медичними працівниками своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи неумисного до них ставлення при лікуванні хворої ОСОБА_6 , і, як наслідок цього, наявність у слідчого підстав для закриття кримінального провадження, розпочатого за заявою ОСОБА_4 про неправомірні дії лікарів, внаслідок яких померла його дружина ОСОБА_6 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що органом досудового розслідування були вжиті усі необхідні і достатні заходи та проведені оперативно-слідчі дії, спрямовані на встановлення можливої протиправності дій лікарів КЗОЗ «ХМБКЛ № 25» та КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 18» під час лікування ОСОБА_6 в цих медичних закладах.
Суд зазначає, що при призначенні повторної комісійної судово-медичної експертизи слідчим були враховані усі запропоновані заявником ОСОБА_4 питання. До проведення експертного дослідження були залучені експерти найвищої категорії ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України», висновки яких повністю співпадають з висновками комісійної судово-медичної експертизи, проведеної медичними експертами Харківського обласного бюро судово-медичних експертиз, що свідчить про їх об`єктивність і відповідність фактичним обставинам кримінального провадження, а тому виключає будь-яку необхідність у призначенні аналогічних додаткових експертиз.
Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що розтин трупу гр. ОСОБА_6 не проводився, у зв`язку із чим, слід вважати, що визначена експертами причина смерті ОСОБА_6 органом досудового розслідування визнана єдиною об`єктивно встановленою причиною її смерті цілком обґрунтовано. Протягом досудового розслідування, яке триває вже більше ніж 7 років, об`єктивних даних про наявність в діях лікарів складу кримінального правопорушення встановлено не було, а тому висновок органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження суд вважає цілком законним і обґрунтованим, і доходить висновку про відсутність підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Також суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КК України, відповідно до положень ст. 12 КПК України є злочином невеликої тяжкості, за яке строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності становить три роки і у даному кримінальному провадженні вже закінчився ще у 2014 році.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 305 - 307 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_5 від 17 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0001014 від 20 березня 2013 року відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом семи діб з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1