Справа № 445/1599/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, тимчасово непрацюючої, одруженої, раніше не судимої,-
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
ОСОБА_4 , 05 вересня 2016 року, близько 15 год. 00 хв., знаходячись на вулиці Головна, с. Вижняни Золочівського району Львівської області поблизу господарства ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій та негативні наслідки, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , нанесла один удар долонею правої руки по обличчі та 5 ударів по животі, по грудях зліва та по лівій руці ОСОБА_5 , чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді синця на слизовій оболонці нижньої губи, на грудях зліва, на руці, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 1771 від 06.09.2016, відносяться до легкого тілесного ушкодження.
Дії обвинуваченої кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні. Зазначила, що у вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо її не карати.
Згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.
Обвинувачена та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, оскільки вона умисно нанесла легке тілесне ушкодження потерпілій.
Вивчаючи особу обвинуваченої, судом встановлено, що на диспансерному обліку з приводу наркологічного та психіатричного захворювання обвинувачена не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставини, які обтяжують покарання суд не вбачає, а тому, вважає за необхідне призначити їй покарання у виді штрафу.
Керуючись ст. 349, 370, 374 КПК України, ч.1 ст.125 КК України, суд,
ОСОБА_4 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання - штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.) гривень.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.
Суддя ОСОБА_1