Провадження №1-кс/369/4314/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002695 від 27.04.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002695 від 27.04.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, ОСОБА_4 подала в Боярську міську раду підроблене рішення виконавчого комітету Боярської міської ради, внаслідок чого незаконно отримала земельну ділянку в м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області.
ОСОБА_4 звернулась з заявою про надання їй дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території садового товариства «Малинка-1». До заяви було надано рішення виконавчого комітету Боярської міської ради від 05.02.2001 року №43/2 про передачу земельної ділянки для ведення садівництва на території садового товариства «Малинка-1» у приватну власність ОСОБА_4 , відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992 року №15/92.
На підставі рішення виконавчого комітету Боярської міської ради від 05.02.2001 року №43/2 наданого гр. ОСОБА_4 , Боярською міською радою було прийнято рішення від 30.03.2017 року №28/878 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення садівництва в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_4 , а на підставі останнього 25.05.2017 року Боярською міською радою було прийнято рішення № 30/968 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для колективного садівництва в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 .
На підставі вищевказаних рішень гр. ОСОБА_4 зареєструвала право власності на земельну ділянку для колективного садівництва з кадастровим номером :01:044:5510, площею 0,0688 га, за адресою: АДРЕСА_1 та внесла відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до листа Архівного сектору Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 30.01.2018, у документах архівного фонду Боярської міської ради, рішення виконавчого комітету Боярської міської ради від 05.02.2001 року №43/2, не виявлено.
Крім того, враховуючи, що вказана земельна ділянка незаконно вибули із власності Боярської міської ради, є достатні підстави вважати, що невстановлені особи, які причетні до вчинення вище вказаного кримінального правопорушення, можуть здійснити продаж або передачу майнових прав на земельна ділянка з кадастровим номером :01:044:5510, перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на вказані земельні ділянки та заборонити використання вище вказаного майна та розпорядження ним.
Таким чином, з огляду на те, що вищевказані земельні ділянки є предметом кримінального правопорушення, незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на них може призвести до зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися слідчий за погодженням з прокурором.
Тому слідчий просив накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:044:5510, площею 0,0688 га, за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборонити державним органам та органам нотаріату здійснювати реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, та просив суд задовольнити його в повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002695 від 27.04.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, ОСОБА_4 подала в Боярську міську раду підроблене рішення виконавчого комітету Боярської міської ради, внаслідок чого незаконно отримала земельну ділянку в м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області.
ОСОБА_4 звернулась з заявою про надання їй дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території садового товариства «Малинка-1». До заяви було надано рішення виконавчого комітету Боярської міської ради від 05.02.2001 року №43/2 про передачу земельної ділянки для ведення садівництва на території садового товариства «Малинка-1» у приватну власність ОСОБА_4 , відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992 року №15/92.
На підставі рішення виконавчого комітету Боярської міської ради від 05.02.2001 року №43/2 наданого гр. ОСОБА_4 , Боярською міською радою було прийнято рішення від 30.03.2017 року №28/878 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення садівництва в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_4 , а на підставі останнього 25.05.2017 року Боярською міською радою було прийнято рішення № 30/968 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для колективного садівництва в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 .
На підставі вищевказаних рішень гр. ОСОБА_4 зареєструвала право власності на земельну ділянку для колективного садівництва з кадастровим номером :01:044:5510, площею 0,0688 га, за адресою: АДРЕСА_1 та внесла відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Постановою старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 від 18.10.2018 року, земельну ділянку з кадастровим номером :01:044:5510, площею 0,0688 га, за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002695 від 27.04.2018 року.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення, оскільки є достатні підстави вважати, що вказана у клопотанні земельна ділянка відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 та ст.167 КПК України та існує можливість використання даної земельної ділянки як доказу у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002695 від 27.04.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.
Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:044:5510, площею 0,0688 га, за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборонити державним органам та органам нотаріату здійснювати реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала виконується слідчим негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1