Ухвала

02 жовтня 2018 року
м. Київ
справа №360/2367/16-к
провадження №51-1131ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 16 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 25 червня 2018 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
У касаційній скарзі захисник просить переглянути вищевказані судові рішення в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 5, 6 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК України в касаційній скарзі, серед іншого, зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону

(ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого

(ст. 414 КПК України). Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених

у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати, у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК України є підставами для зміни або скасування судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

Проте всупереч вищевказаним вимогам закону в поданій скарзі захисник не вказала, у чому конкретно з огляду на положення статей 412-414 КПК України полягають такі порушення норм права при розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, що були би підставою для зміни оскаржуваних судових рішень.
У скарзі захисник не навела обґрунтування явної несправедливості призначеного засудженому покарання з огляду на положення статей 50, 65 КК, як це встановлено ст. 414 КПК, а відтак, й необхідності зміни оспорюваних судових рішень на підставі, передбаченій п. 3 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до вимог частин 5, 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються, а також копії касаційної скарги з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження й учасникам судового провадження.
Однак захисник до касаційної скарги взагалі не додала копій оскаржуваних судових рішень та їх копій, як додатків до касаційної скарги.
Враховуючи те, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим

ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
Керуючись ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 16 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 25 червня 2018 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху.
Надати адвокату ОСОБА_4 строк для усунення недоліків скарги протягом

15 днів із дня отримання копії даної ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6