Провадження №1-в/127/531/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у режимі відеоконференції з Державною установою «Вінницька виправна колонія (№86)» клопотання адвоката ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гонтівка Чернівецького району Вінницької області, до засудження проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянину України, раніше судимому:

17.02.2016 року Чернівецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік;

По даній справі засуджений 24.05.2017 року Чернівецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК Ураїни, з урахуванням положень ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 23.10.2017 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17.11.2016 року по 20.06.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, -

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника Державної установи «Вінницька

виправна колонія (№86)» ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_4 на підставі ст. 82 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)", працює, за сумлінну поведінку та ставлення до праці 1 раз заохочувався адміністрацією установи, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Просить замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_4 , не заперечував проти проведення судового засідання у режимі відеоконференції та приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Засуджений підтримав клопотання та просить його задовольнити. Пояснив, що в установі він працює різноробочим дільниці упаковки дров, режим утримання в установі не порушує, до праці ставиться добросовісно, адміністрацією установи заохочувався один раз, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Має неповнолітню дитину, його мати хворіє та потребує допомоги. Зазначає, що зрозумів свої помилки та став на шлях виправлення. Просить клопотання задовольнити.

Захисник засудженого ОСОБА_3 просить клопотання задовольнити з наведених у ньому підстав.

Представник Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що засуджений працевлаштований на виробництві установи різноробочим дільниці упаковки дров. Засуджений характеризується посередньо, один раз був заохочений адміністрацією установи, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. При вирішенні клопотання засудженого покладається на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_4 неодноразово був засуджений, звільнявся умовно-достроково. ОСОБА_4 в 2011 році було засуджено до покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, однак під час іспитового строку він вчинив новий злочин, за який відбуває покарання. Отже, засуджений на шлях виправлення не став та продовжував вчиняти злочини. Вважає, що засуджений не довів, що став на шлях виправлення.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши в судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 24.05.2017 року, згідно якого він засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України, з урахуванням положень ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Вирок набрав законної сили та звернутий до виконання.

Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 23.10.2017 року ОСОБА_4 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17.11.2016 року по 20.06.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Початок строку покарання рахується з 15.11.2016 року, кінець строку покарання - 03.10.2020 року.

На даний час засуджений відбув більш ніж 1/2 частини строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України.

Згідно з частинами 1- 3 статті 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Уразі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У відповідності до п. п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений з 17.07.2017 року по даний час відбуває покарання в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)".

Засуджений працевлаштований в установі на посаді різноробочого дільниці упаковки дров.

Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_4 від 05.05.2018 року, за час відбування покарання в установі засуджений характеризується посередньо, дисциплінарних стягнень немає. Працевлаштований на виробництві різноробочим дільниці упаковки дров. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. По відношеню до представників адміністрації поводить себе ввічливо з метою поблажливого ставлення до себе. Не завжди утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи намагається ставитися з розумінням. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно, соціально-корисну ініціативу не проявляє. Намагається дотримуватись вимог протипожежної безпеки. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне. Під час відбування покарання засуджений на профілактичному обліку не перебував.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що він неодноразово був засуджений, а також звільнявся умовно-достроково. ОСОБА_4 в 2011 році було засуджено до покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, однак під час іспитового строку він вчинив новий злочин, за який на даний час відбуває покарання. Тобто, засуджений на шлях виправлення не став та продовжував вчиняти злочини.

Як встановлено в судовому засіданні, за період відбування покарання ОСОБА_4 дисциплінарних стягнень немає.

04.07.2018 року ОСОБА_4 був заохочений адміністрацією установи.

Суд зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Працевлаштування засудженого в установі, а також заохочення у зв`язку з цим, самі по собі не доводять того, що засуджений став на шлях виправлення в розумінні положень ст. 82 КК України, так як для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений за період відбування покарання довів, що став на шлях виправлення.

Та обставина, що до засудженого не застосовувалися дисциплінарні стягнення, також сама по собі не доводить те, що засуджений став на шлях виправлення в розумінні положень ст. 82 Кримінального кодексу України.

На думку суду, відсутність стягнень у засудженого не є тією обставиною, якої достатньо для висновку про те, що засуджений став на шлях виправлення, цей факт лише підтверджує обставину додержання засудженим режиму відбування покарання.

Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_4 був неодноразово засуджений, звільнявся від відбування покарання умовно-достроково та з випробуванням, однак на шлях виправлення не став та продовжував вчиняти злочини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є необгрунтованим, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 392-395, 532, 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя