Справа № 462/1487/18
У Х В А Л А

18 липня 2018 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

встановив:

Постановою слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 07.06.2018 року було закрито кримінальне провадження № 0000082 від 20.11.2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину, передбаченого п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить визнати бездіяльність слідчого протиправною та скасувати вищевказану постанову слідчого, мотивуючи це тим, що під час досудового розслідування не було проведено жодних слідчих дій.

У судовому засіданні скаржник та адвокат скаргу підтримали, з мотивів викладених у ній.

У судове засідання не з`явився слідчий, проте його неявка не є перешкодою для розгляду скарги, оскільки ним було надано слідчому судді матеріали кримінального провадження.

Заслухавши скаржника, адвоката, оглянувши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

20.11.2017 року старшим слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000082 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого, п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та розпочато досудове розслідування по факту того, що з Львівської місцевої прокуратури № 2 надійшла ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17.11.2017 року, якою зобов`язано внести відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_3 від 02.11.2017 року щодо вчинення, на думку заявника, умисного вбивства його сина ОСОБА_3 , яке мало місце 11.11.2016 року.

30.11.2017 року постановою старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 кримінальне провадження № 0000082 від 20.11.2017 року було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину, передбаченого п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

07.05.2018 року ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова вищевказана постанова старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 30.11.2017 року була скасована.

У мотивувальній частині ухвали слідчого судді від 07.05.2018 року зазначено що підставою для скасування постанови старшого слідчого ОСОБА_6 від 30.11.2017 року слугувало те, що слідчим передчасно, без проведення слідчих дій, тобто фактично без проведення досудового розслідування була винесена оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження. Також, в ухвалі слідчого судді зазначалося, що слідчий суддя критично ставиться до можливості проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000082 від 20.11.2017 року слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області без його об`єднання з матеріалами кримінального провадження № 0004073 від 12.11.2016 року, досудове розслідування якого проводилося іншим органом досудового розслідування СУ ГУНП у Львівській області. Проте старший слідчий ОСОБА_6 на це уваги не звернув, з відповідним клопотання до прокурора про об`єднання вищевказаних кримінальних проваджень не звернувся, що в свою чергу в подальшому може призвести до ускладнення проведення досудового розслідування.

23.05.2018 року після повернення кримінального провадження до Залізничного ВП ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування постановою начальника СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області слідчого ОСОБА_5 було визначено слідчим, який здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000082 від 20.11.2017 року.

05.06.2017 року слідчий Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 звернувся з клопотанням до заступника начальника Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 , в якій просив об`єднати матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004073 від 12.11.2016 року з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000082 від 20.11.2017 року.

07.06.2018 року постановою заступника начальника Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 у задоволенні вищевказаного клопотання слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 05.06.2018 року про об`єднання матеріалів досудового розслідування було відмовлено.

Зазначена постанова прокурора від 07.06.2018 року заявником ОСОБА_3 не оскаржувалася та ніким не скасовувалася.

07.06.2018 року постановою слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 було закрито кримінальне провадження № 0000082 від 20.11.2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину, передбаченого п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Беручи до уваги зміст оскаржуваної постанови слідчого ОСОБА_5 від 07.06.2018 рок, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим знову передчасно, без проведення слідчих дій, тобто фактично без проведення досудового розслідування була винесена оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

З аналізу ч. 1 ст. 92 КПК України слідує, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи оскаржувану постанову, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий без будь-якого аналізу і обґрунтування формально робить висновок про те, що відсутній в діянні склад кримінального правопорушення, передбачений п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Слідчий під час досудового розслідування не розширив шляхом проведення слідчих (розшукових) дій коло осіб, котрим можуть бути відомі обставин, що підлягають доказуванню і мають значення для даного кримінального провадження, не допитавши навіть заявника ОСОБА_3 про обставини, які йому можуть бути відомі.

В оскаржуваній постанові підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, які обставини встановлені досудовим слідством, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні, чого в оскаржуваній постанові не вбачається.

Крім того, резолютивна частина оскаржуваної постанови не відповідає нормам кримінально-процесуального законодавства, оскільки чітко не містить відносно кого закрите кримінальне провадження № 0000940 від 09.03.2017 року, а носить неконкретизований, узагальнюючий характер.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова не відповідає нормам кримінально-процесуального законодавства, оскільки чітко не містить відносно кого закрите кримінальне провадження № 0000082 від 20.11.2017 року, а носить неконкретизований характер, а відтак є невмотивованою та позбавлена будь-якого правового обґрунтування та логіки.

Враховуючи наведене, вважаю, що оскаржувана постанова слідчого від 07.06.2018 року про закриття кримінального провадження винесена передчасно, є невмотивованою, а відтак підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про визнання протиправною бездіяльності слідчого, то відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З аналізу положень закріплених у вищевказаній статті КПК України слідує, що чинне кримінально-процесуальне законодавство передбачає чіткий перелік ухвал, які може виносити слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, зазначений перелік є вичерпний та не підлягає розширеному тлумаченню, до цього переліку не входить ухвала про визнання протиправною бездіяльності слідчого.

Оскільки у повноваження слідчого судді не входить винесення ухвали про визнання протиправною бездіяльності слідчого, то і у задоволенні скарги в частині цієї вимоги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 07.06.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000082 від 20.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000082 направити в Залізничний ВП ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

У решті вимог скарги відмовити.

Ухвала остаточна та в силу ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.