Справа № 520/9861/17
Провадження № 1-кс/520/5419/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2018 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0005249 від 14.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що на протязі 2016-2018 років невстановлені особи, на території міста Одеси, організували діяльність ігрових клубів, тобто зайняття гральним бізнесом за наступними адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , м.Одеса, вул.Люстдорфська дорога, буд29; АДРЕСА_3 .

За даним фактом 14.12.2016 року внесені відомості до ЄРДР № 0005249 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує необхідністю забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до клопотання, 10.10.2018 року під час проведення обшуку по АДРЕСА_4 виявлено та вилучено:

- відеореєстратор білого кольору;

- касовий апарат, який упаковано в полімерний пакет синього кольору;

- грошові кошти в сумі 453 гривні;

- картки, чорнові записи, які упаковано в спеціальний пакет № 1815681

- білет з логотипом «ЛОТО» та журнал, які упакований в пакет чорного кольору;

- 27 системних блоків;

Постановою слідчого від 11.10.2018 року зазначені вилучені речі було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явився, згідно долученого рапорту, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Розглянувши клопотання та долучені до нього матеріали, вислухавши прокурора, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0005249 від 14.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на:

- відеореєстратор білого кольору;

- касовий апарат, який упаковано в полімерний пакет синього кольору;

- грошові кошти в сумі 453 гривні;

- картки, чорнові записи, які упаковано в спеціальний пакет № 1815681

- білет з логотипом «ЛОТО» та журнал, які упакований в пакет чорного кольору;

- 27 системних блоки;

з подальшим зберіганням у централізованій камері зберігання речових доказів Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1