Справа № 461/2309/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/316/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23 квітня 2018 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисників підозрюваного

адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

встановила:
цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб до 21 червня 2018 року включно.
ОСОБА_6 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 189 КК України (матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000190 31 березня 2018 року).

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що до підозрюваного цілком можливим було б застосувати домашній арешт в певну пору доби або особисте зобов`язання, не порушуючи норми КПК України.
Вважає, що обрання тримання під вартою без альтернативи внесення застави є занадто суворим запобіжним заходом.
Наголошує, що підозрюваний ОСОБА_6 був затриманий за підозрою у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 187 та ч.2 ст. 189 КК України, під час відпочинку з родиною. При затриманні, в останнього не вилучено жодного предмету чи документу котрий би вказував на причетність ОСОБА_6 до вчинення злочинів, в яких він підозрюється та посилаючись на домисли і особисті міркування, слідчим пред`явлено підозру в таких, однак досі досудовим слідством не доведено його причетність до їх вчинення.
Покликається на те, що такі дії правоохоронних органів суперечать діючому КПК України, крім цього, з процесуальних документів не зрозуміло обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.
Акцентує, що судом не взято до уваги, те що, підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітнього сина віком 6 років, 04 січня 2015 року потрапив у заручники до незаконних збройних формувань в районі проведення антитерористичної операції та був визволений 02 березня 2015 року Службою безпеки України, нагороджений за активну участь у волонтерському русі, патріотизм, сумлінне служіння українському народові та надання своєчасної допомоги частинам та підрозділам збройних сил України під час виконання антитерористичної операції, офіційно працює в «Кліматбутсервіс», м. Львів, вул. Навроцького, 4 на посаді начальника технічного відділу, а відтак вважає, що у підозрюваного ОСОБА_6 немає сенсу переховуватись від органів слідства.
Звертає увагу на те, що жоден ризик передбачений статтею 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений, а до клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри.
Наголошує, що покликання слідчого судді в своїй ухвалі на те, що ОСОБА_6 може впливати на потерпілого та свідків, жодним чином не мотивується, так як підозрюваний не знайомий з потерпілим та свідком і ніколи не спілкувався з ними, крім цього зазначає, що потерпілий та свідок жодним чином не вказують на підозрюваного, як на учасника злочинів, також, відсутні докази, які б прямо підтверджували причетність ОСОБА_6 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Вважає, що ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.
Зазначає, що в ухвалі присутнє істотне порушення КПК України та норм європейського права у зв`язку з незаконним затриманням особи та необґрунтованим обранням стосовно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу з ненаданням альтернативи внесення застави.
Покликається на те, що жодним чином не обґрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам.
Звертає увагу, що при обранні запобіжного заходу, слідчий суддя посилається на те, що у випадку не обрання тримання під вартою, ОСОБА_6 буде здійснювати тиск на свідка, однак таке не відповідає дійсності, оскільки на момент винесення ухвали, свідок ОСОБА_11 вже дала свої покази та визначений її статус «свідка» злочину. Така інформація зафіксована як доказ і впливати на свідка підозрюваному не має змісту, оскільки свідок змінювати свої покази не буде, крім цього, в показах свідка цілком зрозуміло, що жодних даних котрі б доводили причетність до вчинення злочинів інкримінованих ОСОБА_6 не має, бо інакше такий доказ надався б суду першої інстанції при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу. Протокол допиту свідка ОСОБА_11 не був долучений до клопотання для сторони захисту.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23 квітня 2018 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та ухвалити нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту у нічний час або альтернативою застави, згідно майнового та сімейного стану підозрюваного.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та пояснення ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали судової справи та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Ч.3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою, постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановила, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 189 КК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
На думку колегії суддів, врахувавши тяжкість інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, особу підозрюваного, слідчий суддя прийшла до вірного висновку про необхідність застосування саме запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити речові докази; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Також, у відповідності до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано не визначила розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у злочинах, вчинених із застосуванням насильства та погрозою його застосування.
Отже, колегія суддів вважає, що доводи захисника ОСОБА_7 про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу є безпідставними.
Крім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м Львова від 23 квітня 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4