11-сс/775/244/2018(м)
263/9532/18

Слідчий суддя: ОСОБА_1
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2018 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні право поруш ення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 липня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
13 липня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 липня 2018 року задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 ..
На зазначену ухвалу захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, застосований запобіжний захід є занадто суворим. Зазначає, що під час розгляду клопотання слідчого не були доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Слідчий суддя не прийняв до уваги те, що ОСОБА_8 має на утриманні неповнолітню дитину. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши доповідача, захисника, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали по розгляду клопотання слідчим суддею, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_8 є раніше судимою особою (а.с. 55-60), підозрюється за ч. 2 ст. 185 КК України, якою передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Як під час розгляду клопотання судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду прокурор підтвердив вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належної оцінки з точки зору його конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону, усі вони обґрунтовано покладені у висновок слідчого судді про наявність правових підстав для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів, колегія суддів не вбачає.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відносно доводів апеляційної скарги щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_8 колегія суддів відмічає наступне. Докази, які надаються стороною обвинувачення на підтвердження підозри у скоєнні злочину мають бути належні та допустимі, разом з тим, дані докази не повинні бути настільки ж переконуючими, як ті докази, на які сторона обвинувачення буде посилатися у обвинувальному акті. Це зумовлено тим, що Кримінальний процесуальний кодекс України визначає декілька стадій кримінального провадження, стадія досудового розслідування передує судовому розгляду, а стадія судового розгляду починається з направлення до суду обвинувального акту. Процес доказування в кримінальному провадженні має дві форми: доказування під час досудового розслідування - метою якого є переконання слідчого судді у наявності доказів щодо причетності певної особи до вчинення злочину; доказування під час судового розгляду, метою якого є переконання суду в тому, що особа винна, яке повинно доводитися з урахуванням критерію «поза розумним сумнівом». Таким чином, докази, якими сторона обвинувачення обґрунтовує підозру не завжди будуть покладені в основу доказової бази в обвинувальному акті і є лише проміжними, якими наприклад може обґрунтовуватися підозра у вчиненні особою злочину. Дана позиція відповідає усталеній практиці ЄСПЛ. Так, у Рішенні ЄСПЛ по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що на даний час підозра ОСОБА_8 є обґрунтованою, доводиться доданими стороною обвинувачення до клопотання доказами.
За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді за клопотанням про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 липня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 липня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без змін.
Судді: