Справа №597/1000/18
Провадження №1-кп/597/70/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2018 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики кримінальне провадження №0000131 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із базовою вищою освітою, не працюючого, одруженого, інваліда 3-ї групи загального захворювання, невійськовозобов`язаного, раніше не судженого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

12.06.2018 року близько 20 години ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували на вулиці села Литячі, Заліщицького району Тернопільської області, очікуючи худобу з пасовища. В цей час між ними виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_4 з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, наніс ОСОБА_6 один удар долонею руки в ліву половину обличчя.

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 заподіяно закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, яка за ступенем тяжкості кваліфікується як легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, чим скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.125 ч.2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні своєї вини у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не визнав, пояснив, що 12.06.2018 року між ними дійсно була словесна суперечка, під час якої він своєю рукою закрив рот ОСОБА_6 .

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини в пред`явленому обвинуваченні не визнав, суд вважає, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України знайшла своє повне ствердження в судовому засіданні і стверджується наступними матеріалами кримінального провадження:

заявою від 16.06.2018 року ОСОБА_6 в поліцію з проханням притягнути до відповідальності ОСОБА_4 , який спричинив їй тілесні ушкодження;
рапортом інспектора поліції, про те, що ним 16.06.2018 року отримано повідомлення по телефону від чергового лікаря Заліщицької ЦКРЛ про факт звернення за медичною допомогою ОСОБА_6 , якій спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 ;
протоколом огляду від 15.08.2018 року та фототаблицею до нього, яким зафіксовано огляд місця події - галявини, де 12.06.2018 року відбувся інцидент між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ;
висновком судово-медичної експертизи №57 від 13.07.2018 року, відповідно до результатів якої у ОСОБА_6 мала місце закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, що відноситься за ступенем тяжкості до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Вказане тілесне ушкодження могло утворитись 12.06.2018 року і характерне внаслідок дії тупого предмета, могло утворитись при нанесенні удару рукою;
протоколом проведення слідчого експерименту від 17.08.2018 року та фототаблицею до нього, яким зафіксовано те, що потерпіла ОСОБА_6 показала, як саме їй спричинив тілесне ушкодження ОСОБА_4 .

Стверджується вина обвинуваченого показами потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що 12.06.2018 року близько 20 години на вулиці села Литячі, Заліщицького району вона разом із обвинуваченим ОСОБА_4 очікували худобу з пасовища, сидячи на лавці. В цей час між ними виникла словесна суперечка з приводу черговості випасання худоби, під час якої ОСОБА_4 декілька разів образив її нецензурними словами. У відповідь на це вона також висловилась в його адресу нецензурною лайкою. Після цього ОСОБА_4 встав і вдарив її долонею руки в обличчя, від чого в неї з носа пішла кров. Вона встала з лавки і пішла до криниці помити обличчя та пішла до господарства ОСОБА_7 , так як її боліла голова та нудило.

Вина обвинуваченого стверджується показами свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що 12.06.2018 року біля 20 години він підійшов зустрічати худобу з пасовища. На лавці сиділи ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які також чекали на худобу. Він розмовляв по телефону, але чув що між ними відбувалась словесна суперечка з приводу черговості випасання худоби. Під час суперечки ОСОБА_4 , непам`ятає один чи два рази, висловився в адресу ОСОБА_6 нецензурною лайкою, на що та йому також відповіла нецензурно. Після цього він почув хлопок, коли повернувся побачив обвинуваченого, який стояв біля лавки і потерпілу, яка сиділа на лавці і встала, підійшла до куща бузку і в неї на футболці він побачив кров. Потерпіла пішла до криниці, щоб змити кров. Коли він пригнав худобу додому, побачив в своєму господарстві потерпілу, якій він сказав, що її худоба пішла в сторону її господарства. Його батько сказав йому, що ОСОБА_9 говорила, що її вдарив ОСОБА_4 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суттєвих показів, що стосуються даного кримінального правопорушення суду не надали.

Зважаючи на вищенаведене, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ст.125 ч.2 КК України так, як він умисно наніс легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_6 .

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст.65 КК України.
Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин.
Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що скоєне кримінальне правопорушення є невеликої тяжкості.

Особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме те, що він являється інвалідом 3-ї групи, позитивно характеризується по місцю проживання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд не вбачає.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує обставини, що характеризують його особу.

А, тому, суд приходить до переконання, що міру покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ст.125 ч.2 КК України у виді штрафу в дохід держави.

Керуючись ст.ст.50, 65-67 КК України, постановою №7 Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, ст.ст.84-86, 91, 92, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 850 (вісімсот п`ятдесять) гривень штрафу в дохід держави, що становить 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1