УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши заяву ОСОБА_3 на незаконне тримання під вартою ОСОБА_4 ,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_3 , у якій остання зазначила, що ОСОБА_4 незаконно утримується під вартою у Київському слідчому ізоляторі.

Обґрунтовуючи свої доводи заявник зазначила, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києві від 06.09.2018 до підозрюваного у кримінальному провадженні № 120 171 000 900 100 39 від 04.09.2017 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням суми застави у розмірі 33 680 грн.

У подальшому 25.10.2017 строк застосованого запобіжного заходу продовжений по 22.12.2017 включно, однак сума застави не визначена.

Заявник, керуючись рішенням слідчого судді від 06.09.2017, у якому визначений розмір застави, 16.11.2017 внесла вказану суму, вважаючи, що це є підставою для звільнення підозрюваного з-під варти.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 свою заяву підтримала, однак зазначила, що не є захисником підозрюваного ОСОБА_4 у силу вимог КПК України, вказавши, що ОСОБА_4 є її родичем.
Слідчий суддя, вивчивши заяву ОСОБА_3 , дійшов висновку про таке.

Статтею 206 КПК України передбачено, що слідчий суддя повинен зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Вказаний обов`язок у слідчого судді виникає у разі, якщо наявні відомості, що створюють обґрунтовану підозру про перебування у межах територіальної юрисдикції суду особи, позбавленої свободи, за відсутності відповідного судового рішення.

У силу ч.3 ст.206 КПК за рішенням слідчого судді позбавлена свободи особа звільняється, якщо не буде надане судове рішення або не будуть доведені інші правові підстави для позбавлення громадянина свободи.

Наведене свідчить, що перевірка законності перебування особи у місцях несвободи має бути проведена слідчим суддею у разі, коли виникає необхідність з`ясування наявності судових рішень про застосування до певного громадянина запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження строку тримання під вартою, призначення покарання у виді позбавлення волі або ж інших правових підстав для тримання особи у слідчому ізоляторі.

Обов`язковою умовою проведення такої перевірки є достатні дані, що жодне з зазначених судових рішень щодо такої особи судом не приймалося.

У той же час, виходячи з долучених до скарги матеріалів, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про незаконне, тобто без судового рішення, утримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою.

Так, ухвалою Солом`янського районного суду від 25.10.2017 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжений строк обраного 06.09.2017 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, на момент розгляду заяви ОСОБА_4 утримується під вартою на підставі вказаного рішення судду, яким розмір застави не визначений.

З наведеного витікає, що застава, внесена заставодавцем 16.11.2017, визначена рішенням слідчого судді від 09.06.2018, яке на момент вчинення вказаної дії втратило силу на підставі рішення від 25.10.2017.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про те, що провадження за заявою ОСОБА_3 підлягає закриттю, оскільки ОСОБА_4 утримується у Київському СІЗО на підставі рішення слідчого судді від 25.10.2017.

Зазначена ухвала набрала законної сили, тобто у силу ст. 21 КПК є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст. 206 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні заяви ОСОБА_3 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 щодо його незаконне тримання під вартою, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1