Справа № 676/5929/17
Провадження № 1-кп/676/106/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 серпня 2018 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
потерпілої цивільного позивача ОСОБА_5 ,
представника потерпілої цивільного позивача ОСОБА_6 ,
обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Кам`янець-Подільському кримінальне провадження №0001677 від 17 вересня 2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мілівці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з середньою загальною освітою, пенсіонера, інваліда 2-ї групи загального захворювання, одруженого, не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 17 вересня 2017 року близько 16 год. 20 хв. на проїжджій частині дороги неподалік воріт будинку АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, що виник на грунті довготривалих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_5 , умисно наніс останній по голові два удари невстановленим в ході проведення досудового розслідування предметом з ребристою поверхнею, який тримав в руці, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, двох забійних ран в передньому відділі тім`яної області справа та в задньому відділі тім`яної області зліва, а також по ногах та тулубу близько чотирьох ударів ногою, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження у вигляді чотирьох синяків на зовнішній поверхні правого колінного суглобу, на зовнішній поверхні правого плеча в верхній третині та на тильній поверхні правого передпліччя в середній третині.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винність в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково та дав суду показання, що потерпіла ОСОБА_5 є його рідною сестрою, з якою він перебуває в довготривалих неприязних відносинах через те, що сестра останнім часом постійно ображає його дружину. 17 вересня 2017 року близько 16 год. дружина йому повідомила, що ОСОБА_5 знову її ображала. З метою вияснити із сестрою відносини з приводу постійних образ дружини, приїхав до ОСОБА_5 додому, але там її не застав. Повертаючись від будинку сестри, помітив її по провул.Лагерному. Зупинивши автомобіль біля сестри, вийшов із автомобіля, підійшов до ОСОБА_5 та запитав її скільки вона ще буде ображати дружину. У відповідь сестра відреагувала агресивно та замахнулася на нього сумкою, яку тримала в руці. З метою самозахисту долонею правої руки силою штовхнув ОСОБА_5 в область лівої щоки, внаслідок чого вона впала на праву сторону, ударившись при цьому правою частиною голови об дорожнє покриття, на якому знаходилися каміння, в результаті чого з правої скроневої частини голови сестри почала текти кров. Після чого ОСОБА_5 різко піднялася та пішла в сторону свого будинку. Категорично заперечив ту обставину, що наносив сестрі будь-які удари. Вважає, що забійна рана в передньому відділі тім`яної області справа в сестри утворилася при падінні від його поштовху та удару при цьому головою об дорожнє покриття, а синяки отримала при падінні в ванну. Таким чином, вину у умисному заподіянні тілесних ушкоджень сестрі не визнає, вважає поштовх потерпілої захистом від можливого нанесення останньою йому удару сумкою. З огляду на таку позицію, цивільний позов потерпілої не визнає та просив в його задоволенні відмовити.
Не дивлячись на те, що обвинувачений винуватості в умисному заподіянні потерпілій тілесних ушкоджень не визнав, суд, дослідивши матеріали справи, допитавши потерпілу та свідків, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доказана стороною обвинувачення в судовому засіданні наведеними нижче доказами.
А саме показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні дала показання, що дійсно тривалий час перебуває з обвинуваченим, який є її рідним братом, в довготривалих неприязних відносинах через постійні конфлікти з його дружиною. 17 вересня 2017 року близько 16 год. поверталася з міського ринку додому. Проходячи провулком Лагерним, її перестрів ОСОБА_7 , який підійшов до неї та, утримуючи в правій руці поліетиленовий пакет, зі словами: «В пакеті камінь, я не прийшов тебе бити, а прийшов тебе вбити, щоб ти не заважала моїй жінці торгувати» наніс їй удар пакетом із каменем по голові в область скроневої частини справа, від якого вона впала правою частиною тулуба на дорожнє покриття. Після цього, нагнувшись до неї, наніс ще два удари пакетом із каменем по голові в область тім`яної частини ззаду. А тоді почав наносити ногою удари по різним частинам тулуба. При цьому наніс близько десяти ударів. Під час побиття вона почала голосно кричати: «Не бий мене, не бий мене». Але брат на її крики не реагував та продовжував наносити удари. На її крики вибігла мешканка домоволодіння, біля якого відбувалася подія, ОСОБА_9 , яка почала кричати до ОСОБА_7 щоб він припинив побиття. Відреагувавши на крики ОСОБА_9 , брат припинив наносити її удари, сів в автомобіль та поїхав. Після цього вона піднялася та пішла додому. Прийшовши додому, відразу ж повідомила про факт побиття чоловіку та по телефону сину з невісткою, які відразу ж приїхали до неї додому та яким вона повідомила про обставини заподіяння їй ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Після цього її каретою екстреної медичної допомоги доставили в травматологічний пункт міської лікарні, де надали невідкладну медичну допомогу, та госпіталізували в травматологічне відділення, де вона знаходилася на стаціонарному лікуванні до 03 жовтня 2017 року. Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого їй заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює в розмірі 50000 грн., визначеною нею виходячи з глибини фізичних та душевних страждань, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням її здоров`я, внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень вимушена була проходила курс стаціонарного лікування, під час якого витрачала кошти на придбання ліків та медичне обстеження, крім того вона потребує подальшого лікування. А тому ОСОБА_5 просила задовольнити її цивільний позов та стягнути з обвинуваченого на її користь 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також 5000 грн. на відшкодування майнової шкоди - витрат на придбання ліків.
Окрім показань потерпілої, не вірити яким у суду підстав не має, заподіяння обвинуваченим потерпілій легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, двох забійних ран в передньому відділі тім`яної області справа та в задньою відділі тім`яної області зліва, а також легких тілесних ушкоджень у вигляді чотирьох синяків на зовнішній поверхні правого колінного суглобу, на зовнішній поверхні правого плеча в верхній третині та на тильній поверхні правого передпліччя в середній третині, об`єктивно підтверджується висновком експерта №747 від 26.09.-21.10.2017 року (а.с.86-87) та додатковим висновком експерта № 811 від 25-26.10.2017 року (а.с.98-99).
При цьому, висновком експерта № 747 підтверджено ті обставини, що тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, двох забійних ран в передньому відділі тім`яної області справа та в задньою відділі тім`яної області зліва по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та утворилися внаслідок двохразової дії тупого твердого предмета з ребристою поверхнею по механізму «удар», а у вигляді чотирьох синяків на зовнішній поверхні правого колінного суглобу, на зовнішній поверхні правого плеча в верхній третині та на тильній поверхні правого передпліччя в середній третині по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень та утворилися внаслідок чотирьохразової дії тупого (тупих) твердого предмету по механізму «удар», а також і ту обставину, що виявлені в потерплої зазначені вище тілесні ушкодження утворилися в день її поступлення на стаціонарне лікування в Кам`янець-Подільську міську лікарню №1, тобто 17 вересня 2017 року. А додатковим висновком експерта № 792 також підтверджується, що виявлені в ОСОБА_5 зазначені вище легкі тілесні ушкодження могли утворитися при нанесенні ударів взутою ступнею.
Таким чином, зазначеними висновками експерта підтверджено механізм та час заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, про які вказала потерпіла в судовому засіданні.
Також заподіяння обвинуваченим потерпілій вказаних судово-медичним експертом у зазначених вище своїх висновках тілесних ушкоджень підтверджується наданою потерпілою та долученою судом до матеріалів справи фототаблицею (а.с.131), на якій містяться фотокартки потерпілої з наявними на її голові та тулубу тілесними ушкодженнями, які з її слів були заподіяні обвинуваченим. При цьому, як вбачається з даних фотознімків дійсно в потерпілої ОСОБА_5 візуально вбачається наявність видимих тілесних ушкоджень у вигляді забійної рани в передньому відділі тім`яної області справа та у вигляді синяків на зовнішній поверхні правого колінного суглобу і на зовнішній поверхні правого плеча в верхній третині.
Заподіяння обвинуваченим потерпілій тілесних ушкоджень підтвердила в судовому засіданні свідок безпосередній очевидець події ОСОБА_9 , із показань якої встановлено, що восени 2017 року після обідню пору, знаходячись на території свого домоволодіння АДРЕСА_2 , почула на дорозі гучні жіночі крики: «Не бий мене, не бий мене, що ти робиш». Виглянувши через хвіртку на дорогу, побачила на проїжджій частині дороги навпроти її домоволодіння конфлікт між потерпілою та обвинуваченим, які на той момент стояли один біля одного. В ході конфлікту побачила, що ОСОБА_7 замахнувся зверху рукою та наніс удар ОСОБА_5 по голові. Після цього вона почала виходити на дорогу, а коли вийшла, то побачила, що потерпіла уже піднімалася з колін, з голови в неї текла кров, а весь її одяг був вимащений в пилюку. ОСОБА_7 в цей час уже пішов до свого автомобіля та на великій швидкості проїхав повз них. Потерпіла піднялася, взяла свої сумки та пішла в сторону свого будинку.
Крім того, факт заподіяння ОСОБА_7 ОСОБА_5 тілесних ушкоджень підтвердили в судовому засіданні також свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , посилаючись на те, що, хоча очевидцями події вони не були, але обставини заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій обвинуваченим їм відомі зі слів потерпілої.
Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 17.09.2017 року (а.с.67), згідно якого потерпіла відразу ж після конфлікту того ж дня 17.09.2017 року о 17 год. 55 хв. повідомила працівникам поліції про умисне заподіяння їй ОСОБА_7 17 вересня 2017 року близько 16 год. 20 хв. на проїжджій частині дороги неподалік будинку №134, що розташований по вул.Тімірязєва в м. Кам`янець-Подільському, тілесних ушкоджень на грунті довготривалих неприязних відносин. Як вбачається із цього ж протоколу потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що очевидцем події була сусідка із приватного сектору.
Даними протоколу огляду та долученими до нього ілюстрованими таблицями (а.с.68-70), відповідно до яких оглянуто місце події, яким є частини автомобільної дороги неподалік домоволодіння №18, що розташоване по провул.Лагерному в м.Кам`янці-Подільському. Під час огляду на проїжджій частині автодороги виявлено плями бурого кольору, які ззовні схожі на кров.
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 23.10.2017 року та доданих до них фото-таблиць (а.с.89-94), згідно яких потерпіла ОСОБА_5 розказала та продемонструвала як та при яких обставинах обвинувачений заподіяв їй тілесні ушкодження. Зокрема потерпіла наочно продемонструвала на статисту як ОСОБА_7 , утримуючи в правій руці поліетиленовий пакет, в середині якого з його слів знаходився камінь, наніс їй один удар по голові в область правої скроні, від якого вона впала на землю на праву частину тулуба. Після чого ОСОБА_7 наніс їй тим же каменем ще два удари в область лівої тім`яної частин голови, а потім наніс ногою близько 10-ти ударів по різним частинам тулуба, в тому числі по правому плечі та правому колінному суглобу. Зазначені показання потерпілої узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема висновком експерта №747 від 26.09.-21.10.2017 року (а.с.86-87) та додатковим висновком експерта №811 від 25-26.10.2017 року (а.с.98-99), що свідчить про їх правдивість та об`єктивність.
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 26 жовтня 2017 року та продемонстрованим в судовому засіданні відеозаписом вказаної слідчої дії (а.с.121-122), відповідно до яких підозрюваний на той час ОСОБА_7 розповів та продемонстрував як та при яких обставинах між ним та потерпілою ОСОБА_5 відбувався конфлікт, в ході якого він долонею правої руки штовхнув потерпілу в обличчя в область лівої щоки, від якого вона впала на праву сторону тулуба.
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 25 жовтня 2017 року та доданих до нього таблиць-ілюстрацій (а.с.101-104), згідно з якими свідок очевидець події ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_7 за рисами обличчя, статурою та зовнішнім виглядом як особу, яка 17 вересня 2017 року близько 16 год. 20 хв. біля будинку №134, що розташований по вул.Тімірязєва в м.Кам`янець-Подільському, заподіяла тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 .
Надані стороною обвинувачення в якості доказів документи фотокопії довідки травматологічного пункту Кам`янець-Подільської міської лікарні №1 від 18 вересня 2017 року №6872 та картки виїзду екстреної медичної допомоги №19267А від 17.09.2017 року (а.с.71,77) у відповідності до вимог ст.89 КПК України визнаються судом недопустимими доказами, оскільки стороною обвинувачення не надано суду оригіналів вказаних документів як того вимагають приписи ч.4 ст.99 КПК України, як і не надано їх дублікатів. До того ж стороною обвинувачення суду не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження джерела отримання цих документів, а відповідно до вимог ч.1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , що виразилось в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Обвинувачений ОСОБА_7 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.
При цьому судом при зазначенні в мотивувальній частині вироку формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, зазначається, що обвинувачений ОСОБА_7 наніс потерпілій ОСОБА_5 два удари по голові невстановленим в ході проведення досудового розслідування тупим твердим предметом з ребристою поверхнею, який тримав в руці, а не каменем, як це зазначено в обвинувальному акті, оскільки стороною обвинувачення в судовому засіданні належними, допустимими та достатніми доказами не доведено тієї обставини, що ОСОБА_7 саме каменем наніс потерпілій два удари по голові. Так, сам обвинувачений категорично заперечив в судовому засіданні цю обставину, а потерпіла як під час проведення досудового розслідування, так і в судовому засіданні стверджувала, що вона не бачила чим саме їй обвинувачений наносив удари по голові, оскільки зазначений предмет був завернутий в поліетиленовий пакет сірого кольору, а вона лише припускає, що це був камінь. А оскільки з висновків експерта №747 від 26.09.-21.10.2017 року (а.с.86-87), № 811 від 25-26.10.2017 року (а.с.98-99) та їх роз`яснень в судовому засіданні судово-медичного експерта ОСОБА_12 встановлено, що тілесні ушкодження в потерпілої ОСОБА_5 у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, двох забійних ран в передньому відділі тім`яної області справа та в задньому відділі тім`яної області зліва утворилися внаслідок двохразової дії тупого твердого предмета з ребристою поверхнею по механізму «удар», а також із врахуванням імперативних приписів ст.63 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, судом зазначається про заподіяння цих тілесних ушкоджень невстановленим в ході проведення досудового розслідування тупим твердим предметом з ребристою поверхнею.
Невизнання обвинуваченим винності в умисному заподіянні потерпілій тілесних ушкоджень, суд розцінює як намагання ухилитися від відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, а його твердження, що він лише один раз штовхнув потерпілу долонею в обличчя з метою самозахисту, оскільки ОСОБА_5 замахнулася на нього сумкою, на увагу не заслуговують, оскільки спростовуються наведеними вище доказами.
Сторона захисту не надала суду жодного доказу на підтвердження того, що на момент спричинення тілесних ушкоджень потерпілій обвинувачений перебував в обстановці захисту від посягання зі сторони потерпілої. Таких доказів не здобуто і судом. Навпаки, судом із показань потерпілої ОСОБА_5 , не вірити яким у суду підстав не має, встановлено, що саме обвинувачений ОСОБА_7 був ініціатором конфлікту, під час якого вів себе агресивно та наніс потерпілій удари саме з метою заподіяння їй тілесних ушкоджень, а не з метою захисту охоронюваних законом своїх прав та інтересів, що відповідно до приписів частини першої статті 36 КК України є обов`язковою ознакою необхідної оборони, як про це намагався переконати суд обвинувачений. До того ж, про факт намагання потерпілої нанести обвинуваченому під час конфлікту удар сумкою останній не повідомляв під час проведення з його участю слідчого експерименту, який проводився 26 жовтня 2017 року, тобто фактично через один місяць після події.
Надуманими та такими, що спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності, є твердження обвинуваченого про те, що потерпіла отримала забійну рану в передньому відділі тім`яної області справа при падінні від його поштовху та удару при цьому головою об дорожнє покриття, а синяки отримала при падінні в ванну, оскільки воно спростовується наведеними вище не спростованими стороною захисту доказами, які між собою узгоджуються. Зокрема потерпіла в судовому засіданні ствердила, що саме обвинувачений заподіяв їй тілесні ушкодження в результаті нанесення ударів каменем по голові та ногами по тулубу. Крім показань потерпілої, не вірити яким у суду підстав не має, факт заподіяння ОСОБА_7 . ОСОБА_5 тілесних ушкоджень саме в результаті нанесення тупим твердим предметом з ребристою поверхнею по голові та ногами по тулубу об`єктивно підтверджується наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні висновками експерта №747 від 26.09.-21.10.2017 року (а.м.к.п.86-87), № 811 від 25-26.10.2017 року (а.м.к.п.98-99), з яких вбачається, що всі виявлені в потерпілої тілесні ушкодження утворилися внаслідок дії тупого твердого предмета по механізму «удар». Зазначені висновки судово-медичний експерт ОСОБА_12 повністю підтвердив в судовому засіданні та категорично заперечив ту обставину, що тілесні ушкодження потерпіла могла отримати при падінні та ударі об тверду поверхню, в тому числі об дорожнє покриття та ванну. Таким чином, доказів, що підтверджували б отримання потерпілою тілесних ушкоджень при інших обставинах, судом не здобуто. Не навела таких і сторона захисту.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості та до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_7 раніше не судимий та вперше притягається до кримінальної відповідальності, є інвалідом 2-ї групи загального захворювання та пенсіонером, хворіє рядом захворювань, які зазначені в довідці Кам`янець-Подільської міської лікарні №1 №01-12/722 від 23 травня 2018 року (а.с.157), за місцем проживання ККП «Господар» компрометуючими матеріалами по відношенню до ОСОБА_7 не володіє, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Тому, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді штрафу в максимальних межах санкції, передбаченої ч.2 ст.125 КК України.
На переконання суду призначення даного виду покарання з врахуванням того, що ОСОБА_7 є особою похилого віку, інвалідом 2-ї групи загального захворювання та пенсіонером, хворіє рядом захворювань, які зазначені в довідці Кам`янець-Подільської міської лікарні №1 №01-12/722 від 23 травня 2018 року (а.с.157), вперше притягається до кримінальної відповідальності і вчинив злочин невеликої тяжкості на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов потерпілої підлягає частковому задоволенню, оскільки ґрунтується на законі, підтверджується матеріалами справи, виходячи з наступних підстав.
Так, згідно з ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому витрати на придбання ліків.
Із довідок Кам`янець-Подільської міської лікарні №1 від 22 березня 2018 року №01-12/416 (а.с.141) та приватного підприємства «МЕДОБОРИ» ФАРМ від 29 травня 2018 року (а.с.168) та долучених до позовної заяви фіскальних чеків (а.с.38,171) встановлено, що ОСОБА_5 внаслідок заподіяння їй ОСОБА_7 тілесних ушкоджень витратила на придбання ліків 6079 грн. 11 коп. А тому, у відповідності до вимог ч.1 ст.1195 ЦК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої понесені нею витрати на придбання ліків в межах позовних вимог, тобто в розмірі 5000 грн., задовольнивши позовні вимоги в цій частині в повному обсязі.
Що стосується позовних вимог потерпілої щодо відшкодування моральної шкоди, то вони підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, а відповідно та пунктів 1,2 частини 2 цієї ж статті моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.
Частиною 1 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Як встановлено судом обвинуваченим потерпілій заподіяно легке тілесне ушкодження, при заподіянні якого потерпіла відчувала фізичну біль та страждання, перенесла нервовий стрес та перехвилювалася, змушена була стаціонарно лікуватися (17 днів), нести додаткові витрати на придбання ліків та медичне обстеження. Крім того, завдана моральна шкода потерпілій полягає також у тому, що вона для відновлення порушеного свого права змушена тривалий час докладати додаткових зусиль, звертатися за правовою допомогою, нести додаткові витрати. Тому, розмір відшкодування моральної шкоди із врахуванням характеру правопорушення, обставин, за яких ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження, наслідків, що настали в результаті їх заподіяння, ступеня його вини, глибини фізичних та душевних страждань потерпілої, характеру заподіяних тілесних ушкоджень, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках потерпілої, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, матеріального становища обвинуваченого, який є особою похилого віку, інвалідом 2-ї групи загального захворювання, пенсіонером та хворіє рядом захворювань, які зазначені в довідці Кам`янець-Подільської міської лікарні №1 №01-12/722 від 23 травня 2018 року (а.с.157), матеріального становища потерпілої, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи те, що відшкодування моральної шкоди не може бути засобом збагачення, на думку суду відповідає 10000 грн., які і необхідно стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди. При цьому, підстав для стягнення моральної шкоди у зв`язку із тим, що в результаті заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 захворіла цукровим діабетом, про що стверджують потерпіла та її представник, суд не вбачає підстав, оскільки останніми будь-якими належними та допустимим доказами вказана обставина не підтверджена. При цьому показання допитаного за клопотанням представника потерпілої свідка-лікаря Кам`янець-Подільської міської лікарні №1 ОСОБА_13 та надана медична документація заключення Кам`янець-Подільської ЦЛКК від 26.03.2018 року №3/362 (а.с.137), виписка з історії хвороби №2/137 (а.с.138) та довідка головного лікаря Кам`янець-Подільської міської лікарні №1 від 13 червня 2018 року №01-12/842 (а.с.170) підтверджують лише ті обставини, що дійсно потерпіла ОСОБА_5 знаходилася на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Кам`янець-Подільської міської лікарні №1 з 10 по 21 січня 2018 року, під час якого у неї був діагностований цукровий діабет ІІ тип, вперше виявлений. Однак, що причиною виникнення зазначеної хвороби було саме заподіяння обвинуваченим потерпілій 17 вересня 2017 року тілесних ушкоджень, тобто причинно-наслідковий зв`язок між суспільно-небезпечним діянням обвинуваченого у вигляді заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень та наслідками, що настали в результаті цього діяння, у вигляді виникнення в потерпілої хвороби цукрового діабету, ні свідком ОСОБА_13 у судовому засіданні не підтверджено, не містять цієї обставини і зазначені вище медичні документи.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування витрат на придбання ліків та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 5000 (п`ять тисяч) грн. витрат на придбання ліків та 10000 (десять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 15000 грн. (п`ятнадцять тисяч) грн.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1