Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/301/18
Провадження № 1-кп/475/59/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2018смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора : ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. смт.Доманівка, Миколаївської області, українець, громадянин України,українець, громадянин України, не одружений, освіта повна середня, працює Миколаївмолпром, робочим, раніше не судимий в силу закону, прож. АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2018року, близько 10 години, ОСОБА_4 вирішив піти до магазину Кристал, який розташований по вул.Аграрна,30-А в смт.Доманівка, Миколаївської області та належить ОСОБА_5 , щоб купити продукти харчування.

Перебуваючи в приміщенні магазину , ОСОБА_4 попросив продавця ОСОБА_6 дати йому картонну коробку з підсобного приміщення, на що остання погодилася.

Скориставшись моментом, що продавець відсутня у торговому залі, з метою викрадення чужого майна на свою користь, ОСОБА_4 , будучи раніше не судимим , умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, впевнившись,що за його діями ніхто не спостерігає, вийняв з шухляди , яка слугує касою в магазині, грошові кошти в сумі 2000гривень, які в подальшому поклав до політеленового пакету з продуктами харчування, які придбав в магазині раніше. Після цього , залишив приміщення магазину, маючи змогу розпорядитися викраденим на власний розсуд.

У результаті крадіжки ОСОБА_5 завдано матеріальні збитки на суму 2000гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна(крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненому злочині визнав повністю і суду пояснив, що 20 березня 2018р. в денний час він пішов в магазин Кристал в смт.Доманівка за продуктами харчування. Купивши в магазині продукти харчування, обвинувачений попросив продавця дати йому порожню картонну коробку для бабусі. Продавець пішла в підсобне приміщення за коробкою. Обвинувачений побачив відчинену шухляду з грошима та вирішив заволодіти грошима. Взявши з касси гроші в сумі 2000 грн., поклав їх до пакету з продуктами харчування і вийшов із магазину. Слідом за ним вийшла продавець і повідомила, що з каси пропали гроші, але обвинувачений сказав, що нічого не брав. Продавець повернулася до приміщення магазину, а обвинувачений спустившись по ступенькам , зупинився і вирішив повернути викрадені гроші. ОСОБА_7 повернувся в приміщення магазину і віддав продавцю гроші в сумі 2000 грн. У скоєному кається.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена. В письмовій заяві просила справу розглянути без її участі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому злочині, крім визнання обвинуваченим своєї вини, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.03.2018р.., відповідно до якої потерпіла ОСОБА_5 повідомила про крадіжку коштів з магазину Кристал;

- протоколом огляду місця події від 20.03.2018р.. із фотозображеннями, яким зафіксовано місце вчинення злочину та оглянуті грошові купюри, які були викрадені та повернуті;

розпискою потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до якої потерпіла прийняла на зберігання грошові кошти в сумі 2000 грн.;

Аналізуючи досліджені письмові докази, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування невірно кваліфіковані за ч 2 ст.185 КК України- як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Із дослідженим судом матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений 27.03.2017р. вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області за ч2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 був звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 1 рік.

Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 11.10.2017р. ОСОБА_4 був звільнений від покарання на підставі ст.1 п.г Закону України Про амністію в 2016р.
Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості №16 від 26.12.2003р.- при вирішенні питання про погашення судимості правове значення має не тільки наявність вироку суду, яким особу визнано винною у вчинені злочину, а й підстави та час її звільнення від відбування покарання, оскільки саме з цього часу в передбачених законом випадках особа вважається такою, що не має судимості, або починає обчислюватися строк, протягом якого вона вважатиметься такою, що має судимість.

Відповідно до ч 3 ст.88 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, яких засуджено за вироком суду без призначення покарання або яких повністю звільнено від покарання, чи такі, що відбули покарання за діяння, злочинність і каранність якого усунута законом.

Статтею 88 частиною 3 КК України передбачено що, особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, злочинність і каранність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості.

Згідно ч 4 ст.32 КК України- повторність відсутня, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, або якщо судимість за цей злочин було погашено або знято.

Беручи до уваги, що ухвалою Доманівського суду від 11.10.2017р. ОСОБА_4 було повністю звільнено від покарання, то він вважається таким, що не має судимості.

При відсутності судимості, повторність в діях ОСОБА_4 при вчинені злочину 20.03.2018р., буде також відсутня, а тому його умисні дії необхідно кваліфікувати за ч 1 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, характеристику особи, винної у вчинені злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи не судимий , вчинив злочин середньої тяжкості.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому , судом та органом досудового розслідування не встановлені.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд бере до уваги щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих злочином збитків..

Згідно ч2 ст.66 КК України суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 такі, як повне визнання ним своєї вини, вчинення злочину, будучи не судимим , позитивну характеристику за місцем проживання.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину та щиро кається, злочин вчинив , будучи не судимим, позитивно характеризується за місцем проживання, добровільно відшкодував завдані злочином збитки, на даний час має постійне місце проживання та роботи, суд вважає доцільним призначити йому покарання не повязане з ізоляцією від суспільства, у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 70-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що буде складати 1190 грн.( одна тисяча сто девяносто грн.).

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази у виді: грошових коштів в сумі 2000 грн., які передано на зберігання ОСОБА_5 , повернути потерпілій.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 діб з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1