УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року

м. Київ
справа № 522/25229//16
провадження № 51-8543ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Одеської області від 12 липня 2018 року в межах кримінального провадження № 0007581 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має постійного місця проживання та реєстрації,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 153, ч. 3 ст. 187 КК.
Суть питання
За вироком Приморського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2017 року ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 1 ст. 153 КК на строк 4 роки, за ч. 3 ст. 187 КК із застосуванням ст. 69 цього Кодексу на строк 6 років з конфіскацією майна, яке є його власністю. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна, яке є його власністю. На підставі ч. 5 ст.72 КК (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) ОСОБА_4 зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 27 вересня 2016 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення вол.і
Апеляційний суд Одеської області 12 липня 2018 року, під час розгляду кримінального провадження, в частині призначення ОСОБА_4 покарання, скасував вирок районного суду і постановив новий, яким призначив ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі: за ч. 1 ст. 153 КК на строк 5 років, за ч. 3 ст. 187 КК на строк 8 років з конфіскацією майна, яке є його власністю. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна, яке є його власністю.
В решті вирок місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок апеляційного суду, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак всупереч наведеним положенням процесуального закону, засуджений в поданій касаційній скарзі наводить доводи, щодо неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Разом з тим, засуджений в своїй касаційній скарзі не зазначив, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанцій, переглядаючи кримінальне провадження за його обвинуваченням в апеляційному порядку, та не обґрунтував у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого апеляційним судом судового рішення, і чому ці порушення слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом вироку апеляційного суду, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК і з огляду на положення статей 370, 404, 412414, 420 цього Кодексу.
Також, касаційна скарга засудженого не містить жодних доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в вироку цього суду на спростування доводів апеляційної скарги засудженого.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, вимоги до суду касаційної інстанції, викладені засудженою у скарзі, не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Зокрема, цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній чітко викладених вимог, які б узгоджувались з положеннями ст. 436 КПК, також перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
У зв`язку з цим, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3