Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

06 вересня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі засідань Апеляційного суду Рівненської області апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 04 травня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого щодо заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким, -

встановила :

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, як такому, що не став на шлях виправлення.

Як зазначено в ухвалі суду, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 03.03.2011 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.2 ст.15 і ч.4 ст.152, ч.2 ст.15 і ч.3 ст.153, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років. Також ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 19.02.2016 року засудженому ОСОБА_6 зараховано у строк покарання термін його попереднього ув`язнення з 01.04.2010 року по 30.06.2011 року відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Місцевим судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» з 26.07.2011 року. За час перебування в установі п`ять раз поміщався до дисциплінарного ізолятора, також за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці один раз був заохочений правами начальника установи. Засуджений ОСОБА_6 не дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, у нього не завжди сумлінне ставлення через особисту неорганізованість. Участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених не бере. Довідкою про наявність стягнень та заохочень підтверджується, що ОСОБА_6 шість разів заохочувався, дев`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, які погашені та зняті. Згідно опитувального листа керівників служб ДУ «Катеринівська ВК № 46» засуджений ОСОБА_6 не заслуговує на застосування ст.82 КК України.

Не погоджуючись із ухвалою суду, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду від 04 травня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою замінити йому невідбуту ним частину покарання більш м`яким, задовольнивши його заяву в повному обсязі. Переконує, що довів своє перевиховання та став на шлях виправлення, а тому відмову вважає необґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали суду без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно зі ст.82 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш мяким» підставою для заміни не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням є та обставина, що засуджений не виправився, не довів своє виправлення, але став на шлях виправлення. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання.

Висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен ґрунтуватися не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

З досліджених судом першої інстанції матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення двох особливо тяжких злочинів. Під час відбування покарання в установі 10 разів допустив порушення вимог режиму утримання, за що накладалися дисциплінарні стягнення, востаннє порушив режим - 07.08.2018 року, будучи затриманим в стані алкогольного сп`яніння. Заходи заохочення до засудженого застосовувалися 6 разів. Засуджений ОСОБА_6 працевлаштований працівником їдальні установи, покладені обов`язки виконує сумлінно. Згідно опитувального листа керівників служб ДУ „Катеринівська ВК №46 та характеристики від 03.05.2018 року, засуджений є таким, що не стає на шлях виправлення, тобто не заслуговує застосування ст.82 КК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_6 не став на шлях виправлення, поведінку засудженого не можна вважати зразковою і доводи апеляційної скарги ці висновки не спростовують, а тому судом першої інстанції йому вірно відмовлено у застосування ст.82 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 04 травня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим в цей же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

__________ ___________ ____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3