1Справа № 335/6736/18 1-кс/335/4509/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про скасування постанови про закриття кримінального провадження
11 вересня 2018 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
Свою скаргу заявник обґрунтував тим, що винесена слідчим постанова є незаконною, передчасною та такою, що підлягає до скасування, оскільки в ході досудового слідства не вчинено жодних слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав доводи скарги та просив її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена слідчим з дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства, на підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження. Просив відмовити в задоволенні скарги.
Слідчий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, проте його неявка не перешкоджає розгляду скарги у його відсутності відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний , хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим його представником чи законним представником.
Слідчим суддею встановлено, що 20.02.2017 року ОСОБА_3 звернувся до Камянсько-Дніпровського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 366, 367 КК України, слідчим СВ Камянсько Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 (вхідний номер 1676 вх-17 від 20.02.2018 року, аркуш справи к.п. 12-13).
Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.
Досліджуючи матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.
Так, в своїй постанові про закриття кримінального провадження слідчий зазначає, що згідно приміток до ст. 364 КК України, істотною шкодою у статті 367 КК України вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та посилається на відсутність об`єктивного складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України в діянні старшого слідчого СВ Кам`янсько Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , оскільки про завдання істотної шкоди, неналежним складанням протоколу огляду місця ДТП та схеми до нього, потерпілий ОСОБА_3 не зазначив.
Крім того, слідчий посилається у постанові і на те, що об`єктивних доказів неналежного виконання своїх службових обов`язків старшим слідчим ОСОБА_7 під час огляду місця ДТП 20.02.2017 року під час досудового розслідування кримінального провадження здобуто не було.
Проте, слідчий суддя не може погодитися з таким висновком слідчого.
Згідно ч. 1 ст. 367 КК України, службова недбалість це невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.
Злочин передбачений ч. 1 ст. 367 КК України, є злочином з матеріальним складом, тобто вважається завершеним з моменту настання суспільно небезпечних наслідків, в даному випадку істотної шкоди.
Відповідно до приміток до ст. 364 КК України, істотна шкода виявляється у заподіянні матеріальних збитків. Отже, істотна шкода може виявлятися також у заподіянні нематеріальної (фізичної, моральної тощо) шкоди та матеріального збитку у сполученні з наслідками нематеріального характеру.
Якщо шкода полягає у заподіянні суспільно небезпечних наслідків нематеріального характеру, питання про її істотність вирішується з урахуванням конкретних обставин справи. При вирішенні цього питання необхідно враховувати характер завданої протиправним діянням нематеріальної шкоди, кількість потерпілих громадян, тяжкість заподіяної ним фізичної, моральної шкоди тощо. Зокрема, істотною шкодою можуть визнаватися порушення охоронюваних Конституцією України чи іншими законами прав та свобод людини і громадянина (право на свободу й особисту недоторканність та недоторканність житла, виборчі, трудові, житлові права тощо).
Якщо матеріальний збиток поєднується із заподіянням наслідків нематеріального характеру, то шкода може бути істотною навіть за умови, якщо сума матеріального збитку сама по собі не перевищує ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення від 20.02.2017 року (аркуш справи к.п. 15-16), в своїй заяві ОСОБА_3 зазначає про завдання йому як матеріальної шкоди у сумі 50 000 грн., так і моральної шкоди у сумі 50 000 грн.
Однак слідчим вказані доводи заявника не проаналізовані та вказаному не надана належна оцінка.
Слід визнати безпідставним посилання слідчого у постанові на відсутність шкоди завданої ОСОБА_3 , оскільки саме з приводу заподіяння шкоди останній прямо вказує у своїй заяві.
Враховуючи ту обставину, що органом досудового розслідування не було встановлено або спростовано суму матеріальної та моральної шкоди завданої ОСОБА_3 кримінальним правопорушення, вказане свідчить про передчасність та необґрунтованість закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Також, як вбачається із протоколу прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення від 20.02.2017 року, в своїй заяві ОСОБА_3 просив порушити кримінальне провадження за ст.ст. 364, 365, 366, 367 КК України.
Старший слідчий слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , не встановивши ознаків складу злочину в діях старшого слідчого ОСОБА_7 , 30.10.2017 року прийняв постанову про закриття кримінального провадження від 21.07.2017 року, у зв`язку з відсутністю об`єктивного складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, як це випливає з витягу із кримінального провадження (аркуш справи к.п. 1).
Рішення ж по заяві ОСОБА_3 про порушення кримінальної справи у відношенні слідчого СВ Кам`янсько Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , по ст.ст. 364, 365, 366 КК України органом досудового розслідування прийнято не було.
Також, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ньому відсутні дані про проведення слідчих дій які мають суттєве значення для встановлення всіх обставин того, що відбулось. Слідчим не перевірені обставини, які мають значення для вирішення питання про закриття провадження, у зв`язку з чим слідчий прийшов до висновку про відсутність в діянні складу злочину кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 39 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Слід зазначити, що матеріали кримінального провадження не містять інформації про дату отримання ОСОБА_3 копії постанови про закриття кримінального провадження від 28.07.2015 року, що є порушенням вимог ст. 284 КПК України, а тому посилання на вказане заявника у скарзі є обґрунтованим.
Тобто, мотиви прийняття рішення це викладення слідчим у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.
В свою чергу, що стосується вимоги заявника про визнання постанови слідчого протиправною, то слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги в цій частині, оскільки вичерпний перелік рішень, які може прийняти слідчий суддя за результатами розгляду скарги визначається ч. 2 ст. 307 КПК України, до якого не входить вказана вимога заявника.
У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя вважає за необхідне частково задовольнити скаргу ОСОБА_3 .
Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Отже, постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для поновлення досудового розслідування, в ході якого необхідно належним чином перевірити отримані в ході досудового розслідування дані врахувати підстави, зазначені слідчим суддею для скасування постанови про закриття кримінального провадження, та прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 22, 26, 284, 303, 304, 306-307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
В іншій частині вимог скарги відмовити.
Ухвалу направити до прокуратури Запорізької області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 11 вересня 2018 року.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 14 вересня 2018 року об 15 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1