Провадження № 1-кп/185/15/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, -
ОСОБА_4 на протязі останніх декількох років був знайомий з власником кафе ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 та його родиною.
З останніми у ОСОБА_4 в період 2014 року склалися неприязні стосунки, внаслідок розвитку яких ОСОБА_4 вирішив помститися вказаній родині наступним чином.
03.08.2014 року, приблизно о 05 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 знаходився на АДРЕСА_2 , де у нього, у зв`язку з неприязними відносинами до ОСОБА_6 , який є власником кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на умисне знищення майна останнього шляхом підпалу, із спричиненням власнику майна шкоди у великих розмірах.
Керуючись зазначеним злочинним умислом, спрямованим на скоєння умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, із спричиненням власнику майна шкоди у великих розмірах, ОСОБА_4 з метою помсти, усвідомлюючи характер вчинюваних дій, реалізуючи вказаний злочинний умисел, спрямований на умисне знищення чужого майна, а саме кафе ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке належить ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , цього ж дня, тобто 03.08.2014 року, приблизно о 05 годині 35 хвилин, достовірно знаючи про наявність сірників на території вищевказаного кафе, оскільки неодноразово відвідував його, через калітку закладу проник до мангального приміщення кафе "Бістро", що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Карла Маркса,68.
Перебуваючи в зазначеному приміщенні, діючи умисно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не поміченими, за допомогою невстановленої рідини, яка містить пально-мастильні матеріали (бензин, гас, дизельне паливо тощо) та відрізків деревини, що призначалися для розпалювання вогню та приготування їжі на мангалі, та знаходились в дерев`яній шафі на території мангального приміщення кафе, використовуючи сірники, які знайшов у тому ж мангальному приміщенні кафе, ОСОБА_4 умисно підпалив дерев`яні щепки, внаслідок чого виникла пожежа, в результаті якої вогнем було знищено приміщення кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".
Після вчинення злочину ОСОБА_4 з місця його вчинення втік.
Своїми злочиннимии діями ОСОБА_4 умисно знищив чуже майно та заподіяв власникам кафе ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 шкоду у великому розмірі на загальну суму 236 317 грн. 29 коп., що більше ніж в 388 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент скоєння кримінального правопорушення.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та дав суду показання про те, що з 2012-2013 року він був був знайомий з власником кафе ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 та його родиною.
З останніми у ОСОБА_4 в період 2014 року склалися неприязні стосунки, в зв`язку з тим, що власник кафе ОСОБА_6 , як це йому стало відомо від сторонніх осіб, не виплачував заробітну платню та звільняв з роботи знайомих йому працівників, які в свій час допомагали йому ОСОБА_4 харчуванням, оскільки він був сиротою та не мав власних засобів до існування. Внаслідок розвитку зазначених неприязних відносин він вирішив помститися вказаній родині потерпілих наступним чином.
03.08.2014 року, приблизно о 05 годині 20 хвилин, він знаходився на вул. Карла Маркса в центрі м. Павлограда Дніпропетровської області, де вирішив знищити кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » шляхом підпалу.
Керуючись зазначеним злочинним умислом, з метою помсти, цього ж дня, тобто 03.08.2014 року, приблизно о 05 годині 35 хвилин, достовірно знаючи про наявність сірників на території вищевказаного кафе, оскільки він неодноразово відвідував даний заклад, через калітку закладу він проник до мангального приміщення кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Перебуваючи в зазначеному приміщенні він знайшов рідину для розведення вогню та відрізки деревини, що призначалися для розпалювання вогню та приготування їжі на мангалі та знаходились в дерев`яній шафі на території мангального приміщення кафе. Використовуючи сірники, які він також знайшов у тому ж мангальному приміщенні кафе, він умисно підпалив дерев`яні щепки, внаслідок чого виникла пожежа, в результаті якої вогнем було знищено приміщення кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".
Після вчинення злочину він з місця його вчинення втік.
Додав, що щиро розкаюється у вчиненому, жалкує з приводу вчиненого та погоджується з тим, що своїми злочинним діями він спричинив майнову щкоду у великих розмірах.
Зазначив, що повністю визнає позовні вимоги потерпілих родини ОСОБА_10 на суму 509207 грн. 61 коп., які стосуються спричинених ним збитків, витрат на придбання будматеріалів, сантехники, проведення відновлювальних будівельних робіт, тощо.
Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення та позовні вимоги потерпілих на сумму509207грн.61коп., і вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх, а також допитувати потерпілих та свідків, які не з`явилися в судове засідання немає ніякої необхідності.
З`ясувавши думку прокурора та захисника, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому у присутності його захисника правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням, що закидається ОСОБА_4 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, правдивих, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування під час розгляду справи положень ч.3 ст.349 КПК України, винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України - доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч.2 ст.194 КК України, як умисне знищення чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчинене щляхом підпалу.
При призначенні виду і розміру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, заподіяну потерпілим шкоду не відшкодував.
В якості пом`якшувальних обставин суд враховує що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину у вчиненні інкримінованого злочину, розкаявся та висловив жаль з приводу вчиненого, раніше не був судимий, виховувався в інтернаті та мав соціальний статус дитини- сироти.
Обтяжуючих обставин у справі не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.
Враховуючи викладене вище та сукупність зазначених у вироку обставин, враховуючи молодий вік обвинуваченого, його перше притягнення до кримінальної відповідальності, але, поруч з цим, беручи до уваги спосіб вчинення обвинуваченим злочину та наслідки, що настали від його вчинення, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у мінімальній межі санкції, передбаченої ч. 2 ст. 194 КК України, у виді позбавлення волі.
Зазначене покарання, на переконання суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним їнших злочинів, оскільки виправити останнього та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства.
Вирішуючи цивільний позов потерпілих ОСОБА_10 суд виходить з такого.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 509207грн.61коп. підлягають повному задоволенню, оскільки є законними, обґрунтованими, підтвердженими документально та визнаними обвинуваченим у повному обсязі.
Також з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у справі у сумі 3689 грн. 72 коп.
Доля речових доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 2 ст. 194 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки.
До набрання вироком чинності застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання для ОСОБА_4 обчислювати з 11 вересня 2018 року.
Позов ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 509207грн.61коп.
Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 3689 грн. 72 коп.
- чоловічу футболку, чоловічі бриджі, капці, що знаходяться у камері зберігання речових доказів Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області / квитанція № 000041 від 05 вересня 2014 року та від 07 серпня 2014 року/ - знищити
- зразки пожежного сміття в поліетиленових пакетах, що знаходяться у камері зберігання речових доказів Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області /квитанція № 000041 від 05 вересня 2014 року та від 07 серпня 2014 року/ - знищити.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1