Номер провадження: 11-сс/785/1647/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

користувача майном ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 28 вересня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003268 від 19 вересня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ст.290 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 28 вересня 2018 року було відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого Малиновського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про накладення арешту на транспортний засіб «Toyota Rav 4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003268 від 19 вересня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ст.290 КК України.
Тимчасово вилучений транспортний засіб повернутий особі, у якої його було вилучено без стягнення коштів за збереження вилученого майна.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою накласти арешт шляхом заборони розпоряджатись та використовувати транспортний засіб «Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , та передати його на зберігання на територію ТСЦ-5142 МВС України.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що двигун автомобілю «Toyota Rav 4» є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, оскільки двигун вказаного автомобілю має на собі сліди втручання у його реєстраційний номер поза заводськими умовами. Прокурор зазначив, що оскільки двигун не відокремлюється від автомобілю, а таке некваліфіковане втручання працівників правоохоронних органів маже пошкодити цілісність об`єкту арешту, то доцільно накладати арешт на транспортний засіб в цілому.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора,який підтримав апеляційну скаргу, думку ОСОБА_7 , яка є законним користувачем арештованого автомобілю, яка заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Абзацом 2 ч.4 ст.170 КПК України встановлено, що арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України, а саме:

1) одержане внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалося (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) було предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) було підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Висновок слідчого судді про недоцільність накладення арешту на автомобіль марки Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_1 суд вважає не правильним, оскільки на теперішній час слідчим відділом Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003268 від 19 вересня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ст.290 КК України.

З клопотання слідчого вбачається, що 18 вересня 2018 року в ході огляду експертом ТСЦ-5142 МВС України, було встановлено що автомобіль марки «Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , шо перебуває, на території ТСЦ-5142 МВС України, має ознаками знищення номерного знаку двигуна не в заводських умовах.

В цей же день черговим слідчим Малиновського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області був проведений огляд місця події, в ході якого був вилучений автомобіль марки «Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_3 , зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Після проведення огляду автомобіль марки «Toyota Rav 4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , відповідно до акту огляду та затримання транспортного засобу від 18 вересня 2018, був доставлений для зберігання на спеціальний майданчик-стоянку №6, що розташований за адресою: м.Одеса, вул. Аеропортівська, 29-а.

На наступний день 19 вересня 2018 року слідчим була винесена постанова про визнання оглянутих предметів, а саме автомобіля марки «Toyota Rav 4», реєстраційний номер НОМЕР_3 зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , речовими доказами у кримінальному провадженні.

Оцінюючи викладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про те, що автомобіль марки «Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_3 може бути предметом злочину, передбаченого ст.290 КК України, а отже відповідає критеріям майна третьої особи, на яке, відповідно до положень ч.4 ст.170 КПК України може бути накладений арешт.

Крім того, у відповідності до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які… зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За таких обставин, оскільки поверхня двигуна автомобілю має сліди знищення номерного знаку двигуна поза заводських умов, апеляційний суд дійшов до висновку про те, що автомобіль «Toyota Rav 4» відповідає і критеріям майна, визначеним статтею 98 КПК України, на яке у відповідності до положень ч.3 ст.170 КПК України також може бути накладений арешт.

Разом з цим, відповідно до п.5 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що транспортний засіб «Toyota Rav 4», реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_9 .

Користувачем вказаного автомобіля є донька ОСОБА_9 громадянка ОСОБА_7 , яка 18 вересня 2018 року за власною ініціативою відвідала ТСЦ-5142 МВС України з метою внесення змін до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в зв`язку із заміною двигуна в автомобілі «Toyota Rav 4», який належить її матері.

Під час перевірки автомобіля у сервісному центрі відповідальним працівником було виявлено було виявлено механічне пошкодження номеру двигуна автомобілю і за вказаним фактом було розпочато кримінальне провадження за ознаками складу злочину, передбаченого ст.290 КК України.

На даному етапі досудового розслідування відсутні будь-які докази, які б спростовували той факт, що ОСОБА_9 чи її донька ОСОБА_7 були обізнані про те, що придбаний двигун б/у, який був встановлений на автомобіль «Toyota Rav 4», реєстраційний номер НОМЕР_1 має ознаки знищення номерних знаків, а отже мали умисел на вчинення злочину, передбаченого ст.290 КК України. Крім того, відсутні підстави вважати, що власник або користувач арештованого автомобіля мають намір знищити або спотворити транспортний засіб або його агрегати.

Слідчий звертаючись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль з забороною користування майном просив застосувати такий спосіб арешту майна, який суттєво позначається на інтересах власниці майна ОСОБА_9 та її доньки ОСОБА_7 , які користувались вказаним автомобілем на законних підставах.

За таких обставин, апеляційний суд вважає що, в даному кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на транспортний засіб «Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_1 з забороною розпорядження арештованим автомобілем, з метою запобігання можливості його відчуження і таке обмеження права власності ОСОБА_9 буде співрозмірним завданням кримінального провадження.

Пунктом 2 ч.3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст.170-173, 309, 376, 405, 407, 409, 410, 411, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Малиновського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про накладення арешту на транспортний засіб «Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003268 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 .

Накласти арешт на автомобіль марки «Toyota Rav 4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони розпорядження зазначеним автомобілем.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4