Справа № 200/6809/17
Провадження № 1-кп/0203/104/2018
УХВАЛА
30.05.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 обвинуваченого за ч.2 ст.260, ч. 1 ст. 263 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 17.02.2017, суд
встановив:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 обвинуваченого за ч.2 ст.260, ч. 1 ст. 263 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 17.02.2017 року.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 заявив клопотання про витребування у ПАТ НВО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » копій договорів з ОСОБА_4 № 45 від 15 березня 2014 року, № 88 від 01 квітня 2014 року, № 96 від 01 травня 2014 року, № 118 від 01 червня 2014 року. Клопотання мотивоване тим, що вказаними доказами обвинувачений може підтвердити, що працював в місті Дніпропетровську в час, коли на думку сторони обвинувачення він брав участь у незаконних збройних формуваннях на території Донецької області.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника. Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала.
Відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Згідно ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.
Відповідно до ч.7 ст.163 КПК України суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Приймаючи до уваги, що захисником в судовому засіданні доведено, що існують потреби встановлення обставин вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення клопотання захисника.
Згідно ст.333 КПК України, якщо судом під час судового провадження прийнято рішення про надання доступу до речей і документів, суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для здійснення такого заходу забезпечення кримінального провадження та ознайомлення учасників судового провадження з його результатами. Особа, яка під час судового провадження отримала речі і документи внаслідок здійснення тимчасового доступу до них, зобов`язана надати до них доступ у порядку, передбаченому ст.290 КПК України.
У зв`язку з викладеним з метою витребування наведених вище документів необхідно надати доступ до їх належним чином засвідчених копій.
Крім того, прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 строком на 60 днів, в обґрунтування якого посилалась на те, що на волі обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, вплинути на свідків, переховуватися від слідства і суду із метою уникнення відповідальності.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність, недоведеність ризиків, на які посилалась прокурор в своєму клопотанні.
Обвинувачений проти задоволення клопотання заперечував, вказував, що не має наміру ухилятись від суду, впливати на свідків.
Вислухавши думку учасників провадження, та ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , при цьому виходить із наступних причин.
Відповідно до ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Так, ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, пов`язаних з діяльністю незаконних військових формувань та обігом зброї, судове дослідження доказів по справі не завершене, а отже перебуваючи на волі обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, переховуватися від слідства і суду із метою уникнення відповідальності.
Окрім того, суд враховує обставини, визначені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні якого він обвинувачуються.
Також, суд враховує підстави за яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і які наразі не втратили своєї актуальності.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1141, 258-2585, 260, 261 Кримінального кодексу України.
Враховуючи наявність ризиків вчинення обвинувачених дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи у сукупності обставини визначені ст.178 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 331 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання захисника про витребування доказів задовольнити.
Надати працівникам поліції Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області дозвіл на тимчасовий доступ з можливістю ознайомлення та зняття копій з документів, що перебувають у володінні Публічного акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), а саме: цивільно-правових договорів підряду між ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_4 (номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) № 45 від 15 березня 2014 року, № 88 від 01 квітня 2014 року, № 96 від 01 травня 2014 року, № 118 від 01 червня 2014 року, документів щодо їх виконання, нарахування ти виплати винагороди за цими договорами.
Визначити строк дії ухвали протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали судом.
Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою задовольнити.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 строком на 60 днів, тобто до 28 липня 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1