печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, тел. 280-26-03) про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :
03.05.2018 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань ГПУ ОСОБА_6 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
Вказане клопотання слідчий обґрунтовує тим, що управлінням спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 за підозрою колишнього начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 408, ч. 1 ст. 255 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 19.02.2014 №85/2014 ОСОБА_5 призначено начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України (далі Начальник Генерального штабу).
Відповідно до пункту 9 Положення про Генеральний штаб Збройних Сил України, ствердженого Указом Президента України від 06.042011 № 406/2011 (далі - Положення), Генеральний штаб очолює начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України, якого призначає на посаду і звільняє з посади Президент України.
Відповідно до пункту 10 Положення начальник Генерального штабу, у тому числі:
здійснює безпосереднє військове керівництво Збройними Силами, а також організовує стратегічне розгортання і застосування Збройних Сил, з`єднань і військових частин інших військових формувань, їх органів управління, переданих у підпорядкування відповідним органам військового управління Збройних Сил;
бере участь у реалізації державної політики у сфері оборони держави, організовує виконання заходів щодо розвитку Збройних Сил, їх технічного оснащення, підготовки та всебічного забезпечення;
затверджує положення про органи військового управління Збройних Сил, які підпорядковані Генеральному штабу;
спрямовує і контролює здійснення заходів щодо підготовки Збройних Сил, підтримання військ (сил) Збройних Сил у бойовій та мобілізаційній готовності, комплектування їх особовим складом, проведення призову, прийняття громадян на військову службу, визначення потреб і ресурсів, необхідних для виконання завдань, покладених на Збройні Сили;
визначає систему управління Збройними Силами та іншими військовими формуваннями і контролює її функціонування в особливий період;
здійснює безпосереднє керівництво територіальною обороною України;
здійснює загальне керівництво Військовою службою правопорядку у Збройних Силах;
представляє Генеральний штаб у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами і організаціями в Україні та за її межами;
призначає на посади та звільняє з посад у встановленому порядку військовослужбовців Збройних Сил та працівників Генерального штабу,формує і затверджує кадровий резерв державних службовців та в установленому порядку присвоює зазначеним працівникам відповідні ранги державних службовців, приймає рішення щодо їх заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності, організовує підготовку, перепідготовку та підвищення їх кваліфікації.
Отже, перебуваючи на посаді начальника Генерального штабу, ОСОБА_7 виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України та п. 1 Примітки до ст. 364 КК України, був службовою особою.
Приблизно в період січня-березня 2010 року, ОСОБА_8 перебуваючи в невстановленому слідством місці, разом із особами із свого найближчого оточення вступили у злочинну змову щодо створення злочинної організації, метою якої було в першу чергу вжиття заходів до узурпації влади, тобто до організації та здійснення фактичного і незаконного підпорядкування особисто собі всіх гілок влади в державі, що забезпечило б виконання основної мети цієї організації - здійснення незаконного збагачення ОСОБА_8 та інших її членів.
При цьому ОСОБА_8 та інші члени цієї організації для забезпечення безперешкодного досягнення основних їх цілей, домовилися вчиняти як особисто, так і з залученням інших членів організації та інших осіб будь-які злочини, у тому числі злочини проти основ національної безпеки, проти виборчих, трудових прав та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, злочини проти життя і здоров`я людини, і, зокрема, здійснювати втручання у діяльність громадських, релігійних та інших організацій з метою отримання впливу на їх членів як майбутніх виборців; вчиняти незаконний вплив на опозиційні політичні сили та їх лідерів, що загрожують укріпленню влади ОСОБА_8 та інших керівників злочинної організації або можуть вплинути на виконання їх злочинних намірів і також організовувати у зв`язку з цим здійснення силового придушення будь-яких зборів, мітингів та інших акцій протесту громадян та вчиняти інші незаконні дії для збереження своєї влади.
Після цього, ОСОБА_8 та його співучасники розподілили між собою обов`язки, виробили та узгодили план, визначили способи заняття злочинною діяльністю, забезпечення взаємозв`язку між діями всіх учасників та упорядкування його структурних частин, щоб така організація та взаємодія учасників забезпечувала системне та масштабне зайняття злочинною діяльністю, тривале функціонування злочинної організації з використанням конституційно визначених легальних форм (державних та політичних інститутів).
При цьому, ОСОБА_8 та його спільники, визначили чітку структуру злочинної організації. Ієрархічність такої організації полягала у підпорядкованості усіх структурних підрозділів, усіх учасників злочинної організації лідеру ОСОБА_8 , в існуванні встановленого порядку керування таким злочинним об`єднанням, у визначенні та забезпеченості функціональних зв`язків усіх структурних елементів організації. Системно-структурна побудова злочинної організації включала наявність загального керівництва, вертикальних зв`язків між вищими та нижчими структурами об`єднання, загальновизнаного порядку стосунків і забезпечення дотримання їх учасниками злочинної організації.
Починаючи з лютого-березня 2010 року, ОСОБА_8 та члени очолюваної ним злочинної організації активно розпочали процес узурпації влади і зосередження всіх управлінських функцій у лідера цієї злочинної організації ОСОБА_8 . При цьому, особливість реалізації злочинної діяльності зазначеної злочинної організації була в тому, що її учасники вирішили діяти під виглядом начебто правомірної діяльності державних органів та з використанням їх можливостей.
З перших днів перебування на посаді Президента України, тобто з 25.02.2010 та протягом 2010-2011 років ОСОБА_8 , на виконання цілей очолюваної ним злочинної організації, організував системне проникнення її представників у всі державні структури з подальшим підпорядкуванням їх діяльності головній меті злочинної організації. Для цього, на найвищі державі посади стали призначатися особисто ОСОБА_8 чи з використанням впливу членів злочинного угруповання, іншими державними інституціями, найбільш віддані йому особи, які входили у верхівку керівництва злочинної організації, які у свою чергу призначали на посади у державні міністерства, відомства та організації відданих їм осіб. Ця злочинна організація мала широке структурне розгалуження - до її складу входило багато інших злочинних організацій та злочинних груп. Учасники цієї злочинної організації діяли практично у всіх державних сферах та регіонах країни (у Верховній Раді України, Кабінеті Міністрів України, в міністерствах та відомствах, правоохоронних органах, судовій системі, прокуратурі, органах безпеки, Збройних Силах України, місцевих державних адміністраціях та інших установах, організаціях і підприємствах).
При невстановлених органом досудового розслідування обставинах ОСОБА_5 вступив до злочинної організації, створеної Президентом України ОСОБА_8 з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.
При цьому ОСОБА_5 усвідомлював факт існування такого об`єднання, його чітку ієрархію, мету створення, існування розподілу ролей між його членами та їх підпорядкування організатору ОСОБА_8 , та надав згоду на участь у вказаній злочинній організації і участь у злочинах, вчинюваних такою організацією.
Будучи призначеним начальником Генерального штабу ОСОБА_5 беззаперечно виконував вказівки ОСОБА_8 , спрямовані на втілення злочинного плану, розробленого організацією, щодо узурпації влади та вживав дії щодо повного і безапеляційного підпорядкування ОСОБА_8 Міністерства оборони України і Збройних Сил України, що забезпечувало виконання основної мети цієї організації здійснення незаконного збагачення ОСОБА_8 та інших її членів.
Приймаючи участь у злочинній організації, створеній ОСОБА_8 , ОСОБА_5 діючи з особистісних мотивів, намагаючись продемонструвати свою відданість «ідеалам» злочинної організації та особисто її керівнику ОСОБА_8 , приймав участь у злочинах, вчинюваних нею, при наступних обставинах.
Починаючи з 22.11.2013 на Майдані Незалежності у м. Київ розпочалися безстрокові виключно мирні збори громадян, які не погоджувалися з рішенням Президента та Уряду України про призупинення процесу підготовки до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом та підтримували європейський вектор зовнішньої політики України.
19.02.2014 до Міністерства оборони України супровідним листом № 33/62 зі Служби безпеки України надійшло Рішення про приведення сил та засобів суб`єктів боротьби з тероризмом, які безпосередньо здійснюють боротьбу з тероризмом, та координаційних груп Антитерористичного центру при Службі безпеки України у готовність за ступенем «посилена».
Крім цього, до Міністерства оборони України зі Служби безпеки України надійшли листи від 20.02.2014 № 33/54т та № 545 з проханням виділити військовослужбовців для посилення державної охорони об`єктів (Адміністрації Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Генеральної прокуратури України), щодо яких Управлінням державної охорони України здійснюється державна охорона в рамках проведення антитерористичної операції.
Міністр оборони України ОСОБА_9 маючи на меті сприяти Службі безпеки України у проведенні незаконної антитерористичної операції, діючи у супереч вимогам діючого законодавства видав наказ № 130 ДСК від 20.02.2014 «Про тимчасове залучення військовослужбовців військових частин до виконання завдань Військової служби правопорядку у Збройних Силах України», яким залучив військовослужбовців найбільш боєздатних військових частин Збройних Сил України до виконання окремих завдань, покладених на Військову службу правопорядку у Збройних Силах України в ході проведення антитерористичної операції. Того ж дня ОСОБА_9 надав Начальнику Генерального штабу - Головнокомандувачу Збройних Сил України адміралу ОСОБА_5 доручення (розпорядження) щодо залучення сил і засобів Збройних Сил України (з числа найбільш боєздатних військових частин) до участі в антитерористичній операції.
20.02.2014 ОСОБА_5 , будучи службовою особою начальником Генерального штабу, перебуваючи у будівлі Генерального штабу України за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6, діючи на виконання явно злочинного наказу, з особистих мотивів, намагаючись продемонструвати свою відданість ОСОБА_8 , перевищуючи свої службові повноваження, організував виконання вказаних наказів, доручення та розпорядження, які за його наказом того ж дня шифротелеграмою доведені до відома командирів (начальників) військових частин (установ) Збройних Сил України для організації виконання.
За наказами ОСОБА_5 до участі в антитерористичні операції були залучені щонайменше 1790 військовослужбовців Збройних Сил України (військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1-го окремого батальйону морської піхоти Військово-Морських Сил Збройних Сил України, 29-го морського розвідувального пункту Військово-морських сил Збройних Сил України, 801-го окремого загону боротьби з підводно-диверсійними силами та засобами Військово-Морських Сил Збройних Сил України, окремого полку Президента України оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Збройних Сил України, 25-ої окремої повітряно-десантної бригади Командування високомобільних десантних військ Збройних Сил України, 79-ої окремої аеромобільної бригади ІНФОРМАЦІЯ_4 високомобільних десантних військ Збройних Сил України, НОМЕР_1 окремої бригади берегової оборони Військово-Морських Сил Збройних Сил України та 73-го окремого центру спеціального призначення ІНФОРМАЦІЯ_4 ), які, за розпорядженням останнього, екіпіровані штатною стрілецькою зброєю (пістолетами, автоматами і кулеметами), захисними шоломами, бронежилетами і протигазами, та яким надавалися повноваження щодо затримання громадян, перевірки документів у громадян і посадових осіб, здійснення особистого огляду громадян та їхніх речей і транспорту, обмеження руху транспортних засобів і пішоходів, входження (проникнення) до житла громадян тощо, тобто повноваження, що не характерні для підрозділів Збройних Сил України, які залучаються до проведення антитерористичної операції.
Підрозділи Збройних Сил України, залучені ОСОБА_5 до участі в антитерористичній операції, фактично участі в антитерористичній операції не брали через об`єктивні причини, які не залежали від волі останнього, відсутність транспорту для доставки до м. Києва, блокування транспорту або території місць постійної дислокації підрозділів тощо.
Начальник Генерального штабу ОСОБА_5 вчинив усі дії, які вважав необхідними для сприяння Службі безпеки України у проведенні незаконної антитерористичної операції, втягування Збройних Сил України у внутрішньополітичний конфлікт, який існував в Україні, та використання для обмеження прав і свобод громадян, але його задум не був доведений до кінця із незалежних від його волі причин.
Законом України від 21.02.2014 № 746-VII «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції» статтю 365 КК України змінено таким чином, що суб`єктом даного злочину стали лише працівники правоохоронного органу, а ст.ст. 423 і 424 КК України виключено взагалі. Тому кримінальне провадження в частині вчинення злочинів, передбачених статті 365 та 423 і 424 КК України, закрито на підставі п. 4 ст. 284 КПК України у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасовано кримінальну відповідальність за діяння, вчинене особою.
Вчинення ОСОБА_5 вищевказаних дій, які на момент вчинення підпадали під ознаки злочину, передбаченого ст. 365 КК України, не зважаючи на їх подальшу декриміналізацію, свідчать про те, що він приймав участь у злочинній організації, створеній Президентом України ОСОБА_8 з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, та участь у злочинах, вчинюваних цією організацією.
Під час участі у злочинній організації та у злочинах, вчинюваних такою організацією, ОСОБА_5 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.
Крім цього, 15.11.2013 військовослужбовцем ОСОБА_5 укладено з Міністерством оборони України в особі Міністра оборони України ОСОБА_9 . Контракт пропроходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України (у подальшому Контракт).
Відповідно до п.п. 3, 7, 11 Контракту останній є строковим та укладається до граничного віку перебування ОСОБА_5 на військової службі, тобто до 21.08.2022 року.
Указом Президента України від 28.02.2014 року №168/2014 Іл`їнаЮ.І. звільнено з посади начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України.
Наказом Міністра оборони України від 28.02.2014 адмірала ОСОБА_10 зараховано у розпорядження Міністра оборони України.
15.03.2014 на підставі поданого рапорту адмірал ОСОБА_11 направлений у відпустку строком на 10 діб (з 15 по 24 березня 2014 року).
17.03.2014 Указом Президента України №303/2014 "Про часткову мобілізацію" оголошено часткову мобілізацію на території України та м. Києва.
Відповідно до вимог п. 252 "Положення про проходження служби"під час дії мобілізації ОСОБА_11 був зобов`язаний припинити свою відпустку та негайно повернутися до місця проходження військової служби, тобто до Генерального штабу Збройних Сил України за адресою м. Київ, пр-тПовітрофлотський, 6, але не бажаючи виконувати обов`язки з військової служби до Генерального штабу Збройних сил України не з`явився, чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
13.08.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000833 внесено відомості про вчинення колишнім начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.
03.09.2015 у кримінальному провадженні № 0000833 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.
У зв`язку із невстановленням його місця перебування, що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 03.09.2015 у день його складення, таке повідомлення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України, направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
31.10.2014 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5
23.02.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 внесено відомості про вчинення службовими особами Міністерства оборони України кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 423, ч. 1 ст. 424, ч. 3 ст. 365, ст. 15, ч. 2 ст. 340, ч. 2 ст. 340 КК України.
17.10.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002271 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України.
Цього ж дня кримінальні провадження № 0000034 та № 002271 об`єднано в одне кримінальне провадження за № 0000034.
23.10.2015 у кримінальному провадженні № 0000034 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України.
У зв`язку із невстановленням його місця перебування, що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 23.10.2015 у день його складення, таке повідомлення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України, направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
23.10.2015 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5
26.10.2015 кримінальні провадження № 0000034 № 0000833 об`єднано в одне кримінальне провадження під № 0000034.
На даний час місце перебування ОСОБА_5 не встановлено, за місцем реєстрації, проживання він відсутній. Зазначене підтверджується матеріалами кримінального провадження та інформацією засобів масової інформації, відсутністю його публічних виступів з повідомленням про його фактичне місце перебування.
У зв`язку із переховуванням підозрюваного ОСОБА_5 від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, та не встановленням його місцезнаходження, 11.11.2015 досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи.
У відповідності до положень ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали, яким обґрунтовується клопотання, дійшов до висновку, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою ОСОБА_5 , також останній переховується від органу досудового слідства, встановити його місце перебування не вбачається можливим, тому він оголошений в розшук.
Відтак клопотання підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 188-190 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, тел. 280-26-03) про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше 36 годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвала втрачає законну силу 02.11.2018 або до вказаної дати з моменту приводу підозрюваного чи відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1