ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1533/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
провівши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Самарканд Узбекистан, є громадянином Узбекистану, неодружений, проживає у АДРЕСА_1 не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
сторони провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 16.05.2018 року близько 01 години 50 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , на фоні особистих неприязних відносин, на побутовому ґрунті під час розмови з потерпілим ОСОБА_6 з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з використанням невстановленого предмету, що має колючо-ріжучі властивості, наніс один удар в область живота потерпілого, чим спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота: рана на передній черевній стінці справа та нижче рівня пупка (з евентирацією (вистоянням) петлі тонкої кишки в рану), від якої відходить рановий канал, направлений ззовні-досередини, спереду-назад, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини черевної стінки, проникає в черевну порожнину з пораненнями тонкої кишки, явищами внутрішньо-черевної кровотечі (наявність в черевній порожнині 700 мл крові).

Також ОСОБА_3 наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар в область грудної клітки, спричинивши легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітки-рани на правій переднє-боковій поверхні в проекції 9 міжребер`я по передньо-аксилярній лінії, від якої відходить рановий канал направлений ззовні-досередини глибиною до 2 см, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки; один удар в область грудної клітки, спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітки-рани на передній поверхні грудної клітки справа в проекції 4 міжребер`я, від якого відходить рановий канал направлений ззовні-досередини глибиною до 1 см, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки.

Крім того, потерпілий ОСОБА_6 захищаючись від суспільно небезпечного посягання ОСОБА_3 , прикриваючись правою рукою від ударів невстановленим предметом, що має колюче ріжучі властивості, отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді двох різаних ран долонної поверхні правої кисті.

Після вчинення злочину ОСОБА_3 з місця злочину зник.

Таким чином, ОСОБА_3 спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України.

26 червня 2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 , за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 УПК України укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст.121 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі та беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро покаявся, за час досудового розслідування та судового розгляду не вчинив нових злочинів, ознак наркоманії та психічних захворювань не виявляє.
Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зокрема, що для сторін є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України, а для підозрюваного також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1, 4, п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, які роз`ясненні підозрюваному ОСОБА_3 .
В угоді зазначено, що ОСОБА_3 розуміє вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також в угоді ОСОБА_3 зазначено, що при укладенні цієї угоди має місце його вільне волевиявлення, відносно нього не здійснювався ні фізичний, ні психологічний тиск з метою примусити його до укладення даної угоди.
ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності передбаченої ст. 389-1 КК України.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди при визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. При цьому укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі також допускається в разі надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В судовому засіданні прокурор, вважала, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги кримінально-процесуального та кримінального кодексів України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання. Передбачені законом наслідки укладення, затвердження та невиконання обвинуваченим угоди він розуміє.
Захисник вважав, що при укладенні угоди дотриманні вимоги закону та просив її затвердити.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілим є ОСОБА_6 .
В судовому засіданні судом встановлено, що потерпілим ОСОБА_6 надано письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між ОСОБА_3 та прокурором. Потерпілий ОСОБА_6 не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості, зазначив, що претензій не має.
Суд шляхом опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогами КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження цієї угоди.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Судові витрати суд покладає на ОСОБА_3 .
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 суд вважає можливим змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду від 26 червня 2018 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази футболку, кофту чорного кольору, джинси синього кольору, ніж , які зберігаються у камері схову речових доказів Дарницького УП (квитанція № 000255) знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення судово-медичної експертизи № 1055/е від 20.06.2018 року у сумі 1 619 гривень 10 копійок; судово-медичної імунологічної експертизи №235 від 21.06.2018 року у сумі 1083 гривні 50 копійок; судово-медичної імунологічної експертизи № 229 ц від 21.06.2018 року у сумі 2 963 гривні 40 копійок; судово-медичної цитологічної експертизи № 234 від 21.06.2018 року у сумі 10 378 гривень; судово-медичної цитологічної експертизи №230ц від 21.06.2018 року у сумі 977 гривень 55 копійок.
До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши ОСОБА_3 негайно з-під варти в залі суду.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя