Провадження № 1-кс/742/1187/18
Єдиний унікальний № 742/2734/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2018 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001378 від 20.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 05.12.2011 року постановою Прилуцького міськрайонного суду застосовано примусові заходи медичного характеру у зв`язку з вчиненням злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

ВСТАНОВИВ:
22.08.2018 року слідчий СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
Клопотання обґрунтоване тим, що СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області розслідується кримінальне провадження №0001378 від 20.08.2018 року за фактом відкритого заволодіння чужим майном ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.08.2018 року, близько 22 години, ОСОБА_6 , неподалік будинку №10 по вул. Соборній в м. Прилуки, діючи умисно та цілеспрямовано, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, підійшов до ОСОБА_8 , який проходив по вулиці, після чого, застосувавши до нього насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось у завданні ударів кулаком по голові та тулубу, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми та струсу мозку, та поваливши його на землю відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 12 000 грн. Після чого з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 12 000 грн.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення за яке законом передбачене максимальне покарання у виді 6 років позбавлення, тому усвідомлюючи вид та міру покарання може переховуватись від органу досудового слідства та суду. Вказаний ризик підтверджується і тим, що ОСОБА_6 не має постійного джерела прибутку.

Крім того, враховуючи те, що підозрюваний вину у вчиненні даного кримінального правопорушення не визнає в повному обсязі, потерпілий та свідки є йому відомими, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_6 незаконно впливатиме на потерпілого та свідків з метою зміни їх показань для подальшого уникнення від кримінальної відповідальності.

Оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчим і подано клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, а підозрюваний та його захисник заперечували проти такого, просили застосувати запобіжний захід, що передбачений ст.508 КПК України.

Дослідивши клопотання та докази на його обґрунтування, заслухавши пояснення слідчого, думку прокурора, підозрюваного та його захисника, допитавши свідка, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з клопотання та долучених до нього матеріалів, слідчим 20.08.2018 року розпочато кримінальне провадження №0001378 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР.
Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема - протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.08.2018 року, протоколом допиту потерпілого та протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.08.2018 року, протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
При цьому, судом береться до уваги те, що в даній конкретній ситуації наявні обставини та відомості, які переконують неупередженого спостерігача (яким в даному випадку є слідчий суддя) в тому, що ОСОБА_6 можливо скоїв злочин (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Labita v. Italy»), що вказує на існування розумної підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), і така підозра стосується правопорушення, передбаченого законом (ч.2 ст.186 КК).
Вирішуючи в даному випадку питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 слідчий суддя враховує, що статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачені випадки, коли особу може бути позбавлено свободи відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, це може бути здійснено з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення (пункт «с»).
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі з дотриманням гарантій передбачених статтею 5 Конвенції.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Суворість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, та наявність психічного захворювання на протязі тривалого часу вказують на наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування. Наявність у минулому судимості за умисний корисливий злочин безсумнівно вказує на ризик вчинення повторних злочинів. Окрім того, підозрюваний категорично заперечує свою причетність до кримінального правопорушення, а відтак ризик впливу на потерпілого та свідків, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, з огляду на початковий етап досудового слідства, є цілком обґрунтованим. Тобто, у даному кримінальному провадженні є достатньо відомостей, які вказують на наявність зазначених ризиків, передбачених у ст.177 КПК України.
Вирішуючи питання щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує психічний стан здоров`я підозрюваного та відсутність обґрунтованої впевненості щодо об`єктивної можливості забезпечення рідними та близькими останнього його правослухняної поведінки. Вказаний висновок обумовлений в тому числі і показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 матері підозрюваного, яка повідомила про особливості поведінки її сина в побуті, а також про перебіг в нього психічного захворювання.
Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового слідства застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ані вище вказаним ризикам, ані забезпечити охорону загальносуспільних інтересів.
Оскільки на момент розгляду клопотання достовірно встановити про наявність у підозрюваного ОСОБА_6 психічної хвороби чи розладу психічної діяльності не можливо, підстав для застосування положень ст.508 КПК України слідчий суддя не вбачає.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтею 177 та статтею 178 КПК є недоцільним визначення йому розміру застави у кримінальному проваджені.
Керуючись ст.ст.131,132,176-178,182,183,184,193-197,205,209,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001378 від 20.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 шістдесят днів.

Строк дії ухвали визначити до 23.10.2018 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на Прилуцький ВП ГУНП в Чернігівській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Прилуцького
міськрайонного суду ОСОБА_1