Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/385/18 Слідчий суддя ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
слідчого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 вересня 2018 року, в кримінальному провадженні, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0006237 від 19.07.2018 року,якою стосовно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Грузія, м. Поті, громадянина Грузії, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 ,
продовжено строк тримання під вартою на 60 днів , а саме: з 14.00 год. 11.09.2018 року до 14.00 год. 09.11.2018 року, із визначенням застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 88 100 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого суддіЛенінського районного суду м. Кіровограда із клопотанням, у кримінальному провадженні № 0006237, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006237,за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
Органом досудового розслідуванням ОСОБА_9 повідомлено про підозру в тому, що 18.07.2018 близько 10 годин 15 хвилин, ОСОБА_10 , з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , перебували за адресою: АДРЕСА_3 , де у них, за попередньою змовою між собою виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, з використанням «відмички», яку вони заздалегідь заготували, намагалися відчинили замок вхідних дверей та проникнути до квартири АДРЕСА_4 , з метою таємного викрадення майна належного потерпілій ОСОБА_13 . Проте, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , не вчинили усіх дій, які вважали за необхідними для доведення злочину до кінця, з причин що не залежали від їх волі, так як потерпіла ОСОБА_13 , знаходилася вдома та показала, що в квартирі є господарі. Вказане стало перешкодою для ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 для доведення злочину до кінця. Після чого, з місця кримінального правопорушення ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 зникли.
Крім того, 18.07.2018 в період часу з 11.20 годин по 11.55 годин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_10 , разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , перебував за адресою: АДРЕСА_5 , де у них, за попередньою змовою між собою виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 , діючи умисно та цілеспрямовано, за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, з використанням відмички, яку вони заздалегідь заготували, відчинили замок вхідних дверей та проникли до квартири АДРЕСА_6 , звідки таємно викрали належні потерпілій ОСОБА_14 , речі, а саме: ноутбук марки «ASUS» моделі «K55VM SX460», серійний номер С7N0AS334420297, золоті вироби, а саме: золотий браслет, 585 проби, довжиною 20см. вагою 4,5 грама, золоту каблучку 585 проби, вагою 3,5 грама, розмір 17,5, у вигляді накладок з гілочок з білого золота, золоту каблучку 585 проби, вагою 3,2 грама, розмір 17, у вигляді трикутників по бокам із вмістом дорогоцінного каміння «цирконій, та по середині маючий один дорогоцінний камінь, золоту каблучку 585 проби, вагою 4,8 грама, розмір 18, у вигляді ромба із розміщеними пелюстками квітів, срібну каблучку, 925 проби, вагою 4 грами, розмір 18,5, з каменем (бурштин) жовтого кольору, та банківську карту «ПриватБанк» з надписом на ній «Слава Україні Героям слава НОМЕР_1 », загальною вартістю зі слів потерпілої ОСОБА_14 22500 гривень. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 , разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , з викраденим зникли, майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_14 , майнової шкоди.
Крім того, 18.07.2018 приблизно о 13год. ОСОБА_11 , разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_9 , перебував за адресою: АДРЕСА_7 , де у них, за попередньою змовою між собою виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 , діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, з використанням відмички, яку вони заздалегідь заготували, відчинили замок вхідних дверей та проникли до квартири АДРЕСА_8 , звідки таємно викрали належні потерпілому ОСОБА_15 , речі, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo A536» білого кольору, золоті вироби, а саме: золотий хрестик 585 проби, вагою 1,5 грама, золотий ланцюжок 585 проби, вагою 3 грама, золоті сережки 585 проби, вагою 2 грама, срібний ланцюжок 925 проби, вагою 3 грама, срібна каблучка з синім камінцем 925 проби, вагою 3 грама, пара срібних сережок з синім камінцем 925 проби, загальною вагою 4 грама, срібний кулончик з синім камінцем 925 проби, загальною вагою 1грам, 3 наручні годинники, 1000 доларів США, що у перерахуванні до національної валюти складає 26 220 грн., 350 Євро, що у перерахуванні до національної валюти складає 10 745 грн., та 8 000 грн. Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 , разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , з викраденим зникли, майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_15 майнової шкоди.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 вересня 2018 року задоволено вищевказане клопотання слідчого та щодо підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявлені ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою наразі неможливе у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих (розшукових) дій.
А саме необхідно: провести судово-товарознавчі експертизи згідно наданих показань потерпілих; провести судово-трасологічні експертизи по вилученим з місця події речам; зібрати в повному обсязі характеризуючі дані на підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; вилучити в операторів мобільного зв`язку інформацію про зв`язок абонентів мобільних терміналів належних підозрюваним; повідомити про остаточну підозру всім підозрюваним у кримінальному провадженню, з урахуванням отриманих доказів, за участю перекладача; детально допитати підозрюваних з приводу інкримінованих їм кримінальних правопорушень, на підставі остаточної підозри, за участю перекладача; ознайомити сторони із матеріалами кримінального провадження; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просить скасувати вищезазначену ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження дії запобіжного заходу та обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом не враховано твердження сторони захисту щодо не обґрунтованості висунутої підозри ОСОБА_9 , як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовані дослідженими доказами .
При тому, що під час розгляду клопотання суддя встановив наявність обґрунтованої підозри за ч.3 ст.185 КК України, посилаючись на матеріали клопотання, а саме: протокол ОМП, протокол обшуку, протокол допиту потерпілого, протокол огляду речей.
Слідчий суддя під час винесення вказаного рішення зазначив обставини, які не відповідають фактичним обставинам дослідженим під час судового засідання.
Вважає, що в судовому засіданні та в матеріалах клопотання органом досудового розслідування не було наведено даних, що підозрюваний дійсно міг вчинити інкриміновані йому злочини. Безпосередньо підозрюваний на місці вчинення злочину і затриманий не був, в нього не було виявлено та вилучено жодного речового доказу, який би підтверджував його причетність до вказаного злочину.
Так в судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , та відсутність ризиків, стосовно вказаної особи можливо обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт

Крім того судом не враховано, що за участю підозрюваного після обрання відносно нього запобіжного заходу не проведено жодної слідчої дії але при цьому слідчий в своєму клопотанні зазначає, що йому не вистачило часу для проведення відповідних слідчих дій, що не відповідає матеріалам справи.

Вислухавши доповідача, думку захисника, якій апеляційну скаргу підтримав та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Враховуючи те, що розгляд матеріалів клопотання у суді першої інстанції відбувався за участі перекладача, який пояснив суть клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, а також те, що в апеляційній скарзі захисником не порушується питання стосовно розгляду апеляційної скарги з участю підозрюваного, колегії судді приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі підозрюваного.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

При розгляді клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів.

Підозра ОСОБА_9 , ґрунтується на наявних зібраних в ході досудового розслідування доказах, як зокрема: заявами про вчинення кримінального правопорушення, протоколами огляду місця події, протоколами допиту потерпілих, протоколом додаткового допиту потерпілого, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом огляду предметів, протоколом обшуку, протоколами допиту свідків, протоколами додаткового допиту свідків, протоколами пред`явлення речей для впізнання.
А тому, підозра, як те правильно зазначено також слідчим суддею, ґрунтується на наявних зібраних в ході досудового розслідування доказах, долучених до клопотання стороною обвинувачення та які досліджені слідчим суддею першої інстанції.

Під час апеляційного розгляду сторона захисту вказувала на те, що підозра є необґрунтованою, відсутність ризиків, підозрюваний має місце проживання.

Колегія суддів не приймає до уваги дані твердження, оскільки на етапі розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу слідчий суддя не повинен перевіряти належність та допустимість доказів, оскільки ці обставини повинні бути перевірені в ході розгляду кримінального провадження по суті.
Також під час розгляду матеріалів кримінального провадженні по суті може бути встановлена вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушення та його роль у вчиненому злочині.

Колегія суддів не приймає до уваги дані твердження, оскільки на етапі розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу слідчий суддя не повинен перевіряти належність та допустимість доказів, оскільки ці обставини повинні бути перевірені в ході розгляду кримінального провадження по суті.
Також під час розгляду матеріалів кримінального провадженні по суті може бути встановлена вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушення та його роль у вчиненому злочині.
Доводи сторони захисту, що більшість документів зазначених слідчим суддею суду першої інстанції на підтвердження обґрунтованості висунутої підозри не являються доказами в розумінні КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

На переконання колегії суддів, завершення досудового розслідування без обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 неможливе, оскільки на даний час органу досудового розслідування необхідно:

- провести судово-товарознавчі експертизи згідно наданих показань потерпілих;
- провести судово-трасологічні експертизи по вилученим з місця події речам;
- зібрати в повному обсязі характеризуючи дані на підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;
- вилучити в операторів мобільного зв`язку інформацію про зв`язок абонентів мобільних терміналів належних підозрюваним;
- повідомити про остаточну підозру всім підозрюваним у кримінальному провадженню, з урахуванням отриманих доказів, за участю перекладача;
- детально допитати підозрюваних з приводу інкримінованих їм кримінальних правопорушень, на підставі остаточної підозри, за участю перекладача;
- ознайомити сторони із матеріалами кримінального провадження;
- виконати вимоги ст. 290 КПК України;
- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_9 фіційно не працевлаштований, є громадянином іноземної держави, не одружений, офіційного постійного місця проживання немає, відомості про наявність утриманців відсутні, тобто міцність соціальних зв`язків не підтверджена.
Також підозрюваний ОСОБА_9 раніше судимий, у тому числі за вчинення аналогічних умисних корисливих злочинів, кримінальні правопорушення у яких наразі підозрюється, останній вчинив у період відбування іспитового строку.
Вказане свідчить про асоціальність особи підозрюваного, небажання стати на шлях виправлення, схильність до вчинення кримінальних правопорушень, тому є підстави вважати, що, у разі перебування на свободі, підозрюваний матиме змогу вчинити нове кримінальне правопорушення.
Враховуючи наведене і тяжкість покарання, що може загрожувати ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється, підозрюваний може вчинити спробу переховуватись від досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Також, у межах даного кримінального провадження, проведено не всі необхідні слідчі дії, а тому можливо вважати наявним з боку підозрюваного ризику вчинити незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
На даний час наявні достатні підстави вважати, що за матеріалами даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 існують ризики, передбачені п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 , а інші, більш м`які запобіжні заходи у тому числі (домашній арешт), на думку колегії суддів не забезпечать запобігання встановленим ризикам, дасть змогу підозрюваному ухилитися від кримінальної відповідальності, та впливати на потерпілих, які в судовому засіданні ще не відпали.
З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя місцевого суду обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування та правильно обрав стосовно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.
Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене колегія суддів залишає без задоволення апеляційній вимоги захисту стосовно застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Також, доводи апеляційної скарги про те, що у судовому засіданні суду першої інстанції не було доведено наявність ризиків для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також й інші доводи, є необґрунтованими та спростовуються наведеним вище.
У конкретному випадку, продовження підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.
Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_9 раніше судимий. Апеляційний суд залишає без задоволення доводи захисту про призначення запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З урахуванням вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчим суддею обґрунтовано визначено підозрюваному заставу. Визначений розмір відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.182 КПК України, який є необхідним та достатнім, з урахуванням встановлених ризиків.
Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому доводи апеляційної скарги є безпідставними і її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а тому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 177, 178, 182,183, 199, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 вересня 2018 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 на 60 днів, а саме: з 14.00 год. 11.09.2018 року до 14.00 год. 09.11.2018 року, із визначенням застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 88 100 грн., - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4