Номер провадження: 11-кп/785/171/18
Номер справи місцевого суду: 498/659/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.10.2017 року про відмову в затвердженні угоди про примирення від 27.07.2017 року, укладеної між обвинуваченим та потерпілим та повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків,

ВСТАНОВИЛА:

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_7 з початку березня 2017 року по 01.07.2017 року здійснював ремонтні роботи на території фермерського господарства «Адапт», розташованого по вул. Комплексній б/н в с. Цибулівка Великомихайлівського району Одеської області, головою якого є ОСОБА_8 . В період здійснення ремонтних робіт, ОСОБА_7 01.07.2017 року біля 18:00 годин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, маючи доступ до будівельних матеріалів, що знаходились на території ФГ «Адапт», шляхом вільного доступу, користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими власником та іншими особами, здійснив крадіжку будівельних матеріалів на загальну суму 2960 гривень. Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення судового майна (крадіжка). До суду разом з обвинувальним актом для розгляду надійшла угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.10.2017 року в затвердженні угоди про примирення від 27.07.2017 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_9 було відмовлено, зазначене кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 05.07.2017 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 КПК України.
В апеляції прокурор просить скасувати ухвалу, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог КПК України, призначити новий розгляд в суді першої інстанції, посилаючись на те, що в ухвалі необґрунтовано зазначено про відсутність підстав для продовження розгляду справи в загальному порядку, оскільки досудове розслідування закінчено в порядку ст. ст. 290, 291 КПК України з відкриттям матеріалів іншій стороні, складанням обвинувального акту і реєстрів матеріалів досудового розслідування, які вручені обвинуваченому під розписку, суддя в порушення ч. 2 ст. 314 КК України в підготовчому судовому засіданні не з`ясував думку учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду, в той час як обвинувачений та потерпілий неодноразово просили затвердити угоду, суддя порушив процес підготовчого судового засідання, не створив умови для реалізації сторонами та прокурором процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, обвинувачений сам відмовився від захисника, будь яких доказів, що він є інвалідом або що він є батьком неповнолітніх дітей суду не надав, з пам`яткою про права та обов`язки був ознайомлений. Заслухавши доповідача, прокурора який підтримав апеляцію, та вказав, що угода була укладена після виконання вимог ст. 290 КПК України, обвинуваченого ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку. Відповідно до змісту п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 р. «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом ІІІ КПК України; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. При ухвалені рішення про відмову в затвердженні угоди про примирення та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування суд вказаних норм закону дотримався.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вказаний обвинувальний акт надійшов до розгляду суду разом з угодою про примирення. Вказана угода укладена тільки за участю підозрюваного та потерпілого, без залучення захисника. З ухвали суду першої інстанції вбачається, що обвинувачений в судовому засіданні вказав на те, що він взагалі не ознайомлений з матеріалами досудового розслідування, через те, що у нього вади зору, що свідчить про порушення права обвинуваченого на захист передбачене п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК України.
Крім того, вбачається, що під час проведення досудового розслідування захисник підозрюваному, обвинуваченому взагалі не призначався, про що свідчить відсутність протоколу конфіденційної бесіди із захисником та відповідної відмови від послуг захисника, укладеної в присутності захисника. На затвердженні угоди ні обвинувачений, ні потерпілий в судовому засіданні не наполягали.
Також в судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що 27.07.2017 року між ним та потерпілим була укладена угода про примирення у даному кримінальному провадженні. В цей же день йому були надані для ознайомлення матеріали досудового розслідування, але через вади зору він не міг ознайомитись і лише підписав протокол про ознайомлення з ними. Оскільки обвинувальний акт складено і затверджено 28.07.2017 року, то належить вважати, що угода про примирення складена під час досудового розслідування.
Враховуючи викладене, з урахуванням порушення права обвинуваченого на захист, колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність підстав вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним, тож підстави для затвердження угоди відсутні, суд прийняв вірне рішення про відмову в затвердженні угоди і повернув кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу. Таке рішення суду є обґрунтованим, відповідає вимогам ч.7 ст.474 КПК України, а тому доводи в прокурора про незаконність судового рішення є безпідставними.
Посилання апелянта на те, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчено, а тому суд мав можливість призначити судовий розгляд кримінального провадження в загальному порядку є неспроможними, оскільки угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим була укладена під час досудового розслідування, то у цьому випадку встановлені судом першої інстанції обставин, що стали підставою для відмови у затвердженні угоди, унеможливлюють призначення судового розгляду у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора задоволенню не підлягають.
За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали суду.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Роздільнянського районного Одеської області від 03.10.2017 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України для усунення недоліків - без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4