АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/294/18 Справа № 704/385/18 Категорія: ст. 181, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тальнівського районного суду Черкаської області від 11.06.2018 року, якою продовжено строк домашнього арешту до 11 липня 2018 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тальне Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и л а :

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він близько 13 год. 20 хв. 10.04.2018 року, перебуваючи по АДРЕСА_1 , біля домоволодіння за адресою свого проживання, діючи умисно, незаконно, явно нехтуючи моральними та правовими нормами поведінки в суспільстві, проявляючи неповагу до прав людини на громадську безпеку та трудові права людини, із застосуванням вогнепальної зброї грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, що виразилося у пошкодженні майна Тальнівського району електричних мереж ПАТ «Черкасиобленерго», а саме службового автомобіля марки «ГАЗ» моделі 3307 АТП-17 автогідропідіймач, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким працівники вказаного підприємства приїхали для виконання своїх функціональних обов`язків, а саме відключення домоволодіння ОСОБА_6 від електромережі, у зв`язку із заборгованістю. Цими діями він створив реальну загрозу для життя зазначених працівників Тальнівського району електричних мереж ПАТ «Черкасиобленерго».

Таким чином, за вказаних обставин ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.

10 квітня 2018 року ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

11 квітня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

12 квітня 2018 року ухвалою слідчого судді Тальнівського районного суду Черкаської області підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово строком на два місяці, тобто до 12.06.2018 року.

11 червня 2018 року ухвалою слідчого судді Тальнівського районного суду Черкаської області підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту до 11 липня 2018 року.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що мета і підстави, які стали обставиною для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту не перестали існувати, є актуальними та мають місце при продовженні запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Тальнівського районного суду Черкаської області від 11.06.2018 року та постановити нову, якою обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або нічного домашнього арешту. Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що слідчий суддя не провів аналіз всіх ризиків, визначених частиною 1 статті 177 КПК України, з урахуванням особливостей кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства, зокрема практика ЄСПЛ, яка відповідно до частиною 5 статті 9 КПК України застосовується у кримінальному процесуальному законодавстві України (Рішення у справі «Смирнова проти Росії», скарги № 46133/99 та 48183/99, від 08.06.1995 у справі «Ягчі і Саргін проти Туреччини», від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії» тощо).

Вказує, що слідчому судді цілком можливим було б застосувати нічний домашній арешт або особисте зобов`язання, не порушуючи норм КПК України, оскільки за два місяці перебування під домашнім арештом він жодного разу не порушив умов домашнього арешту, справно з`являвся на виклики слідчого, інших дій спрямованих на порушення умов домашнього арешту не вчиняв.

У судовому засіданні ОСОБА_6 був відсутній. Подав заяву телефонограмою про розгляд справи без його участі. Свої апеляційні вимоги підтримав.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги та просив її відхилити. Указав, що строк дії оскаржуваної ухвали вже сплив, а саме кримінальне провадження вже передане до суду для розгляду по суті.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. При цьому підставою для застосування такого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 вказаної вище статті.

Згідно ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Продовжуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя в цілому дотримався вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого.

На думку колегії суддів, слідчий суддя місцевого суду вірно встановив, що за матеріалами досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні, тяжкого злочину проти громадського порядку та моральності, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років.

Також слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність ризиків, які вказують на необхідність застосування запобіжного заходу. Зокрема, можливість ухилення підозрюваним від правосуддя, а також вчинення ним нового злочину. Цим ризикам до цього часу дієво запобігав запобіжний захід у виді домашнього арешту, тому слідчий суддя обґрунтовано вирішив доцільним продовжити його дію.

Крім цього, колегія суддів бере до уваги, що строк дії оскаржуваної ухвали сплив ще 11 липня 2018 року, а кримінальне провадження 23 липня 2018 року вже передане для розгляду по суті до Тальнівського районного суду Черкаської області.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тальнівського районного суду Черкаської області від 11 червня 2018 року, якою продовжено строк домашнього арешту до 11 липня 2018 року включно відносно ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :