У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження, відомості про яке 11.10.2018 року внесені до ЄРДР за № 0001222 погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих матеріалів вбачається, що 11.10.2018 року в чергову частину Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області надійшло повідомлення про те, що в с. Червоне трапилась дорожньо-транспортна пригода, а саме наїзд на велосипедиста. Виїздом СОГ встановлено, що гр. ОСОБА_4 , 1982 р.н., мешканка АДРЕСА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Toyota Avensis" р.н.з. НОМЕР_1 не врахувала дорожню обстановку та допустила наїзд на велосипедиста - гр. ОСОБА_5 , 2006 р.н., мешк. АДРЕСА_2 , який рухався по краю проїзної частини по напрямку руху в с. М.Добронь. В результаті даного наїзду гр. ОСОБА_5 , було доставлено до ОКЦНН м. Ужгород із тілесними ушкодженнями.

11 жовтня 2018 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001222 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

11 жовтня 2018 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки "Toyota Avensis" р.н.з. НОМЕР_1 було оглянуто та вилучено, а в подальшому транспортний засіб поміщено на спец майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55 Ужгородського району, так як останній є тимчасово вилученим майном.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що 11 жовтня 2018 року постановою слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, автомобіль марки "Toyota Avensis" р.н.з. НОМЕР_1 визнаний речовим доказом та останній може бути використаний під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також без наявності вказаного транспортного засобу до останнього не видається можливим проведення низки експертних досліджень, а саме: експертизи технічного стану автомобіля та авто технічної експертизи, які є вкрай необхідними для забезпечення всебічного та повного досудового розслідування, а тому просить накласти арешт на автомобіль марки "Toyota Avensis" р.н.з. НОМЕР_1 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером « НОМЕР_2 », який наразі перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, 55, заборонивши використання та розпорядження ним.

У судове засідання слідчий не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Володілець майна у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасно і належним чином.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України неявка слідчого та володільця майна в судове засідання не перешкоджає розгляду внесеного клопотання про арешт майна, а тому суд, виходячи з вимог вказаної статті, вирішує внесене клопотання за наявними в матеріалах справи доказами.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали внесеного слідчим клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч.6 ст.170 КПК України).

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчим відділом Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 11.10.2018 року внесені до ЄРДР за № 0001222, з правовою кваліфікацією правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, в ході проведення якого досліджуються обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 11.10.2018 року в с. Червоне, з участю автомобіля марки "Toyota Avensis" р.н.з. НОМЕР_1 , який допустив наїзд на велосипедиста - гр. ОСОБА_5 , 2006 р.н., мешк. АДРЕСА_2 , що рухався по краю проїзної частини по напрямку руху в с. М.Добронь.

11 жовтня 2018 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки "Toyota Avensis" р.н.з. НОМЕР_1 було оглянуто та вилучено, а в подальшому транспортний засіб поміщено на спец майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55 Ужгородського району, так як останній є тимчасово вилученим майном.

Слідчим доведено, що вилучений в ході огляду місця події транспортний засіб має значення речових доказів у кримінальному проваджені № 0001222 та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки зберіг на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Крім того, слідчим доведено, що в рамках даного кримінального провадження є потреба у проведенні експертних досліджень та судових експертиз (технічного стану транспортних засобів, транспортно-трасологічної та авто-технічної експертиз), у зв`язку з чим є необхідність для подальшого детального огляду транспортного засобу та фіксації на ньому слідової інформації (деформацій) внаслідок взаємного зіткнення, характеру їх утворення, що неможливо без вказаного вище транспортного засобу.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує можливість використання транспортного засобу як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, а тому клопотання в цій частині слід задоволити.

Разом з тим, що стосується вимог слідчого про визначення місця зберігання вилученого речового доказу, то такі вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволенню, оскільки в повноваження слідчого судді, під час розгляду клопотання про арешт майна, не входить вирішення питання про визначення місця зберігання речових доказів по справі, а вказане питання є виключною прерогативою слідчого, який розслідує кримінальне провадження.

За таких обставин, внесене слідчим клопотання підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задоволити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення 11.10.2018 року огляду місця події, а саме: автомобіль "Toyota Avensis" р.н.з. НОМЕР_1 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером « НОМЕР_2 », який наразі перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, 55, шляхом заборони його використання та розпорядження.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1