Ухвала
Іменем України
25 червня 2018 року

м. Київ
справа № 127/25581/16-к
провадження № 51-6918 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 14 березня 2018 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
За вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2017 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , раніше судимого 27 листопада 2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді штрафу на суму 1190 грн,
засуджено за ч. 2 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 14 березня 2018 року зазначений вирок щодо ОСОБА_4 змінено в частині призначеного покарання. На підставі ст. 75 КК його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК. В решті вирок суду залишено без зміни.

За обставин, установлених судом першої інстанції та детально викладених у вироку, ОСОБА_4 , діючи повторно, незаконно придбав у невстановлений досудовим розслідуванням час, при невстановлених обставинах та місці особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс (далі канабіс). Цей засіб він переніс і зберігав за місцем свого проживання без мети збуту.

25 липня 2016 року о 19:25 було проведено санкціонований обшук за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 на АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено подрібнені речовини рослинного походження, фрагмент стебла з листям трав`янистої рослини, насіння рослини, електронні ваги, дві дерев`яні люльки, скляний пристрій для куріння, скляні горловини, дві металеві головки під ключ.

Згідно з висновком експерта № 1163 від 17 жовтня 2016 року досліджена подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є канабісом масою 14,35 г у перерахунку на суху речовину. Фрагмент стебла з листям трав`янистої рослини зелено-коричневого кольору є канабісом, масою 12,44 г у перерахунку на суху речовину. Подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є канабісом масою 0,663 г у перерахунку на суху речовину.

Згідно з висновком експерта № 1155 від 30 вересня 2016 року нашарування речовини коричневого кольору на внутрішніх поверхнях частини скляного пристрою для куріння містить екстракт канабісу масою 0,397 г у перерахунку на суху речовину. Нашарування речовин коричневого кольору на внутрішніх поверхнях двох металевих виробів та на внутрішніх поверхнях фрагмента виробу із скла, містить екстракт канабісу, масою відповідно: 0,141 г, 0,087 г та 0,121 г у перерахунку на суху речовину.

У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Вказує на безпідставне застосування апеляційним судом положень ст. 75 КК, у зв`язку з чим ОСОБА_4 було призначено покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості. Крім того, зазначає про невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 309 КК у касаційній скарзі не оспорюються.

Доводи прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості та безпідставне застосування положень ст. 75 КК при призначенні ОСОБА_4 покарання колегія суддів вважає необґрунтованими.
Апеляційний суд, змінюючи вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_4 покарання, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу як такого, що виключно позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, щиро розкаюється та визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, шкоди яким не завдано ані державі, ані іншим особам.
Разом з тим, взято до уваги, що ОСОБА_4 утримує тяжко хворого батька похилого віку і перебуває на обліку лікаря-нарколога.

Крім того, ОСОБА_4 , даючи пояснення в суді апеляційної інстанції та промовляючи останнє слово, щиро розкаявся, попросив вибачення з приводу скоєного, вказав, що за час перебування під вартою, а саме з 13 листопада 2017 року по 14 березня 2018 року, зробив належні висновки для себе.
Факт проте, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічною статтею був відомий суду апеляційної інстанції при призначенні покарання, який вказав, що призначений судом штраф ним сплачений, що в сукупності з іншими відомостями ураховано при визначені виду та розміру покарання.
З урахуванням наведеного, а також за наявності помякшуючих покарання обставин та відсутності обставин, що обтяжують покарання, виходячи з принципів справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на його мету, визначену положеннями ч. 2 ст. 50 КК, апеляційний суд обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, а тому застосував при призначенні покарання ОСОБА_4 положення ст. 75 цього Кодексу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення про зміну вироку суду першої інстанції, відповідно до ст. 419 КПК належним чином його мотивував. Підстав вважати це рішення незаконним чи необґрунтованим, як на цьому наполягає прокурор, колегія суддів не вбачає.
З огляду на наведене обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які потребують перевірки матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 14 березня 2018 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 єва ОСОБА_3