Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/43/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.10.2018 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду ОСОБА_2 розглянула апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 жовтня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 жовтня 2018 року скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даним рішенням, захисником-адвокатом ОСОБА_3 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 12.10.2018 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 .
Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали судового провадження, прихожу до висновку про необхідність відмовити у відкритті апеляційного провадження.
Стаття 129 Конституції України однією серед основних засад судочинства визначає забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом (КПК України).
Частиною 2 статті 309 КПК України передбачено, що крім вичерпного переліку ухвал слідчого судді, що зазначені у ч. 1 ст. 309 КПК України, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, також можуть бути оскаржені й ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній, а, виходячи з вимог ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Згідно з ч. 3 ст. 309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Дана правова норма за своєю конструкцією є імперативною.
Таким чином, конституційна норма знаходить свою реалізацію в нормах кримінального процесуального закону України, які чітко визначають порядок і дають перелік тих ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню, тобто положення п.8 ч.3 ст.129 Конституції України щодо забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, тлумачаться в сукупності з нормами процесуального закону, в яких даний конституційний припис знаходить свою реалізацію.
З апеляційної скарги вбачається, що адвокат оскаржує до суду апеляційної інстанції ухвалу слідчого судді про залишення без задоволення його скарги на бездіяльність прокурора прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Проте, ця ухвала слідчого судді від 12.10.2018 року, відповідно до вищезазначених норм закону, не може бути оскаржена в апеляційному порядку, оскільки вона не входить до вичерпного переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути предметом оскарження в апеляційному порядку на стадії досудового розслідування, у зв`язку з чим, слідчий суддя обґрунтовано зазначив в ухвалі, що вона оскарженню не підлягає.
Що стосується посилання апелянта на можливість забезпечення права на апеляційне оскарження судових рішень, зокрема ухвали слідчого судді від 12.10.2018 року, на підставі загальних засад кримінального провадження, що визначені ч.1 ст.7 КПК України та рішення Великої палати Верховного суду від 23.05.2018 року, то вони є неспроможними, виходячи з наступного.
За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні.
Питання оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування чітко врегульовано статтями 309, 310 КПК України, які є спеціальними до загальних (частина перша статті 7 КПК України).
Рішення Верховного Суду України від 23.05.2018 року, про яке зазначено в апеляційній скарзі, стосується постановлених слідчими суддями ухвал, що не передбачені кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК України.
У даному випадку, слідчий суддя постановив ухвалу, яка передбачена кримінальним процесуальним законодавством України, а саме, п.1 ч.1 ст.303 КПК України оскарження бездіяльності прокурорів, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.
Отже, виходячи з того, що апеляційні вимоги адвоката ОСОБА_3 не можуть бути розглянуті в апеляційному порядку, як того просить апелянт, у зв`язку з тим, що апеляційну скаргу подано на рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, вважаю за необхідне на підставі ч.4 ст.399 КПК України відмовити адвокату ОСОБА_3 у відкритті провадження за поданою ним апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 жовтня 2018 року.
На підставі викладеного та керуючись ст. 399 КПК України, суддя
УХВАЛИЛА:
Відмовити захиснику-адвокату ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 жовтня 2018 року.
Копію ухвали надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2