УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2018 року

м. Київ
справа № 646/7185/17
Провадження № 51-4143зно18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду від 16 квітня 2018 року за нововиявленими обставинами.
Встановлені обставини.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова

від 20 жовтня 2017 року ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку на звернення до суду зі скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а зазначене рішення слідчого судді без зміни.

Оскільки відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку

не підлягають, ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду

від 23 лютого 2018 року на підставі зазначених положень Закону ОСОБА_4 відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2017 року.

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 квітня 2018 року на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК ОСОБА_4 відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на згадану ухвалу Верховного Суду від 23 лютого 2018 року, оскільки це рішення не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із заявою, в якій просив скасувати ухвали цього суду від 23 лютого і від 16 квітня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2017 року, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2018 року заяву ОСОБА_4 було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 462 КПК і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також ОСОБА_4 було роз`яснено, що в разі, якщо він не усуне зазначені в ухвалі недоліки в установлений строк, його заява буде повернута.

На виконання ухвали Верховного Суду ОСОБА_4 повторно звернувся із заявою, в якій вказує, що судами усіх інстанцій не були належним чином перевірені його доводи щодо поважності пропуску строку на оскарження до слідчого судді дій прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Мотиви Верховного Суду
Статтею 462 КПК визначені вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Залишаючи заяву ОСОБА_4 без руху, Верховний Суд в ухвалі від 04 липня 2018 року встановив, що вона подана без додержання пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК, згідно з якими у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі і не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Верховний Суд вказував, що заява ОСОБА_4 не містила обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік, яких зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК, а також доводів, стосовно того, що такі обставини не були відомі Верховному Суду (котрий, на думку заявника, відповідно до ч. 1 ст. 463 цього Кодексу є судом тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин) при постановлені ухвали від 16 квітня 2018 року, що зумовило звернення

ОСОБА_4 саме до суду цієї інстанції в межах встановленого
ч. 1 ст. 461 КПК строку.

Перевіривши повторно подану ОСОБА_4 заяву, Верховний Суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не усунув усі вказані в ухвалі від 04 липня 2018 року недоліки та знову не дотримався вимог ст. 462 КПК.
Посилаючись формально на п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК як на підставу для перегляду за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 16 квітня 2018 року, ОСОБА_4 у заяві не наводить обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, не зазначає, яким чином ці обставини, на його думку, самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність згаданого рішення суду касаційної інстанції, постановленого в порядку п. 1 ч. 1 ст. 428 КПК, а також не обґрунтовує, чому,

на його думку, Верховний Суд відповідно до ч. 1 ст. 463 цього Кодексу є тим судом, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
Натомість доводи заяви ОСОБА_4 зводяться до незгоди з рішеннями, прийнятими судами першої та апеляційної інстанцій, які відповідно до ч. 4

ст. 424 КПК не можуть бути предметом перегляду судом касаційної інстанції (див. ухвалу Верховного Суду від 23 лютого 2018 року).
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яку не оформлено згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа

не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_4 не усунув недоліки заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, залишену без руху, Верховний Суд на підставі ч. 3 ст. 464 і п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути його заяву з усіма доданими до неї матеріалами.

На цих підставах Верховний Суд постановив:
Повернути ОСОБА_4 його заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 16 квітня 2018 року за нововиявленими обставинами з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3