Справа №127/9169/17
Провадження №1-кп/127/955/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого на посаді водія «Дітрейд ЛТД», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 14.05.2013 року Ленінським РВ УДМС України у Вінницькій області, раніше не судимого,

- у вчиненні злочинів передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001336 від 08.09.2015 року та №0004831 від 11.10.2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 07.09.2015 року, близько 01:30 години, перебуваючи на території ГСК «Поляна 2», що знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Пирогова, 129 Б, умисно, з метою заволодіння чужим майном, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з автомобіля марки «Пежо 206», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить його знайомому ОСОБА_5 , гаманець, в середині якого знаходилися грошові кошти, а саме: 600 доларів США, що в перерахунку на гривню станом на 07.09.2015 року становить 13164 грн.; 200 євро, що в перерахунку на гривню станом на 07.09.2015 року становить 4886 гривень; та 1000 гривень, а також посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та банківські картки. Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 19050 гривень.

Крім того, 10.10.2017 року, близько 22:50 години, ОСОБА_4 , перебуваючи на законних підставах в салоні автомобіля марки «Scania», державний номерний знак НОМЕР_3 , який був припаркований неподалік Західного автовокзалу, що по вулиці Хмельницьке шосе, 107, у м. Вінниці, повторно умисно, з корисливих мотивів, таємно, скориставшись відсутністю ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, викрав нетбук марки «Lenovo» моделі «S100», в корпусі чорного кольору, який належить останньому, який заховав під свій одяг та залишив салон автомобіля разом із викраденим нетбуком, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №6075/17-21 від 24.10.2017 року становила 2519 грн., вираденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю, у вчиненому розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив злочини за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: 07.09.2015 року, коли він проходив біля гаража ОСОБА_5 , то побачив автомобіль належний останньому, відчинив дверцята автомобіля та на задньому сидінні побачив гаманець, який забрав собі, у гаманці були грошові кошти в сумі 600 доларів США, 200 євро та 1000 гривень, а також посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, банківські картки.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 про відшкодування завданої злочином майнової шкоди на суму 19050 грн. визнав в повному обсязі.

Крім того, суду пояснив, що він дійсно 10.10.2017 року зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_6 в районі Західного автовокзалу у м. Вінниці. Вони з потерпілим сиділи і розмовляли в автомобілі, на якому приїхав ОСОБА_6 . Коли потерпілий вийшов з автомобіля, він скориставшись відсутністю останнього викрав з автомобіля нетбук та покинув місце злочину, нетбук здав в ломбард. Згодом він викупив нетбук та повернув його ОСОБА_6 .

Потерпіли ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснив, що в вересні 2015 року він працював в боксі ГСК «Поляна 2», що знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Пирогова, 129 Б, автомобіль він залишив на вулиці. Вранці він виявив, що його автомобіль не зачинений та з автомобіля зник його гаманець, в якому знаходилося 600 доларів США, 200 євро, 1000 гривень, а також його посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та банківські картки. Він викликав поліцію. Заявлений ним цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування завданої злочином майнової школи на суму 19050 грн. підтримав в повному обсязі. Щодо міри покарання ОСОБА_4 просив суд обвинуваченого не карати суворо.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_5 , дослідження витягів з кримінальних проваджень №0001336 та №0004831 (т.1 а.с. 109,141), протоколів прийняття заяв про злочини: ОСОБА_5 від 07.09.2015 та ОСОБА_6 від 11.10.2017 року (т.1 а.с. 110, 142-143), висновку судової трасологічної (дактилоскопічної) експертизи №313-Д від 16.09.2015 року та судової трасологічної (дослідження слідів людини та слідів тварини) №365-Т від 25.09.2015 року з довідкою про їх вартість (т.1 а.с. 112-116, 120-123); довідок Національного Банку України з офіційного сайту щодо курсу валют станом на 07.09.2015 року (т.1 а.с. 127-128); висновку судово-товарознавчої експертизи №6075/17-21 від 24.10.2017 року з довідкою про вартість її проведення (т.1 а.с. 147-151), заяви потерпілого ОСОБА_6 (т.1 а.с. 90), суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у скоєнні інкримінованих злочинів.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати:

- по епізоду викрадення майна ОСОБА_5 - за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

- по епізоду викрадення майна ОСОБА_6 - за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 , який є особою раніше не судимою (т.1 а.с. 161), на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 159-160), позитивно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с. 157-158).

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття, повне визнання ним своєї вини у вчинені злочинів та часткове відшкодування завданої злочином шкоди, завданої потерпілим.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, кількість епізодів злочинної діяльності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкцій, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України, при цьому на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, звільнивши його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, оскільки вони відповідають п. п. 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України (в редакції Закону № 1254-VI від 14.04.2009), яка діяла на момент вчинення ОСОБА_4 07.09. 2015 року злочину.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні витрати - вартість проведення криміналістичних досліджень, проведення яких було зумовлено розслідуванням вчинених обвинуваченим злочинів, на загальну суму 934,56 гривень, а саме: за висновки експертів за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №6075/17-21 від 24.10.2017 року в сумі 198,00 гривень (т.1а.с. 147-151), судово-трасологічних експертиз №313-Д від 16.09.2015 року та №365-Т від 25.09.2015 року в сумі 368,28 грн. за кожну (т.1 а.с. 112-116, 120-123).

Вирішуючи в порядку, передбаченому ст. 129 КПК України цивільний позов, заявлений в кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь позивача 19050 грн. у відшкодування завданої злочином майнової шкоди, який визнаний обвинуваченим ОСОБА_4 в повному обсязі, суд враховуючи положення ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України, відповідно до яких особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підтверджуються доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, зокрема, протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 про злочин від 07.09.2015 року (т.1 а.с. 110), довідками Національного Банку України з офіційного сайту щодо курсу валют станом на 07.09.2015 року (т.1 а.с. 127-128), а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65-67, 70, 75, 76 КК України, ст. ст. 100, 124, 129, 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна 934,56 гривень процесуальних витрат у відшкодування вартості проведення криміналістичних досліджень.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), 19050 (дев`ятнадцять тисяч п`ятдесят гривень) у відшкодування завданої злочином майнової шкоди.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази в кримінальному провадженні, а саме:

- диск з записами роздруківки по мобільному телефону НОМЕР_5 , який зберігається в матеріалах судового провадження - після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах судового провадження;

- нетбук марки «Lenovo» моделі «S100» в корпусі чорного кольору, який був поміщений на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили повернути власнику.

На підставі ч.4 ст. 174 КПК України, арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області №127/22516/17 від 20.10.2017 року на нетбук марки «Lenovo» моделі «S100», вилучений у ОСОБА_4 скасувати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: