Справа № 520/9811/18
Провадження № 1-кс/520/3433/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в місті Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0005210 від 18.12.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідування встановлено, що 10.08.2018 року, під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено полімерний прозорий пакет з залишками порошкоподібної речовини, яку упаковано в спеціальні пакети експертної служби №1143992.

11.08.2018 року вилучену порошкоподібну речовину білого кольору оглянуто та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки вона можливо являється наркотичною, обіг якої, відповідно до чинного законодавства України заборонений.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує необхідністю забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підтримали у повному обсязі.

Власник майна в судове засіданні не з`явився, з метою повідомлення про дату та час судового засідання викликався до відділу поліції, однак останній не з`явився.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку слідчого та прокурора, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з постанови про визнання предметів речовим доказом від 11.08.2018 року, тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження №0005210 від 18.12.2017 року.

Враховуючи, що тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження №0005210 від 18.12.2017 року, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження речових доказів.

На підставі викладеного, враховуючи обґрунтованість клопотання слідчого, беручи до уваги наявність правових підстав для накладення арешту майна у вигляді наявності необхідності в забезпеченні збереження речових доказів, в цілях також забезпечення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Київського ВП в місті Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0005210 від 18.12.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 10.08.2018 року в ході обшуку, проведеного за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_1 , а саме полімерний прозорий пакет з залишками порошкоподібної речовини, яку упаковано в спеціальний пакет експертної служби № 1143992.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Київського ВП в місті Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1