Справа № 191/3819/18
Провадження № 1-кп/191/285/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001496 від 08 вересня 2018 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-за ч. 1 ст. 185 КК України,за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , 01.09.2018, приблизно о 19 годині 00 хвилин, знаходився поблизу домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , куди прибув в гості до мешканця вказаного домоволодіння ОСОБА_5 . Перебуваючи на лавочці, поблизу вказаного домоволодіння, ОСОБА_3 побачив кутову шліфувальну машинку «МШК-2300П Дніпро-М», яка перебувала перед входом до вказаного домоволодіння, яку визначив, як об`єкт свого злочинного посягання та у нього раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_5 .

В цей же день, реалізовуючи свій раптово виниклий прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, дочекавшись, коли потерпілий залишить без нагляду вказане майно, впевнившись у тому, що його протиправні дії носять таємний характер, ОСОБА_3 , 01.09.2018 близько 19 годин 20 хвилин, перебуваючи поблизу території вказаного домоволодіння, викрав кутову шліфувальну машинку «МШК-2300П Дніпро-М», вартість якої згідно висновку експерта №2557/18 від 19.08.2018 становить 2041 гривня 08 копійок.

Після завершення вказаних дій, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши матеріальний збиток ОСОБА_5 на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище та при цьому пояснив, що дійсно 01.09.2018 року приблизно о 19.20 годин він перебуваючи біля домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де скориставшись тим що потерпілий ОСОБА_5 залишив майно без нагляду, викрав вищезазначену кутову шліфувальну машинку, яка належала останньому. Крадіжку здійснив з корисливих мотивів.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що будь яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, просив не карати обвинуваченого.

Враховуючи те, що обвинувачений, та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав показання в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, та погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та потерпілого, та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 65 КК України - щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та добровільне відшкодування завданого збитку, як обставини, що пом`якшують покарання за скоєне.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до середнього ступеню тяжкості, особу обвинуваченого: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування його на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, те, що він раніше не судимий, має тимчасові заробітки, характеристику за місцем проживання, а також враховує ту обставину, що шкода завдана кримінальним правопорушенням, потерпілому відшкодована.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів буде достатнім призначення покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у мінімальному розмірі.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні до обвинуваченого не застосовувалися

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Синельникове, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь судового експерта ОСОБА_6 , р/р: НОМЕР_2 , витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №2557/18 від 19.09.2018 року в розмірі 300 (триста) грн. 00 коп.
Речовий доказ, а саме кутову шліфувальну машинку «МШК-2300П Дніпро-М» залишити за належністю потерпілому (а.с.32).

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1