печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 про арешт вилученого майна,

В С Т А Н О В И В :
Прокурор військової прокуратури Київського гарнізону старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000254 від 19.11.2017 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, -звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено 31 січня 2018 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/3948/18-к від 25.01.2018 прокурором військової прокуратури Київського гарнізону молодшим лейтенантом юстиції ОСОБА_7 проведено обшук в належній власності громадянці ОСОБА_4 , в автомобілі марки «Меrsedes- Веnz МL 250» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , а саме: автомобіль марки «Меrsedes- Веnz МL 250» д.н.з. НОМЕР_1 , та одночасно поновлення строку на звернення із зазначеним клопотанням.
Клопотання підтримано прокурором ОСОБА_3 та обґрунтовано наступним.
Військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000254 від 19.11.2017, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. З ст. 368 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.
Відповідно до наказу голови Державної фіскальної служби України (далі за текстом - ДФС) від 26.04.2016 № 1587-0 ОСОБА_4 призначено на посаду заступника начальника Київської міської митниці ДФС.
31 січня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч3 ст.368 КК України.
31 січня 2018 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/3948/18-к від 25.01.2018 прокурором військової прокуратури Київського гарнізону молодшим лейтенантом юстиції ОСОБА_7 проведено обшук в автомобілі марки «Меrsedes- Веnz МL 250» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить громадянину ОСОБА_4 , та яким користується останній. В ході проведення вказаного обшуку виявлено та у подальшому вилучено наступні предмети: два мобільних телефони та вказаний автомобіль.
Надалі, 01.02.2018 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва на вищевказане майно підозрюваного ОСОБА_4 вилучене в ході обшуку накладено арешт.
Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає кримінальну відповідальність у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких.
29.03.2018 прокурором у провадженні підготовлено та скеровано до суду клопотання про передачу арештованого майна до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів майна. Того ж дня, Печерським районним судом м. Києва надано ухвалу, якою задоволено клопотання.
16.04.2018 за результатами розгляду апеляційної скарги сторони захисту колегією слідчих суддів Апеляційного суду м. Києва знято арешт з вищевказаного вилученого майна та скасовано ухвалу суду першої інстанції, а саме Печерського районного суду м. Києва.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2, 3, 5 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо є достатні підстави, що вони, зокрема, використані як засоби вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, а також одержані внаслідок вчинення кримінального
правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Порядок призначення цього додаткового покарання встановлений у ч. 2 ст. 59 КК, відповідно до якої конфіскація майна встановлюється за тяжкі (ч. 4 ст. 12 КК) та особливо тяжкі (ч. 5 ст. 12 КК) корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК України.
Отже, відповідно до закону конфіскація майна може бути призначена лише за умови, якщо: а) вчинений особою злочин є тяжким або особливо тяжким; б) цей тяжкий або особливо тяжкий злочин є корисливим', в) це до-даткове покарання передбачене в санкції статті Особливої частини КК, яка встановлює відповідальність за корисливий тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Таким чином, прокурор приходить до висновку, що з метою збереження речей, предметів та документів, які були знаряддям, предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та були безпосередньо вилучені під час проведення обшуку в автомобілі, яким користується ОСОБА_4 , на останні необхідно накласти арешт.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_5 заперечували проти поданого клопотання, подавши відповідні письмові матеріали, вказуючи на зловживання стороною кримінального провадження свого права на звернення із вказаним клопотанням, оскільки питання щодо можливого забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на зазначене майно вирішено у встановлені строки.
Вислухавши пояснення, вивчивши надані сторонами письмові докази, слід дійти наступного висновку.
Встановлено, що 30 січня 2018 року було вилучено зазначений вище автомобіль. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2018 було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт, в тому числі на вилучений транспортний засіб, який знаходиться в користуванні ОСОБА_4 .
При цьому 16.04.2018 ухвалою Апеляційного суду м. Києва вказану ухвалу слідчого судді було скасовано, а в задоволенні клопотання слідчого відмовлено.
Отже слід визнати те, що сторона кримінального провадження скористалась своїм правом на вирішення питання про арешт тимчасово вилученого майна, та майна, яке належить підозрюваному у встановленому законом порядку та строки.
Діючий КПК України не передбачає повторного вирішення питання про арешт тимчасово вилученого майна.
Слід зазначити про те, що сторона обвинувачення звернувшись із клопотанням та вказуючи на те, що вказаний трасопртний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні, не надала вагомих аргументів в підтвердження цих обставин, обмежившись формальним посиланням на необхідність збереження вказаного предмету.
З огляду на зазначені обставини в задоволенні поданого клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.стю 2,16,170-173,309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
в задоволенні клопотанні прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 про арешт вилученого майна, відмовити. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1