Справа №718/2558/18
Провадження №1-кп/718/146/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2018 року м. Кіцмань Чернівецький область
Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000159 від 28.05.2018 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, інваліда ІІ групи, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_3

законного представника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 28 травня 2018 року приблизно о 03:00 год., перебуваючи в м. Заставна по вул. Незалежності на території міського кладовища, діючи умисно, застосувавши до ОСОБА_7 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме наніс останньому один удар лівою рукою в обличчя, в результаті чого ОСОБА_7 завдано, згідно висновку експерта №123-Е від 30.07.2018 року, тілесні ушкодження у вигляді садна на обличчі, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, та відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 900 грн., які належали ОСОБА_7 .

Надалі ОСОБА_3 із вищезазначеними грошовими коштами з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому збитків на загальну суму 900 гривень.

Заступник начальника ВП начальник СВ Заставнівського відділення поліції Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області капітан поліції ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні.

ОСОБА_3 , як особа, відносно якої до суду внесено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, у судовому засіданні вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю визнав та не заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_3 , оскільки його хвороба, не дозволяла і не дозволяє йому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні надав покази стосовно вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння відносно нього, вказавши, що 28 травня 2018 року приблизно о 03:00 год. ночі він повертався додому з нічної зміни та побачивши, що його переслідують, вирішив заховатися на території міського кладовища, де йому ОСОБА_3 наніс один удар лівою рукою в обличчя та викрав кошти в сумі приблизно 900 гривень.

Захисник ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_5 , та законний представник ОСОБА_6 у судовому засіданні просили клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_3 задовольнити.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, приходить до висновку про наявність належних правових підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, викладеного у клопотанні, підтверджується також наступними дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме: висновком експерта №123-Е від 30.07.2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_9 мало місце тілесне ушкодження у вигляді садна на обличчі, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, у відповідності до висновку судово-психіатричної експертизи №309 від 08.08.2018 року, ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням у формі помірної розумової відсталості з порушенням поведінки та емоцій. За своїм психічним станом він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, підекспертний ОСОБА_3 теж виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у формі помірної розумової відсталості з порушенням поведінки та емоцій. За своїм психічним станом він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час, підекспертний ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом Чернівецькій обласній психіатричній лікарні.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що фактичні обставини скоєного суспільно-небезпечного діяння, доведеність вини підозрюваного та кваліфікація його дій, учасниками процесу не оспорюється, при цьому, ці особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, їм роз`яснено про позбавлення їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд знаходить недоцільним дослідження інших доказів і приходить до висновку, що пред`явлена ОСОБА_3 підозра знайшла своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі.

Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази у їх сукупності, суд вважає, що зазначене суспільно небезпечне діяння підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.2 cт. 186 КК України, тобто, грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, однак не є злочином у зв`язку з тим, що на момент вчиненого суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_3 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, тобто не був суб`єктом вчиненого діяння через неосудність.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування передбачено, що зазначені примусові заходи мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

У силу ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння. Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ст.512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а у силу ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 з урахуванням характеру та тяжкості наявного психічного захворювання, ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, а також тяжкості вчинення суспільно небезпечного діяння, необхідно задовольнити і застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, а саме в Чернівецькій обласній психіатричній лікарні.

Підстав застосування інших видів примусових заходів медичного характеру, передбачених ст.94 КК України, суд не вбачає.

Процесуальні витрати за проведення експертиз слід віднести на рахунок Держави.

З урахуванням викладеного, на підставі ст.19, ст.92, ст.93, ст.94 КК України, керуючись ст.ст.395, 505, 512, 513, 516 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання заступник начальника ВП начальник СВ Заставнівського відділення поліції Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області капітан поліції ОСОБА_8 , затвердженого прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, а саме в Чернівецьку обласну психіатричну лікарню.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня її проголошення, з подачею апеляції через Кіцманський районний суд Чернівецької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію ухвали суду негайно, після її проголошення, вручити прокурору, ОСОБА_3 , його захиснику та законному представнику.

Суддя ОСОБА_1