Справа № 154/2496/17
Номер провадження: 1-в/156/10/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 представника Іваничівського МРВ з питань пробації ОСОБА_4 засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт Іваничі клопотання заступника начальника Іваничівського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про вирішення питання про застосування покарань призначених за двома вироками щодо ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в :

Заступника начальника Іваничівського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання про застосування покарань призначених за двома вироками щодо засудженого ОСОБА_5 в порядку п. 11 ст. 537, ст. 539 КПК України. Клопотання мотивує наступним. ОСОБА_5 вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.11.2017 року визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 3 ( три) роки та на підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 ( два) роки із застосуванням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України . Окрім цього, 12.01.2018 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області ухвалено вирок відносно ОСОБА_5 , яким його засуджено за ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 ( одного) року 6 ( шести) місяців обмеження волі та у відповідності до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки , передбачені ст. 76 КК України . Таким чином, при ухвалені вироку Володимир-Волинським міським судом від 12.01.2018 року щодо ОСОБА_5 не було враховане покарання призначене йому вироком Ковельського міськрайонного суду від 28.11.2017 року.

В судовому засіданні представник Іваничівського МРВ з питань пробації ОСОБА_4 клопотання підтримав та просить його задовольнити. Пояснив, що на виконання до Іваничівського МРВ надійшло два вироки відносно однієї і тієї ж особи ОСОБА_5 , тому він звернувся до Іваничівського районного суду Волинської області з клопотанням про вирішення питань про порядок застосування покарань призначених ОСОБА_5 . Так як при ухвалені вироку Володимир-Волинським міським судом від 12.01.2018 року щодо ОСОБА_5 не було враховане покарання призначене йому вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.11.2017 року, тому просить вирішити питання про об`єднання вироків . Клопотання подано до Іваничівського районного суду на підставі п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, а саме - до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Прокурор просить відмовити в задоволенні клопотання, оскільки Іваничівський районний суд Волинської області не вправі вирішувати дане питання.

Засуджений пояснив, що був засуджений Ковельським міськрайонним судом 28 листопада 2017 року, при ухваленні вироку Володимир-Волинським міським судом 12 січня 2018 року як суду, так і прокурору було відомо про наявність вищевказаного вироку . Вирішення питання про застосування покарань призначених за двома вироками покладає на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 11 ч. 1ст. 537 КПК України під час виконання вироків, суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Відповідно п. 2 ч. 2ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 11 частини першої статті 537 цього Кодексу, а саме під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно ч. 1-3, 5 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті57, частини першої статті58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13 частини першої статті 537цього Кодексу. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Частинами 1, 3, 4 ст. 70 КК України визначено, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. До основного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за злочини, у вчиненні яких особу було визнано винною. За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті,призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1ст. 71 цього ж Кодексу якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин,суд до покарання, призначеного за новим вироком,повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з роз`ясненнями, наданими в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21 грудня 1990 року №11, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 411 КПК, питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову. Зокрема, не можна у такому порядку: виключити з вироку кваліфікуючу ознаку злочину і посилання на обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність; уточнити призначене покарання (як основне, так і додаткове) щодо його виду та строку тощо.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст. 71 КК) (2341-14) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. За наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК( 2341-14 ) та статей 411,413 КПК. Згідно до ст.ст.537ч.1 п.11,539 КПК України, під час виконання вироків суд, який постановив вирок, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Як вбачається з матеріалів справи засуджений вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України 04.06.2017 року, за який він був засуджений вироком Ковельського міськрайонного суду від 28.11.2017 року. 26.04.2017 року та 16.05.2017 року , тобто до ухвалення вироку в першій справі, ОСОБА_5 вчинив нові злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, за які засуджений вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12.01.2018 року. При призначенні покарання судом не враховано вирок Ковельського міськрайонного суду від 28.11.2017 року , який набрав законної сили на момент ухвалення вироку.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, частково чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Разом з цим, вказана норма закону застосовується лише у випадку, коли щодо засудженого є вирок, який не звернений до виконання і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок. У такому випадку суд за місцем виконання вироку, визначаючи порядок застосування покарання засудженому, зобов`язаний керуватися ст. 71 КК України. Натомість в ситуації, яка склалася з виконанням зазначених вище вироків щодо ОСОБА_5 фактично йдеться не про визначення порядку застосування покарання при наявності декількох вироків, оскільки обидва вироки були звернені до виконання, а про непризначення йому покарання за ч. 4 ст. 70 КК України при постановленні останнього за часом вироку Володимир-Волинським міським судом , що не вправі вирішувати суд при розгляді питань, пов`язаних із виконанням вироку.

Отже, враховуючи вищевикладене, з метою недопущення порушення суті вироків і погіршення становища засудженого ОСОБА_5 суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст.537,539 КПК України,-

ухвалив :
В задоволенні клопотання заступника начальника Іваничівського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про вирішення питання про застосування покарань призначених за двома вироками щодо ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський районний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1