АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/667/17 Номер провадження 11-кп/786/215/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
із секретарем ОСОБА_5
за участі прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Козельщинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області на вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 серпня 2017 року,

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Гребінка Полтавської області, українець, громадянин України, освіта професійно-технічна, не одружений, не працюючий, Проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту.

На підставі ст.105 КК України ОСОБА_8 звільнено від призначеного покарання та застосовано до нього примусовий захід виховного характеру, передбачений п.1 ч.2 ст.105 КК України, у вигляді застереження.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він в червні 2016 року, перебуваючи на поблизу лісосмуги в с.Василівка Козельщинського району Полтавської області, незаконно придбав дикорослі рослини коноплі, переніс їх до господарства за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , де виготовив наркотичний засіб канабіс загальною масою в перерахунку на суху речовину 5, 043 г., який зберігав за місцем свого проживання без мети збуту.
27 травня 2017 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 у АДРЕСА_1 , у господарському приміщенні працівниками поліції було виявлено та вилучено вищезгаданий наркотичний засіб.
На вказаний вирок прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд вказаного кримінального провадження в суді першої інстанці, оскільки судом хоча і було ініційовано складання досудової доповіді, у відповідності до положень ст.314 КПК України, однак під час судового розгляду провадження досудову доповідь не було досліджено та не взято до уваги при постановленні рішення і, відповідно, не відображено в мотивувальній частині вироку. Вказане свідчить про неналежне встановлення відомостей про особу неповнолітнього, всупереч вимогам ст.ст. 485, 487 КПК України, що перешкоджає виконанню судом, передбаченої п.3 ч.1 ст.65 КК України, законодавчої вимоги щодо всебічного з`ясування обставин, які характеризують особу винного, призначення покарання, необхідного і достатнього для виправлення особи та запобігання новим злочинам.
Інші учасники судового розгляду вирок не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та вважали вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Судом під час розгляду справи, у відповідності до вимог ст.485 КПК України повно та всебічно досліджено обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні щодо неповнолітнього: досліджено дані, що характеризують особу неповнолітнього обвинуваченого, умови його життя, навчання та виховання.

Як вбачається з матеріалів провадження, питання щодо складання досудової доповіді було ініційовано судом першої інстанції під час підготовчого судового засідання, однак на адресу місцевого суду вона надійшла лише 29.08.2017 року, тобто після ухвалення судом вироку. При цьому прокурор в своїй апеляційній скарзі не зазначає, яким чином зміст даної досудової доповіді може вплинути на призначене покарання та звільнення від нього.

Тому, неврахування досудової доповіді у даному випадку, за наявності інших даних, що характеризують особу обвинуваченого, само по собі не перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення і, відповідно, не тягне за собою скасування вироку.

Призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Суд обгрунтовано дійшов висновку про необхідність звільнення ОСОБА_8 від покарання на підставі ст.105 КК України. Правильність призначення такого покарання та звільнення від нього, а також обрання примусових заходів виховного характеру саме у виді застереження ніким не оспорюється. Більше того, в суді першої інстанції прокурор також просив призначити обвинуваченому покарання у виді арешту та звільнити його від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді застереження, а обвинувачений та його захисник із такою позицією погодились.

Враховуючи викладене, вирок суду першої інстанції є законним і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 серпня 2017 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4