Справа № 545/1842/15-к
Провадження № 1-кп/545/107/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2018 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м.Полтава обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001197 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У підготовчому судовому засіданні з розгляду вказаного кримінального провадження потерпілий ОСОБА_8 подав скарги від 10 травня 2018 року, 05 червня 2018 року, 11 червня 2018 року, 18 червня 2018 року на бездіяльність Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області щодо невиконання примусового приводу, яку мотивував тим, що дана справа неодноразово призначалась до розгляду, але у зв`язку з ухиленням обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від явок в судові засідання 02 квітня 2018 року, 18 квітня 2018 року та 02 травня 2018 року, розгляд матеріалів провадження постійно переносився та застосовувався примусовий привід до вказаних осіб. Ухвали суду про привід обвинувачених виконано не було без достатніх та обґрунтованих на те причин, без здійснення достатніх заходів, спрямованих на реальне їх виконання. За таку бездіяльність особа, на яку покладено обов`язок виконання приводу, може бути притягнута до відповідальності. Право на подання вказаної скарги йому гарантовано ст.55 Конституції України.

В скаргах просив визнати протиправної бездіяльність Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП у Полтавській області щодо невиконання ухвал суду про привід обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та зобов`язати Полтавський РВП Полтавського ВП ГУНП у Полтавській області виконати ухвали суду про привід обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Крім того, 11 червня 2018 року потерпілий ОСОБА_8 до суду подав скаргу на тривалий строк розгляду справи, в який просив визнати протиправним тривалий розгляд справи №545/1842/15-к, кримінальне провадження №0001197 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України та ОСОБА_5 за ч.2 ст.342 КК України; визнати протиправною бездіяльність Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області щодо порушення розумних строків розгляду вказаної справи у зв`язку з невиконанням примусових приводів обвинувачених; зобов`язати Полтавський РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області забезпечити виконання примусових приводів обвинувачених у строки встановлені судом.

В судовому засіданні потерпілий підтримав вимоги скарги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Учасники кримінального провадження при вирішення вказаних скарг покладались на розсуд суду.

Суд, заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання з розгляду кримінального провадження, оглянувши матеріали провадження, приходить до висновку, що скарги потерпілого до задоволення не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що під час судового розгляду кримінального провадження №0001197 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України у зв`язку з ухиленням обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від явок в судові засідання, призначених 02 квітня 2018 року, 18 квітня 2018 року та 02 травня 2018 року ухвалами Полтавського районного суду Полтавської області винесено ухвали про примусовий привід обвинувачених в судове засідання Полтавського районного суду Полтавської області на призначений час. Разом з тим, дані особи в судове засідання доставлені не були, тобто примусовий привід виконаний не був.

У зв`язку з чим ОСОБА_8 оскаржив дії працівників поліції Полтавського РВ Полтавського відділу поліції в Полтавській області, які полягають у невиконанні примусового приводу до Полтавського районного суду Полтавської області.

Частиною першою ст.303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування до суду.

Відповідно до ч.2 ст.304 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.304 КПК України під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої ст.303 КПК України, а саме: рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.

Вказаний перелік є вичерпним та не є альтернативним, а тому в даному випадку бездіяльність щодо не забезпечення працівниками Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області виконання ухвали суду про застосування примусового приводу, до суду не оскаржується.

Щодо доводів потерпілого, що на підставі ст.55 Конституції України він може оскаржити бездіяльність працівників Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, суд приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст.55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Враховуючи наведені положення кримінального процесуального закону, які не суперечать вимогам ст.55 Конституції України, ст.ст.2, 3, ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус Суддів», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини, суд вважає, що ОСОБА_8 оскаржив до суду бездіяльність працівників Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області щодо не забезпечення виконання ухвал суду про застосування примусових приводів відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та скаржився на тривалий строк розгляду кримінального провадження, однак вказані скарги не можуть бути предметом оскарження в підготовчому судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарг потерпілого ОСОБА_8 від 10 травня 2018 року, 05 червня 2018 року, 11 червня 2018 року, 18 червня 2018 року на бездіяльність Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області щодо невиконання примусового приводу обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - відмовити.

У задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_8 від 11 червня 2018 року на тривалий строк розгляду справи, бездіяльність Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області щодо примусових приводів обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ст.392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1