№ 336/4585/18 пр. 1-кс/336/1397/2018
УХВАЛА

Іменем України

14 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002720 від 11.08.2018 року за ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому зазначив, що 11 серпня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002720 внесено відомості за ч. 1 ст. 309 КК України за фактом незаконного зберігання наркотичних засобів.

В клопотанні зазначив, що під час проведення огляду ділянки місцевості біля будинку № 29 по вул. 8 Березня у м. Запоріжжі, де о 14 годині 05 хвилин 11 серпня 2018 року співробітниками поліції був здійснений огляд ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого було виявлено поліетиленові згортки з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження.

Посилаючись в обгрунтування клопотання на те, що ці згортки має ознаки речового доказу в кримінальному провадженні, так як є предметом незаконного обігу, що зберігає на собі сліди злочину, в інтересах забезпечення збереження речових доказів просить про накладення арешту на вказані речовини.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, надали заяви про розгляд клопотання без їх участі.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Виходячи із змісту наведених процесуальних норм предметом арешту може бути майно, що належить певній особі.

Ознаки майна наведені в Цивільному кодексі України.

Зокрема, відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, а згідно із ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Так як речовина, отримана в процесі огляду місця події, на думку слідчого, є наркотичним засобом, тобто предметом, що не охоплюється цивільним оборотом, суддя не може констатувати в цій речовині ознак майна.

Між тим, як зазначено об`єктом арешту, може бути лише майно особи.

Завданням арешту майна в силу ст. 170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, однією з підстав для накладення арешту є наявність ризику приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вирішуючи клопотання не на користь особи, яка з ним звернулась, слідчий суддя не тільки не вбачає ознак майна в речі, про арешт якої клопочеться слідчий, а й наявності наведених ризиків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Оскільки слідчий не довів правової підстави для застосування арешту вказаного предмету, як не довів і наявність ризиків його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя не вбачає процесуальних підстав для ухвалення рішення на користь доводів клопотання.

Керуючись ст. ст. 167-173, 233, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_2 про накладення арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1