Справа №295/3981/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0001046 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Печора, Псковської обл., Російської Федерації, не працюючого, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:

09.03.2018 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебував на кухні квартири АДРЕСА_2 , де разом із своїм братом ОСОБА_7 розпивали алкогольні напої.

В подальшому, цього ж дня та у вказаний час, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 , в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, своєю правою рукою, в якій знаходився предмет ззовні схожий на ніж, наніс один удар в область черепної порожніти ОСОБА_8 , праворуч, внаслідок чого останньому спричинив тілесні ушкодження у вигляді: рани передньої черевної стінки, проникаючої в черевну порожнину з пошкодженням правої долі печінки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент його спричинення. ОСОБА_4 , умисно заподіяв ОСОБА_7 тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, яке за ступенем тяжкості віднесено до тяжких.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся. Просив не позбавляти його волі. Цивільний позов визнав повністю. Показав, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності та тілесні ушкодження ОСОБА_7 завдано ним кухоним ножем.

Потерпілий в судовому засіданні показав, що 09.03.2018 року близько 17 години 30 хвилин події з ОСОБА_4 виникли із-за неприязнених стосунків. Претензій матеріального та морального характеру до останнього не має. ОСОБА_4 є його рідним братом, хоча батьки у них різні, а мати одна. Просив застосувати міру покарання обвинуваченому не пов`язану з позбавленням волі.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття у вчиненні злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд також враховує і те, що обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до умисних тяжких злочинів, характеризується позитивно за місцем проживання, має хронічні захворювання, те що потерпілий не наполягав на позбавленні волі обвинуваченого, на обліках в наркодиспансері та психдиспансері не перебуває, а тому приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим призначає покарання у виді позбавлення волі, звільнивши на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

Цивільний позов, заявлений прокурором підлягає задоволенню повністю. Витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 слід стягнути з обвинуваченого на користь Департаменту бюджету та фінансів Житомирської міської ради у сумі 4062 гривни.

Долю речових доказів по справі вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 128, 349, 370 - 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України засудженого звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків :

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання попереднього ув`язнення з 09.03.2018 по 12.03.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Цивільний позов прокурора задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_4 на користь Департаменту бюджету та фінансів Житомирської міської ради 4063 (чотири тисячі шістдесят три) гривни витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_7 .

Речові докази:

змиви речовини бурого кольору, предмет ззовні схожий на кухонний ніж, футболку червоного кольору, светр темно-синього кольору, светр сірого кольору - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1