пр. № 1-кс/759/1726/18
ун. № 759/6403/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року суддя Святошинського районного суду м. Києва П’ятничук І.В., розглянувши в м. Києві заяву Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Підйомні машини» про закриття кримінального провадження №0012135 від 11.10.2013 р.,-

в с т а н о в и в :

02.05.2018 р. до суду надійшло вищезазначена заява Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Підйомні машини» про закриття кримінального провадження №0012135 від 11.10.2013 р.

02.05.2018 р. справа передана в порядку автоматизованого розподілу судді П’ятничук І.В.

Як вбачається з вказаного звернення, генеральний директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Підйомні машини» про закриття кримінального провадження №0012135 від 11.10.2013 р. просить закрити кримінальне провадження №0012135 від 11.10.2013 р. яке перебуває в провадженні Київської місцевої прокуратури №8.

Вивчивши зміст вказаної заяви і додані до неї документи, слідчий суддя вважає за необхідне у відкритті провадження відмовити з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що подана заява не відповідає вимогам ст.303 КПК України, яка чітко регламентує, які саме рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на їх оскарження, а саме:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов’язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Зазначений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, є вичерпним.

Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що подані матеріали заяви не відповідають вимогам ст. 303 КПК України, подані матеріли підлягають поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 36, 303, 304, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У х в а л и в :

У відкритті провадження за заявою Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Підйомні машини» про закриття кримінального провадження №0012135 від 11.10.2013 р.,-- відмовити.

Скаргу з доданими матеріалами повернути генеральному директору Товариства з обмеженою відповідальністю «Підйомні машини».

Ухвала може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали.

Cлідчий суддя І.В.П’ятничук