Справа № 357/953/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/692/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 26.06.2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2016 і остаточно призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, та штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., виконувати самостійно.
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку ОСОБА_7 повторно незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання без мети збуту.

11.12.2017 року о 17 годині 20 хвилин відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду за № 357/10537/17 від 16.11.2017 року проведено санкціонований обшук квартири АДРЕСА_2 , власницею якої є ОСОБА_8 . В ході здійснення обшуку, в одній із кімнат в плафоні настільної лампи, яка знаходилася на письмовому столі, виявлено та вилучено контрацептив з рідкою речовиною червоно-коричневого кольору невідомого походження. Крім цього, в ході проведення подальшого обшуку зазначеної квартири, в іншій кімнаті, яка знаходиться зліва від входу вказаного помешкання, на ліжку під подушкою виявлено та вилучено медичний шприц одноразового використання ємкістю 20 мл., заповнений до позначки 10 мл. рідиною коричневого кольору невідомого походження. Виявлені та вилучені предмети належать ОСОБА_7 , які він повторно, незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта № 11-2/8459 від 02.01.2018 року надана на дослідження рідина коричневого кольору масою 9,712 г., що знаходиться в ін`єкційному шприці одноразового використання номінальною ємністю 20 мл, містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований. Надана на дослідження рідина світло-коричневого кольору масою 3,861 г., що знаходиться у зв`язаному презервативі, містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований. Загальна маса опію ацетильованого (в перерахунку на суху речовину) становить 0,757г.

В суді першої інстанції справа розглядалась за приписами ст.349 КПК України.

На вказаний вирок обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, пом`якшивши його, та обрати міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.

Не оспорюючи фактичних обставин злочину, вважає, що за своєю суворістю покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Вказує, що проживає з матір`ю та братом. Брат ОСОБА_9 є інвалідом другої групи з дитинства, не працевлаштований, отримує незначну пенсію по інвалідності. Мати ОСОБА_8 , є пенсіонеркою, отримує також низьку по розміру пенсію, тяжко хворіє. Її пенсії недостатньо для проживання та придбання ліків.

Зазначає, що офіційно не влаштований, проте проводить слюсарні авторемонтні роботи, працює по найму на будівництві приватних господарських споруд і має змогу матеріально допомагати своїм рідним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 307 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги закону були дотримані судом першої інстанції в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_7 має відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненого повторно, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.

Порушень вимог закону при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, не перевіряється відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджено вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2018 року та визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді у виді 2 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2016 і остаточно призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, та штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На думку колегії, суд першої інстанції, внаслідок повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до правильного висновку про доведеність вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначеного судом покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває під профілактичним наглядом у лікаря-нарколога з приводу вживання наркотичного засобу зі шкідливими наслідками з 2017 року, під наглядом у лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий і скоїв даний злочин не відбувши покарання за попереднім вироком суду під час випробування і іспитового строку. У скоєному злочині чистосердечно розкаюється, своїми діями активно сприяв розкриттю злочину. Згідно доповіді органу з питань пробації вбачається, що ОСОБА_7 має високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк не можливе.

Вивченням матеріалів справи, колегією суддів не встановлено даних, які б свідчили про невідповідність ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через тяжкість призначеного покарання, у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині є безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та мірою призначеного йому покарання.

Будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено, у зв`язку із чим вирок суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України.

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2018 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Головуючий:

Судді: