Єдиний унікальний номер 236/863/17
Номер провадження 11-кп/775/89/2018

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.07.2018 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області в режимі відеоконференції з Краснолиманським міським судом Донецької області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 07.07.2017 р., яким обвинуваченого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ярова Краснолиманського району Донецької області, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( одна тисяча сімсот) грн.,
за участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 07.07.2017р. обвинуваченого ОСОБА_6 (далі-обвинувачений) визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( одна тисяча сімсот) грн.

На зазначений вирок суду захисником ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого (далі-захисника) подано апеляційну скаргу, в якій він:

- не погоджується з вироком, вважає, що він підлягає скасуванню із закриттям кримінального провадження на підставі п.3 ч.1.ст.284 КПК України, оскільки невстановлені достатні докази для доведення винуватості обвинуваченого в суді і вичерпані можливості їх отримати;

-зазначає, що суд без урахування практики ЄСПЛ, в порушення вимог ст.ст.5 ст.9, 90 КПК України, ухвалив незаконний вирок стосовно обвинуваченого, в якому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, та не підтверджені належними доказами;

-стверджує, що суд помилково взяв до уваги, на його думку, сумнівні показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які є особами, що вживають наркотичні засоби, особисто їм обвинувачений був невідомий, вони не пам`ятають чітко події, які описують, також були основними свідками обвинувачення при постановленні ухвали слідчого судді про обшук за місцем реєстрації обвинуваченого;

- зазначає, суд також необґрунтовано взяв до уваги показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в суді про їх обізнаність щодо вживання обвинуваченим наркотичних засобів шляхом паління, оскільки вказані свідки, згідно їх же показань, знаходились в стані алкогольного сп`яніння, та не могли фізично з урахуванням відстані між проїзною частиною дороги та гаражем, а також з урахуванням розташування гаража, бачити це;

-вказує, що протоколі обшуку будинку за місцем мешкання обвинуваченого від 01.02.2017р. не зазначено конкретне місце безпосереднього виявлення предмета схожого на рушницю, 8 патронів, 2 поліетиленові пакети з рослинами зеленого кольору, одна рослина зеленого кольору, металева коробка з рослинами зеленого кольору, два фрагмента пластикової пляшки;

- зазначає, що суд помилково прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які були понятими при проведенні обшуку у домоволодінні обвинуваченого, оскільки згідно показань ОСОБА_12 він знаходився не до кінця обшуку, з 12-30 год. по 13-00год. він знаходився в суді на проголошенні вироку; обшук завершився о 14-14 год.; всі документи з обшуку зазначений свідок підписував пізніше в суді, що в свою чергу свідчить про те, що дружина обвинуваченого не отримувала копії протоколу обшуку;

- зазначає, що в порушення ст. 104 КПК України під час обшуку неодноразово безпідставно припинявся відеозапис, копію протоколу обшуку дружині обвинуваченого не вручалось взагалі, слідчий тривалий час був відсутній, у протоколі не відображені зауваження осіб, які були присутні при обшуку, не зазначена послідовність обшуку, повні анкетні дані учасників, спосіб ідентифікації вилучених речей, наявність або відсутність замку на дверях літньої кухні; помилково зазначено місце вилучення фрагментів пластикових пляшок;

-вказує, що в порушення ст. 105 КПК України відсутні додатки до протоколу обшуку, а саме не зазначено, яким чином долучався відеозапис до матеріалів кримінального провадження, що було проігноровано судом під час розгляду справи;

-зазначає, що органом досудового слідства не наданий оригінал електронних носіїв, на які фіксувався обшук, що суперечить вимогам ст. 107 ч. 3 КПК України, з урахуванням попередніх доводів та цього протокол обшуку є недопустимим доказом по справі;

-вважає, що в суді не здобуто достатніх та об`єктивних даних про те, що виявлена в літній кухні за місцем мешкання обвинуваченого рослинна речовина зеленого кольору, належить безпосередньо йому, оскільки в справі відсутній огляд місця події, а також дані про те, що безпосередньо на предметах, вилучених під час обшуку є відбитки пальців рук обвинуваченого;

-наголошує, що судом в порушення вимог ст. 17, 84, 91, 92, 94, 95, 225, 368, 374 КПК України не дана правова оцінка обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні;

-стверджує, що судом було порушено право обвинуваченого на захист, а саме безпідставно відхилив клопотання захисника про призначення у справі дактилоскопічної та судово-імунологічної експертиз;

-вважає, що судом не було взято до уваги того факту, що на подвір`ї за місцем мешкання обвинуваченого був вільний доступ з боку огороду; факту того, що до літньої кухні з причин відсутності замків був вільний доступ;

-вказує, що суд дійшов передчасного висновку про винуватість ОСОБА_6 в інкримінованому злочині та прохає спочатку скасувати вирок та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції без зазначення підстав, передбачених ст. 412 КПК України, а потім на підставі ст. 62 Конституції України, постанов Пленуму ВСУ від 01.11.1996р. № 9 «Про застосування Конституції України при здійснені правосуддя», № 5 від 29.06.1990р. «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму ВСУ з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», № 7 від 30.05.1997р. «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина» вирок скасувати, кримінальне провадження за ст. 309 ч.1 КК України закрити за не встановленням достатніх доказів винуватості ОСОБА_6 в суді і вичерпанням можливості їх отримання на підставі п.3 ч.1.ст.284 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, обвинуваченого, які наполягали на задоволенні апеляційної скарги захисника та прохали її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого та прохав залишити вирок без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що, 01.02.2017р., в період часу з 12-15 год. до 14-14 год. працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді Краснолиманського міськсуду Донецької області від 27.01.2017р. був проведений обшук в домоволодінні та прилеглих спорудах, за місцем мешкання обвинуваченого в АДРЕСА_1 , в ході якого в господарських будівлях працівниками поліції було виявлено та вилучено два пакета з полімерного матеріалу з сухою речовиною, одну рослину (листя та стебло), металеву коробку з сухою речовиною. Загальна маса наркотичного засобу, який обвинувачений незаконно зберігав для особистого вживання без мети збуту, становить 68.01г.

Апеляційним розглядом справи встановлено, що при розгляді кримінального провадження по суті судом першої інстанції були всебічно, повно та об`єктивно з`ясовані та досліджені всі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ст. 91 КПК України.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України, підтверджені доказами, зібраними у відповідності із вимогами закону та дослідженими у судовому засіданні. Всі висновки суду у вироку мотивовані з належною повнотою, наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Висновки суду викладені в мотивувальній та резолютивній частині вироку узгоджені між собою та не містять протиріч.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені безпосередньо у судовому засіданні, проаналізовані та оцінені судом з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності.

Подія кримінального правопорушення та винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України у повному обсязі підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Обвинувачений в суді не визнав свою винуватість у зберіганні наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту за місцем свого мешкання АДРЕСА_1 . Він показав, що за місцем його мешкання працівниками поліції було проведено обшук, під час якого він особисто був відсутній. Від дружини, яка була присутня при обшуку, він дізнався, що в ході обшуку в домоволодінні були виявлені та вилучені наркотичні засоби та зброя. Він особисто не вживає наркотичні засоби, вважає, що можливо наркотичні засоби належать його брату ОСОБА_14 , або були принесені працівниками поліції, оскільки господарсько-побутові приміщення домоволодіння, де були знайдені наркотичні засоби, не мають запорів. Обшук був проведений працівниками поліції з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства.

Судом зазначеним показанням обвинуваченого про його непричетність до незаконного зберігання наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту, на думку колегії суддів, надана правильна оцінка та вони обґрунтовано визнані недостовірними на підставі їх аналізу та співставленням з іншими доказами по справі, у тому числі показаннями численних свідків, протоколом обшуку будівлі за місцем мешкання обвинуваченого, висновком судово-хімічної експертизи тощо.

Так, витягом з ЄРДР від 16.01.2017р. №0000064 за ст. 309 ч.1 КК України підтверджується, що 16.01.2017р. до чергової частини Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області надійшов рапорт оперуповноваженого СКП Лиманського відділення, про те, що в ході відпрацювання Лиманського району надійшла інформація, що на території Лиманського району Донецької області місцевий житель громадянин ОСОБА_15 за місцем свого мешкання зберігає наркотичні засоби.

(а.п. 93 т.1).

Ухвалою слідчого судді Краснолиманського міськсуду Донецької області від 27.01.2017р. надано дозвіл на проведення обшуку на території домоволодіння та прилеглих споруд буд. АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_16 з метою відшукання і вилучення наркотичних засобів та речовин необхідних для їх виготовлення. З мотивувальної частини зазначеної ухвали вбачається, що на території вказаного вище домоволодіння фактично мешкає без реєстрації ОСОБА_6 .

Ухвала діє протягом десяти днів з дня її постановлення.

(а.п. 95 т.1).

З протоколу обшуку від 01.02.2017р. із фототаблицями та відеозйомкою за місцем фактичного мешкання обвинуваченого, на території домоволодіння та прилеглих споруд, розташованих в АДРЕСА_1 вбачається, що працівниками поліції проведено обшук за участю понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , спеціаліста ОСОБА_18 , мешканки будинку ОСОБА_19 - дружини обвинуваченого. Будь-яких зауважень щодо проведення обшуку від учасників обшуку, а також від ОСОБА_19 не надходило, про що остання власноручно зазначила це в протоколі. Копія протоколу обшуку вручена ОСОБА_19 , виявлені в ході обшуку речі упаковані в сейф-пакети та направлені до Лиманського МВ. Обшук проводився із застосуванням відеозапису та фотозйомки. До протоколу обшуку надано фототаблицю.

( а.с. 96-102 т.1).

Колегія суддів вважає, що судом була надана правильна оцінка зазначеному доказу та обґрунтовано протокол обшуку був визнаний допустимим доказом, оскільки зазначена слідча дія, була проведена у відповідності з вимогами ст. ст. 223, 234, 235, 236 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 27.01.2017р., яка відповідає вимогам ст. 235 КПК України. Обшук було проведено на п`ятий день після постановлення ухвали слідчого судді, тобто в межах десятиденного строку. Протокол обшуку відповідає вимогам ст.ст. 104-107 КПК України.

Так, як видно з протоколу обшуку він був проведений слідчим Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_20 , за участю інженера-криміналіста ОСОБА_21 , якому відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 71 КПК України роз`яснені його права і обов`язки; за участю інших осіб - оперуповноважених ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , 1983 р.н., мешкає в АДРЕСА_1 , яким згідно до ч.3 ст. 66 КПК України роз`ясненні їх права та обов`язки, що підтверджено їх особистими підписами; у присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_17 , яким згідно ст.ст. 11, 12, 15, 223 КПК України роз`яснені їх права та обов`язки. В протоколі зазначено, що при обшуку застосовувався відео запис цифровою відеокамерою марки «CANON» та фотозйомка фотоапаратом марки «CANON». В протоколі обшуку зазначено, що було виявлено та вилучено в приміщенні кухні будинку в дивані предмет схожий на гвинтівку, на горищі будинку 8 патронів, предмет схожий на рушницю, в літньої кухні виявлено 2 поліетиленових пакета з рослинами зеленого кольору, одна рослина зеленого кольору, металева коробка з рослинами зеленого кольору, два фрагмента пластикової пляшки. Виявлені предмети, пред`явлені понятим та іншим учасникам, присутнім при обшуку, про що свідчать їх особисті підписи в протоколі. Від мешканки будинку ОСОБА_19 дружини обвинуваченого не надходило пропозицій та зауважень, що підтверджується її особистим записом «зауважень немає» та особистим підписом в протоколі обшуку. Після чого протокол слідчим прочитаний в голос, що підтверджується особистими підписами всіх присутніх при обшуку. Один примірник протоколу обшуку отримала ОСОБА_19 дружина обвинуваченого, що також підтверджується її особистим підписом в протоколі. До протоколу приєднана фототаблиця з трьох ілюстрацій, яка підтверджує загальний вигляд вилученої речовини рослинного походження та двох фрагментів пляшки.

Крім того, хід проведення обшуку за місцем фактичного мешкання обвинуваченого підтверджується відеозаписом цієї слідчої дії, який міститься на дисках, на яких зафіксовано, що ОСОБА_19 дружині обвинуваченого були роз`яснені її права та обов`язки, вручені ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку та копія протоколу обшуку

(а.с.103 т.1).

Таким чином обшук був проведений у відповідності з вимогами діючого кримінального процесуального кодексу України у присутності двох понятих - двох дієздатних громадян, які були незаінтересовані в наслідках обшуку, не є потерпілими, родичами обвинуваченого, працівниками поліції. Обшук був проведений в присутності та за участю мешканки будинку ОСОБА_19 дружини обвинуваченого. Предмети, які були виявлені під час обшуку, у тому числі 2 поліетиленових пакета з рослинами зеленого кольору, одна рослина зеленого кольору, металева коробка з рослинами зеленого кольору, два фрагмента пластикової пляшки були оглянуті слідчим в присутності двох понятих та дружини обвинуваченого, упаковані в сейф-пакет за № 3407251, та скріплені підписами всіх осіб, які були присутні під час обшуку. Проведений обшук був зафіксований у встановленому КПК джерелі протоколі, який складений у відповідності з вимогами КПК, в ньому відсутні помилки та виправлення, будь-які протиріччя, він містить відомості, які не викликають сумніву у їх достовірності.

Враховуючи наведене вище, доводи апеляційної скарги захисника про те, що в протоколі обшуку від 01.02.2017р. не зазначено конкретне місце безпосереднього виявлення предмета схожого на рушницю, 8 патронів, 2 поліетиленові пакети з рослинами зеленого кольору, одна рослина зеленого кольору, металева коробка з рослинами зеленого кольору, два фрагмента пластикової пляшки є неспроможними.

Неслушними також є, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд помилково прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які були понятими при проведенні обшуку у домоволодінні обвинуваченого, оскільки згідно показань ОСОБА_12 він знаходився не до кінця обшуку, з 12-30 год. по 13-00год. він знаходився в суді на проголошенні вироку; обшук завершився о 14-14 год.; всі документи з обшуку зазначений свідок підписував пізніше в суді, оскільки вони нічим не підтверджені.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що в порушення ст. 104 КПК України під час обшуку неодноразово безпідставно припинявся відеозапис, копія протоколу обшуку дружині обвинуваченого не вручалась взагалі, слідчий тривалий час був відсутній, у протоколі не відображені зауваження осіб, які були присутні при обшуку, не зазначена послідовність обшуку, повні анкетні дані учасників, спосіб ідентифікації вилучених речей, наявність або відсутність замку на дверях літньої кухні; помилково зазначено місце вилучення фрагментів пластикових пляшок, на думку колегії суддів, також не мають під собою підгруття, оскільки спростовуються наявним в матеріалах кримінального провадження протоколом обшуку, та доданими до нього фототаблицею та відеозаписом цієї слідчої дії.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що в порушення ст. 105 КПК України відсутні додатки до протоколу обшуку, не зазначено, яким чином долучався відеозапис до матеріалів кримінального провадження, що було проігноровано судом під час розгляду справи, органом досудового слідства не наданий оригінал електронних носіїв, на які фіксувався обшук, що суперечить вимогам ст. 107 ч. 3 КПК України, з урахуванням попередніх доводів та цього протокол обшуку є недопустимим доказом по справі, на думку колегії суддів, вони є не спроможними, оскільки згідно рапорту т.в.о. начальника СВ Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП в Донецької області ОСОБА_20 хід проведення слідчої дії фіксувався на відео за допомогою службовою цифрової відеокамери марки «CANON», на зазначеній відеокамері флеш-карти оригінал відеозапису зазначеної слідчої дії не зберігся, оскільки після перенесення її на DVD-R диски, що додавалися до протоколів, та містяться в матеріалах кримінального провадження, був знищений.

(а.с.181 т.1).

Крім того, зазначений протокол обшуку будинку за фактичним мешканням обвинуваченого узгоджується з аналогічними один одному показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в суді, згідно яких вони на початку лютого 2017р. були понятими при проведенні обшуку в домоволодінні за місцем мешкання обвинуваченого. Вони між собою незнайомі, проживають в м. Лиман, обвинувачений їм не відомий, неприязних відносин між ними не існує, причини для оговору обвинуваченого відсутні. Перед початком обшуку їм, як понятим, були роз`яснені права та обов`язки, роз`яснено місце - житловий будинок АДРЕСА_1 , а також порядок проведення обшуку. Обшук був проведений в присутності мешканки будинку - дружини обвинуваченого, якій було оголошено ухвалу про обшук, роз`яснено її права і обов`язки. Зазначені свідки підтвердили, що обшук в приміщеннях проводився за їх участю, участю дружини обвинуваченого та працівників поліції. В ході обшуку в приміщенні однієї з кімнат будинку було знайдено гвинтівку в розібраному стані, на горищі будинку знайдено патрони та гвинтівку, в господарських спорудах, які розташовані на огороженій території домоволодіння, знайдені рослина - речовина рослинного походження зеленого кольору, поліетиленовий пакет та металева коробка з речовиною рослинного походження зеленого кольору з особливим запахом, а також два фрагменти пластикових пляшок. Працівниками поліції проводився відеозапис обшуку та фотографування предметів, які були виявлені та вилучені, після чого виявлені речі упакували, опечатали, на бирках вони поставили свої підписи. Всі процесуальні дії проводились за участю мешканки домоволодіння -дружини обвинуваченого, яка не могла пояснити, кому належать виявлені речі, будь-яких зауважень щодо проведення обшуку не заявляла.

Суд правильно оцінив показання вказаних свідків з підстав відсутності у нього сумнівів у їх достовірності, оскільки зазначені показання є послідовними, логічними, не протирічать іншим доказам по справі та узгоджуються з усією сукупністю зібраних у справі доказів.

Так, показання вказаних понятих частково узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_19 - дружини обвинуваченого в суді про те, що 01.02.2017 р. за місцем мешканням її та обвинуваченого в її присутності був проведений обшук, в ході якого вуличені зброя, наркотичні засоби, кому вони належать їй невідомо.

Проте показання вказаних понятих спростовують показання свідка ОСОБА_19 дружини обвинуваченого в суді про те, що при проведенні обшуку їй не були роз`яснені її права та обов`язки, не оголошувалась ухвала про дозвіл на обшук та не вручалась копія протоколу обшуку.

Надуманими, на думку колегії суддів, також є доводи апеляційної скарги про те, що судом не було взято до уваги тих фактів, що на подвір`ї за місцем мешкання обвинуваченого був вільний доступ з боку огороду, також до літньої кухні з причин відсутності замків був вільний доступ, оскільки спростовуються показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_24 про те, що у житловому будинку більш на протязі більш ніж п`ять років мешкає обвинувачений разом з родиною та користується вказаним подвір`ям, брат обвинуваченого у цьому будинку ніколи не мешкав, який наркотичних засобів не мав, та за місцем мешкання обвинуваченого не зберігав.

Крім того, свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , які є знайомими та сусідами обвинуваченого показали в суді, що подвір`я будинку, де мешкає обвинувачений, має огорожу, металеві ворота, хвіртку, яка зачиняється на запори, на подвір`ї є собака.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що суд помилково взяв до уваги сумнівні показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які є особами, що вживають наркотичні засоби, особисто їм обвинувачений був невідомий, вони не пам`ятають чітко події, які описують, також були основними свідками обвинувачення при постановленні ухвали слідчого судді про обшук за місцем реєстрації обвинуваченого, то, на думку колегії суддів, вони нічим не підтверджені та не заслуговують на увагу.

Як видно, свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в суді показали, що раніше вони вживали наркотичні засоби, та їм було відомо про те, що у чоловіка на ім`я ОСОБА_30 , який проживає в АДРЕСА_1 , є наркотичні засоби. Про цей факт вони особисто наприкінці 2016р. повідомили працівникам поліції. Особисто з обвинуваченим вони незнайомі, як і незнайомі між собою, причини, з яких вони могли б оговорити обвинуваченого, відсутні.

Як видно з вироку, суд дав правильну оцінку показанням вказаних свідків з підстав відсутності у нього сумнівів у їх достовірності, оскільки зазначені показання є послідовними, логічними, не протирічать іншим доказам по справі та узгоджуються з усією сукупністю зібраних у справі доказів.

Так, свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_10 в суді під присягою показали, що їм відомий обвинувачений, та відомо, що він палить коноплю.

З аналогічних підстав необґрунтованими є також доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд також взяв до уваги наведені вище показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в суді про їх обізнаність щодо вживання обвинуваченим наркотичних засобів шляхом паління, оскільки вказані свідки, згідно їх же показань, знаходились в стані алкогольного сп`яніння, та не могли фізично з урахуванням відстані між проїзною частиною дороги та гаражем, а також з урахуванням розташування гаража, бачити це.

Крім того, винуватість ОСОБА_6 у вчинені незаконного зберігання наркотичного засобу підтверджується висновком судово-хімічної експертизи № 1/12-148 від 07.02.2017р., з якого вбачається, надані на експертизу подрібнені верхівкові частини рослини, грубо подрібнені верхівкові частини рослини, верхівкова частина рослини масами 6.92г, 45.28г, 8.69г є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Маса канабіса ( в перерахунку на суху речовину) становить 6.21г, 39.75г, 7.83г. Надана на експертизу суміш речовин масою 48.03г містить особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, а також дозріле насіння рослини роду коноплі, яке до наркотичних засобів, що отримують з рослини роду коноплі, не відноситься. Маса канабісу ( в перерахунку на суху речовину) становить 14.22г. На внутрішній поверхні двох фрагментів ПЕТ та на поверхні металевого предмету виявлені мікрочастинки рослини роду коноплі та мікрокількість особливо небезпечного наркотичного зсобу - екстракту канабісу.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що винуватість ОСОБА_6 у об`ємі пред`явленого йому обвинувачення встановлена сукупністю доказів досліджених та провірених судом. Перевірка показань обвинуваченого та їх аналіз та співставлення з іншими доказами, наведеними у вироку свідчать про недостовірність заяви обвинуваченого про його непричетність до зберігання наркотичного засобу за місцем свого фактичного мешкання.

Переконливо обґрунтовані висновки суду щодо кваліфікації дій за ч.1 ст. 309 КК України.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про те що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, та не підтверджені належними доказами, та що судом в порушення вимог ст. 17, 84, 91, 92, 94, 95, 225, 368, 374 КПК України не дана правова оцінка обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, на думку колегії суддів не мають під собою підгрунття та спростовуються наведеною вище сукупністю доказів.

Що стосується доводів апеляційної скарги, про те, що в суді не здобуто достатніх та об`єктивних даних, що виявлена в літній кухні за місцем мешкання обвинуваченого рослинна речовина зеленого кольору, належить безпосередньо йому, оскільки в справі відсутній огляд місця події, а також дані про те, що безпосередньо на предметах, вилучених під час обшуку є відбитки пальців рук обвинуваченого, та судом безпідставно відхилено клопотання захисника про призначення у справі дактилоскопічної та судово-імунологічної експертиз, то вони також є неспроможними, оскільки у зазначеному кримінальному провадженні містяться достатні неоспоримі докази винуватості ОСОБА_6 у зберіганні за місцем мешкання наркотичного засобу, які були пере провірені та оцінені судом при розгляді справи по суті. Проведення зазначених захисником експертиз відповідно ст. 242 ч.2 КПК України не є обов`язком слідчого та суду, та не були необхідними для з`ясування обставин, що мали значення для вказаного кримінального провадження.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд дійшов передчасного висновку про винуватість ОСОБА_6 в інкримінованому злочині, та про скасування вироку, призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції без зазначення підстав, передбачених ст. 412 КПК України, а потім на підставі ст. 62 Конституції України, постанов Пленуму ВСУ від 01.11.1996р. № 9 «Про застосування Конституції України при здійснені правосуддя», № 5 від 29.06.1990р. «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму ВСУ з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», № 7 від 30.05.1997р. «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина» скасування вироку, та закриття кримінального провадження за ст. 309 ч.1 КК України за невстановленням достатніх доказів винуватості ОСОБА_6 в суді і вичерпанням можливості їх отримання на підставі п.3 ч.1.ст.284 КПК України, на думку колегії суддів, не підлягають задоволенню, оскільки оскаржуваний вирок є законним, обґрунтованим, вмотивованим судовим рішенням.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то колегія суддів вважає, що воно відповідає вимогам ст. 65 КК України є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження ним нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів, не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 418 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 07.07.2017 р., яким обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( одна тисяча сімсот) грн., залишити без задоволення.

Вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 07.07.2017 р., яким обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( одна тисяча сімсот) грн., залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому її копії.