Справа № 554/2300/18
Дата документу 13.11.2018
В И Р О К
Іменем України

13 листопада 2018 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві за участю учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 кримінальне провадження № 90000096 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скибівка Чутівського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, РНОКПП № НОМЕР_1 , судимого

21 червня 2017 року Чутівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі з звільненням від відбування покарання відповідно до статті 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

15 серпня 2017 року Чутівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з звільненням від відбування покарання відповідно до статті 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1. Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, статей 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, статей 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , без дозволу командування вказаної військової частини та поважних причин 5 березня 2016 року не прибув до розташування військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) із відрядження в умовах особливого періоду та в подальшому проводив час за місцем проживання по АДРЕСА_1 , нікуди не відлучався та займався домашніми справами і лише 10 листопада 2017 року добровільно з`явився до військової прокуратури Полтавського гарнізону та повідомив про вчинення злочину.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

2. Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки він, являючись військовослужбовцем в умовах особливого періоду не з`явився вчасно на службу без поважних причин.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

3. Допитаний в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати, зазначивши, що усвідомив неправильність своїх дій.

4. Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

5. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

6. Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.

Мотиви призначення покарання

7. При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність тих, що його обтяжують, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

8. Зокрема, суд враховує конкретні обставини вчинення злочину, те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше засуджувався за вчинення умисних злочинів, має непогашену у визначеному законом порядку судимість та невідбуте покарання за попередніми вироками, визнав свою вину у вчиненні злочину і щиро розкаявся у цьому, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, характеристику його особи, його участь у бойових операціях по захисту інтересів України і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.

9. Зважаючи на викладене, а також враховуючи, що обвинувачений, на переконання суду, усвідомив суспільну небезпечність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому і своєю поведінкою сприяв розкриттю злочину, добровільно з`явився до правоохоронних органів та повідомив про вчинене ним кримінальне правопорушення, запевнив суд у своїх намірах вести в подальшому законослухняний спосіб життя та не вчинювати кримінальних правопорушень, висновок органу пробації про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України з покладенням на нього обов`язків відповідно до статті 76 КК України.

10. Суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, так як після постановлення останнього вироку стало відомо, що він винен і в іншому злочині, вчиненому до його постановлення.

Вирішення цивільного позову

11. Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень

12. Процесуальних витрат і речових доказів по матеріалах кримінального провадження немає.

Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Остаточне покарання обвинуваченому визначити за сукупністю злочинів відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим та попереднім вироком Чутівського районного суду Полтавської області, за яким його 15 серпня 2017 року засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з звільненням від відбування покарання відповідно до статті 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, у виді трьох років семи місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1