Справа № 461/2746/18
Провадження № 1-кс/461/2642/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.06.2018 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність директора Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить зобов`язати Львівське територіальне управління НАБУ внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.3 ст.368 КК України за правопорушення вчинені директором Львівського територіального управління НАБУ ОСОБА_4 , суддею Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_5 та надіслати до Генеральної прокуратури України для проведення досудового розслідування; Скасувати в порядку п.2 ч.2 ст.16 ЦК України повідомлення директора територіального управління НАБУ ОСОБА_4 від 26.03.2018 №21-188/12473; Відшкодувати ОСОБА_3 моральну шкоду за приниження честі та гідності, а також ділової репутації в розмірі 200 міліардів гривень; За відмову в задоволенні даної заяви ОСОБА_3 заявляє цивільний позов про відшкодування йому маральної шкоди за приниження честі та гідності, а також ділової репутації в розмірі 400 міліардів гривень.

В обгрунтування поданої скарги покликається на те, що в повідомленні від 26 березня 2018р. № 21-188/12473 директор Львівського територіального управління НАБУ ОСОБА_4 покликаючись на ч.2 ст.19 Конституції України, ч.1 ст.1 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України" ч.5 ст.216 КПК України зазначає, що Головним підрозділом детективів Національного антикорупційного бюро, в межах компетенції, розглянуто заяву ОСОБА_3 від 15.03.2018 з приводу можливих неправомірних дій судді Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_5 за обставинах описаних в зверненні та з інших питань, і за результатами чого встановлено, що на даний час наявності ознак кримінальних правопорушень, підслідних Національному антикорупційному бюро України, не виявлено.
Скаржник вважає, що зазначення не відповідає фактичним обставинами справи, оскільки в заяві від 15.03.2018 р. вказано на існування події злочину, а відтак ознак злочину, фактів та обставин, які мають значення для кримінального провадження, що є доказами в порядку ст.ст.84, 85, 86 КПК України і підлягають доказуванню в порядку ст.91 КПК України і підлягають внесенню відомостей в ЄРДР за заявою від 15.03.2018р. Просить скаргу задоволити.
ОСОБА_3 в судове засідання, яке неодноразово призначалося до розгляду, а саме на: 18.04.2018 р. о 12 год. 30 хв., 10.05.2018 р. о 16 год. 30 хв. та на 04.06.2018 р. о 14 год. 20 хв. не з`явився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 1 ст.135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Приймаючи до уваги, що КПК України передбачає скорочені строки розгляду відповідних скарг (72 години), суд вживав необхідні заходи для виклику заявника, належним чином повідомив його про час, дату та місце розгляду справи, але останній в суд не з`явилися слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу без участі ОСОБА_3 .
Директор Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився. 10.05.2018 р. на електронну адресу суду було скеровано пояснення щодо скарги ОСОБА_3 /а.с.12-19/. З яких вбачається, що за результатами розгляду в межах компетенції заяви ОСОБА_3 від 15.03.2018 р. Головним підрозділом детективів Національного антикорупційного бюро України не вбачалося наявності ознак складу кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності детективів Національного бюро, з огляду на що були відсутні правові підстави для застосування детективами наданих повноважень та початку розслідування. Просить в задоволенні скарги відмовити.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши наявні матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Слідчим суддею встановлено, що 15 березня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до директора Львівського територіального управління НАБУ ОСОБА_4 із заявою про вчинення кримінального правопорушення /а.с.4/. Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_3 просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення суддею Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а також відшкодувати ОСОБА_3 моральну шкоду за приниження честі та гідності, а також ділової репутації в розмірі 200 міліардів гривень; За відмову в задоволенні даної заяви ОСОБА_3 заявляє цивільний позов про відшкодування йому маральної шкоди за приниження честі та гідності, а також ділової репутації в розмірі 400 міліардів гривень.

Листом №21-188/12473 від 26.03.2018 року за підписом директора Львівського територіального управління НАБУ ОСОБА_4 /а.с. 2/ ОСОБА_3 повідомлено, що за результатами розгляду в межах компетенції заяви ОСОБА_3 від 15.03.2018 р. Головним підрозділом детективів Національного антикорупційного бюро України не вбачалося наявності ознак складу кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності детективів Національного бюро, з огляду на що були відсутні правові підстави для застосування детективами наданих повноважень та початку розслідування.
Крім цього, ОСОБА_3 було роз`яснено, що ч.1 ст.106 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлюються підстави дисциплінарної відповідальності суддів. Так, у разі якщо поведінка суддів може бути приводом для дисциплінарної відповідальності, скарга подається у письмовій формі до Вищої ради правосуддя» відповідно до вимог ст.107 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Таким чином, у разі незгоди з прийнятим рішенням, воно може бути оскаржено в порядку та в термін, передбачений законодавством України.

Положення ч.1 ст.214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Дана норма КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженою наказом МВС України від 06.11.2015 року №1377, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами - наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наведена правова позиція також закріплена у Висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013 року.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України», Національне антикорупційне бюро України є державним правоохоронним органом, на який покладається попередження, виявлення, припинення, розслідування та розкриття корупційних правопорушень, віднесених до його підслідності, а також запобігання вчиненню нових.

Завданням Національного бюро є протидія кримінальним корупційним правопорушенням, які вчинені вищими посадовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та становлять загрозу національній безпеці.

Відповідно до ч.5 ст.216 КПК України, детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-2, 369, 369-2, 410 КК України, за наявності передбачених у цій статті підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Проаналізувавши вищевказані норми закону та обставини справи, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність директора Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до ЄРДР необхідно відмовити, оскільки відсутня бездіяльність НАБУ, яка відповідно до ст.303 КПК України підлягає оскарженню до слідчого судді.

Також, відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію, зобов`язання припинити дію, відмову у задоволенні скарги.

Виходячи з вищевикладеного, КПК України не надає повноважень слідчому судді скасувати в порядку п.2 ч.2 ст.16 ЦК України повідомлення директора Львівського територіального управління НАБУ ОСОБА_4 , а також відшкодувати ОСОБА_3 моральну шкоду за приниження честі, гідності та ділової репутації, а тому в цій частині вимог скарги також необхідно відмовити.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись Законом України «Про Національне антикорупційне бюро України», ст.ст. 107, 214, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність директора Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складений 06.06.2018 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1