Справа № 488/2146/18
Провадження № 1-кп/488/262/18 р.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2018 року Корабельний районний суд м.Миколаєва
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши, під час судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України, клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого,

В С Т А Н О В И В

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження на 60 діб строків тримання обвинуваченого під вартою, мотивувавши тим, що продовжують існувати ризики, які дають підстави вважати, що у випадку закінчення строків тримання під вартою останнього, скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або його зміни на менш суворий, обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на свідків та потерпілих.
Потерпілі підтримали думку прокурора.
ОСОБА_6 та його захисник заперечили проти задоволення клопотання, вважаючи, що доказів на підтвердження існування зазначених ризиків прокурор не навів. Зазначили, що намірів переховуватися від суду у обвинуваченого не має, останній розуміє наслідки таких своїх дії, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, його сім`я потребує матеріальної допомоги, яку він не має можливості надати, утримуючись у слідчому ізоляторі.

Суд, вислухавши думку сторін та учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Як слідує зі змісту ст. 199 КПК України, суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні такого запобіжного заходу, не зменшилися.
Відповідно ст.. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів, є, крім іншого, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду,вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків та потерпілих, а підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити вказані дії.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
16.09.2018 року спливає строк тримання обвинуваченого під вартою.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні декількох багатоепізодних кримінальних правопорушень, із корисливих мотивів та із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, санкція одного з яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, обвинувачений раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення аналогічних корисливих злочинів, останній раз звільнився з місць позбавлення волі 14.07.2015 року, інкриміновані йому кримінальні правопорушення були скоєні в період невідбутого ним покарання за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 15.07.2010 року, ОСОБА_6 офіційно не працює, тобто легального джерела доходу не має, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень.
На думку суду, вказане у своєї сукупності, незважаючи на наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, свідчить про те, що ризики, враховані при застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились, а тому, в разі спливу строку тримання його під вартою чи застосування до нього менш суворого запобіжного заходу ніж раніше обраного судом, він може вчинити спробу переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення та вчинити незаконний вплив на свідків та потерпілих.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

З огляду на наведене, доводи захисника та обвинуваченого, на переконання суду, не можуть свідчити про відсутність ризиків здійснення останніми вищевказаних дій у випадку застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, та, беручи до уваги положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинувачених може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30), суд находить доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177,182, 183, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В

Задовольнити клопотання прокурора.
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до 08.11.2018 року (включно).
Копію ухвали надіслати сторонам судового провадження та для виконання начальнику Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Корабельного районного суду
м.Миколаєва ОСОБА_1