1Справа № 335/1312/17 1-кп/335/73/2018
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2018 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя питання про продовження строків тримання під вартою по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України,
В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 10.03.2017 року, з можливістю внесення застави, який продовжувався у суді. Строк дії запобіжного заходу закінчується 18.03.2018 року, однак судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено і потребує значного часу для розгляду, з огляду на що судом в порядку ст. 331 КПК України поставлене на обговорення учасників процесу питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.
Прокурори у судовому засіданні просили продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не змінились, а обвинувачений може ухилятись від суду, впливати на свідків, перешкодити кримінальному провадженню.
Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу та просили змінити на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту.
Суд, заслухавши прокурорів, обвинуваченого, захисника, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції не винуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою.
З урахуванням викладеного, та враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, суд доходить висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, з огляду на що суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 177, 199, 369, 372 КПК України суд,-
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі на 60 днів до 29 квітня 2018 року включно з можливістю внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1