У Х В А Л А
про відмову у відкритті касаційного провадження

23 липня 2018 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:
головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Одеської області від 06 березня 2018 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася до суду з касаційною скаргою на вказане судове рішення із вимогою про його перевірку.
Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2017 року задоволено клопотання ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , змінено спосіб і порядок виконання постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2012 року, якою провадження по справі про порушення ОСОБА_4 митних правил, закрито за закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення, та зобов`язано Управління Служби безпеки України в Одеській області перерахувати грошові кошти в сумі 1 687 253 гривень 50 копійок, які є компенсацією втраченого товару, на розрахунковий рахунок ОСОБА_4 .
Постановою Апеляційного суду Одеської області від 06 березня 2018 року апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області задоволено частково, постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2017 року скасовано, та матеріали справи відносно ОСОБА_4 направлені до Малиновського районного суду м. Одеси на новий судовий розгляд.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
Відповідно до вимог пункту 8 частини 1 статті 129 Конституції Україниоднією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац 6 підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).
У Кодексі України про адміністративні правопорушення встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути оскаржена до апеляційного суду; постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає (частина 2, 10 статті 294).

Таким чином, обмеження права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення, встановлені у статті 294 цього Кодексу відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, постанова Апеляційного суду Одеської області від 06 березня 2018 року не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Одеської області від 06 березня 2018 року.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3