Справа № 199/4165/18
ВИРОК
іменем України
2018 року липня місяця 10 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0002702 від 11.05.2013 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпро, працюючого неофіційно, із неповною середньою освітою, непрацездатних та неповнолітніх осіб на утриманні не маючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 14.08.2013 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104, ч.1 ст.76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, 31.03.2015 знятий з обліку;
- 07.11.2013 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.08.2013 року виконувати самостійно, 21.07.2014 року звільнений від відбуття покарання на підставі ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014;
- 21.09.2015 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 16.02.2017 Межівським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у сумі 850 грн., який сплачено,-
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше скоїла корисливий злочин, на шлях виправлення не став, повторно вчинив злочин з корисливих мотивів.
Так, в ніч з 08.05.2013 на 09.05.2013 у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_3 знаходився у приміщенні реабілітаційного центру, який розташований у буд. №84 по вул. Передовій у м. Дніпро. Тієї ж ночі, перебуваючи в одній із спальних кімнат будівлі за вказаною адресою, ОСОБА_3 близько 03-00 годині 09.05.2013 побачив на тумбі біля ліжка мобільний телефон марки «Nokia 5800» із зарядним пристроєм, що належить гр. ОСОБА_8 і в цей момент у нього виник злочинний умисел, спрямований на власне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, яке належить ОСОБА_9 , мобільним телефоном якої користувався її чоловік ОСОБА_8 під час перебування у реабілітаційному центрі.
Так, визначивши мобільний телефон марки «Nokia 5800» як предмет свого злочинного посягання, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на власне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, ОСОБА_3 близько 03-05 години 09.05.2013, продовжуючи знаходитися у спальній кімнаті реабілітаційного центру за вищевказаною адресою, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia 5800», сховавши його у кишеню вдягненого на нього одягу. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1483/18 від 15.05.2018 на суму 366,66 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, заявив про щиросердне каяття у вчиненому і пояснив, що дійсно він в ніч з 08.05.2013 на 09.05.2013 у нічний час знаходився у приміщенні реабілітаційного центру, який розташований у буд. №84 по вул. Передовій у м. Дніпро, де, перебуваючи в одній із спальних кімнат він побачив на тумбі біля ліжка мобільний телефон марки «Nokia 5800» із зарядним пристроєм, що належить гр. ОСОБА_8 . Зазначений мобільний телефон він викрав, сховавши його у кишеню вдягненого на нього одягу. Телефон повернуто потерпілій. На момент скоєння злочину був неповнолітнім. У скоєному щиро кається, покарання просить призначити на розсуд суду.
Крім пояснень ОСОБА_3 його вина, в межах пред`явленого обвинувачення, знайшла своє підтвердження в ході судового слідства та підтверджується:

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення від 11.05.2013, відповідно до якого ОСОБА_9 просила органи поліції прийняти заходи до невідомої особи, яка з 22-00 години 08.05.2013 до 07-00 години 09.05.2013 за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, №84, таємно шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон «Nokia 5800», ІМЕІ НОМЕР_1 ;
- протоколом огляду від 11.05.2013, відповідно до якого за адресою: м. Дніпро, вул. Саранська, 68, в кабінеті № 4 проводився огляд мобільного телефону «Nokia 5800», який добровільно надала ОСОБА_6 , а також акумуляторної батареї та зарядного пристрою, зазначені предмети біли покладені до поліетиленового пакету та опечатані;
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 1483/18 від 15.05.2018, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «Nokia 5800» з урахуванням їх зносу, станом на 09.05.2013, становила: 366,66 грн. (триста шістдесят шість гривень 66 коп.), за умови, що станом на вказану дату об`єкт мав якісні споживчі характеристики;
- схороною розпискою потерпілої ОСОБА_9 про повернення викраденого майна;
- речовими доказами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно.

В своїх рішеннях «Ірландія проти Сполучного Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного у суді обвинуваченого ОСОБА_3 у суду немає.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до середньої тяжкості злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив злочин у неповнолітньому віці, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, працює неофіційно, не має на утриманні неповнолітні та непрацездатних осіб, за місцем проживання характеризується задовільно, скарг не надходило, відсутність матеріальних претензій у потерпілої сторони, давність вчиненого злочину.
Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину та каяття обвинуваченого до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки він визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти нього обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора, обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що обтяжують йому покарання, дані про особу ОСОБА_3 , який вчинив злочин у неповнолітньому віці, повне добровільне відшкодування спричиненої шкоди, відсутність будь-яких моральних та матеріальних претензій у потерпілої сторони, давність вчиненого злочину та вважає за можливим застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 вимоги ст. 69 КК України і призначити обвинуваченому покарання більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за даний злочин, у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При цьому, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути на користь судового експерта ОСОБА_10 витрати пов`язані із проведенням експертизи: висновок № 1483/18 від 15.05.2018 в сумі 400,00 гривень (розрахунковий рахунок КБ «Приватбанк» НОМЕР_2 номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання на підставі ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_10 витрати пов`язані із проведенням експертизи: висновок № 1483/18 від 15.05.2018 в сумі 400,00 гривень (розрахунковий рахунок КБ «Приватбанк» НОМЕР_2 номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Речові докази:

- мобільний телефон «Nokia 5800» повернути за належністю ОСОБА_9 ;
- копію гарантійного талону зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

10.07.2018