Справа № 694/766/18 Провадження №1-кп/694/145/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

19.06.2018 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілого: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Звенигородка, Черкаської області в приміщені Звенигородського районного суду кримінальне провадження № 0000026 про обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка, Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи відповідно до заяви від 17.11.2014 на обліку осіб, які переміщується з тимчасово окупованої території України, будучи ознайомлений з постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі постанова КМ України № 505 від 01.10.2014), та відповідно до його заяви від 07.09.2015 для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, рішенням 22.12.2015 Управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації, розташованого в м. Звенигородка Черкаської області, вулиця М. Грушевського, 135, йому призначено з 07.09.2015 щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

У подальшому ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, що полягав в неповідомленні в порушення п. 11 постанови КМ України від 01.10.2014 року № 505, в 3-денний термін Управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги - придбання членом сім`ї - дружиною ОСОБА_6 відповідно до договору купівлі-продажу від 06.11.2015 житлового будинку по АДРЕСА_2 , незаконно в період з 01.12.2015 по 31.08.2016 заволодів коштами Державного бюджету України, призначеними для виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на суму 14578,88 гривень, чим спричинив матеріальних збитків державі на вище вказану суму..

Представник потерпілого ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням, оскільки ОСОБА_5 нанесені збитки відшкодував у повному розмірі.
Прокурор не заперечувала проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з його примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження відносно нього.
Обвинувачений ОСОБА_5 просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим на підставі ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження відносно нього, посилаючись на те, що він примирився з потерпілим, відшкодував завдані ним збитки у повному обсязі, визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні повністю, кається у скоєному.
Заслухавши думку учасників судового розгляду та вивчивши подані до клопотання матеріали, суд дійшов таких висновків.
Згідно ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд при розгляді клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності має право прийняти рішення про закриття провадження у випадках встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.
Стаття 46 КК України передбачає, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Установлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 190 КК України, наведених вище фактичних обставин справи не оспорює і правильно розуміє зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності його такої позиції відсутні, по місцю проживання характеризується позитивно, примирився з потерпілим та повністю відшкодував завдані збитки.
У відповідності до ст.12 КК України злочин передбачений ч.1 ст.190 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що клопотання представника потерпілого є обґрунтованим, а тому ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності згідно ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речових доказів по кримінальному провадженню не має.
Судових витрат по справі немає.
Цивільний позов не заявлено.
Ураховуючи викладене, керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 286, 288, 314, 342-345, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 190 ч. 1 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.
Кримінальне провадження № 0000026 про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.190 КК України - закрити.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речових доказів по кримінальному провадженню не має.
Судових витрат по справі немає.
Цивільний позов не заявлено.
На ухвалу може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області на протязі 7 (семи) діб з дня проголошення.

Суддя