Справа №592/4737/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/218/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/4737/18 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 04 травня 2018 року про відмову у накладенні арешту на належне ОСОБА_7 майно,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

представника власника майна адвоката ОСОБА_9 , ?

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого про арешт майна, а саме в частині вилучення у ОСОБА_11 майна під час огляду місця події у службовому кабінеті слідчого, оскільки слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання через невнесення даних про злочин до ЄРДР і не виконання слідчим вимог ст.ст.233 і 234 КПК в ході обшуку помешкання ОСОБА_11 , не врахувала, що відповідні дані були внесені до ЄРДР, але була допущена помилка у даті. Крім того, основна частина майна була вилучена під час огляду місця події в кабінеті слідчого і з особистої згоди ОСОБА_11

02.05.2018 до Ковпаківського районного суду м. Сум з клопотанням про арешт майна, погодженим з прокурором Сумської місцевої прокуратури, звернувся слідчий СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що у період часу з 23-05 год. 29.03.2018 по 00-10 год. 30.03.2018 біля буд. № 8 по вул. Г. Кондратьева в м. Суми невстановлені особи заволоділи автомобілем «ЗАЗ Ланос Фургон», д.н.з. НОМЕР_1 . У період часу з 21-00 год. 29.03.2018 по 07-40 год. 30.03.2018 невстановлені особи, перебуваючи неподалік буд. 17 по вул. Д. Коротченка у м. Суми, незаконно заволоділи автомобілем «Рено Рапід», д.н.з. НОМЕР_2 . У період часу з 21-30 год. 14.04.2018 по 11-00 год. 15.04.2018 невстановлені особи, перебуваючи біля буд. № 15 вул. І. Сірка в м. Суми, незаконно заволоділи транспортним засобом «Tavria», д.н.з. НОМЕР_3 . У період часу з 22-00 год. 18.04.2018 по 07-40 год. 19.04.2018 невстановлені особи, перебуваючи біля буд. № 43/6 по вул. Інтернаціоналістів у м. Суми, незаконно заволоділи транспортним засобом «ЗАЗ 110307 Славута», д.н.з. НОМЕР_4 . 26.02.2018 близько 02-00 год. ОСОБА_11 разом з невстановленою особою біля буд. № 59(б) по вул. Інтернаціоналістів м. Сум, вчинили замах на незаконне заволодіння транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_5 , в ході якого ОСОБА_11 з невстановленою особою, за допомогою невстановленого під час слідства предмета розбили скло водійських дверей автомобіля, та почали його штовхати в напрямку проїжджої частини, коли були помічені сторонніми особами. В подальшому ОСОБА_11 був затриманий працівниками поліції. 26.04.2018 за місцем мешкання ОСОБА_11 на підставі добровільної згоди ОСОБА_12 проведений огляд та вилучені ноутбук «Dell» без батареї із зарядним пристроєм та підошви п`яти пар взуття, зафіксованих методом масштабної фотозйомки. В цей день у ОСОБА_11 в ході огляду виявлені та вилучені мобільний телефон «Huawei», рюкзак із особистими речами: медичною карткою амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_11 ; набором ключів (6 шт.); розкладним ножом із коричневою рукояткою «fengli»; ножом у шкіряному чохлі; овальним тросом білого кольору; трьома зошитами та підручником по геометрії.

Зважаючи на те, що вилучене майно за місцем мешкання ОСОБА_11 та у нього особисто є речовим доказом, необхідне для забезпечення конфіскації майна та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), а тому з метою його збереження слідчий просив накласти на нього арешт.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 04.05.2018 у задоволенні вказаного клопотання про арешт майна слідчому відмовлено, а вилучене майно повернуто ОСОБА_11 . Своє рішення слідчий суддя вмотивувала тим, що після проведення обшуку за місцем мешкання у ОСОБА_11 слідчим не надано доказів на виконання вимог ст.ст.233 і 234 КПК України, а також у клопотанні не обґрунтована необхідність арешту вилученого майна.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково, доводи представника власника майна ОСОБА_9 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги прокурора без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, а згідно ч.4 ст.395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, ухвала слідчого судді суду першої інстанції від 04.05.2018 постановлена у відсутність прокурора у кримінальному провадженні і реально була отримана останнім (прокурором) лише 29.05.2018, тобто у день звернення його з апеляційною скаргою на це рішення слідчого судді, а тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, так як пропущений з поважної причини з вини суду першої інстанції.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, третіх осіб, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст.98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше), а у випадку, передбаченому п.3 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Розглянувши клопотання слідчого та відмовивши у його задоволенні, слідчий суддя дійшла цілком правильного висновку про відсутність передбачених законом підстав для арешту вилученого у ОСОБА_11 майна.

Зазначені висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Зокрема, при вирішенні зазначеного вище питання про арешт вилученого майна слідчий суддя в повній мірі дотрималася вимог ст.ст.170-173 КПК України, з`ясувала і дослідила всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту вилученого майна та можливість використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні та відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину і можливої конфіскації майна.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження слідчим СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про які були внесені до ЄРДР за № 0001062 від 30.03.2018 за ч.1 ст.289, ч.2 ст.289, ч.2 ст.15 і ч.2 ст.289 КК України за фактами незаконного заволодіння транспортними засобами в першій половині 2018 року на території м. Сум. В рамках даного кримінального провадження органами досудового розслідування 26.04.2018 проведені огляди за місцем мешкання ОСОБА_11 і його особисто у кабінеті слідчого, під час яких було вилучене певне майно. Постановами від 27.04.2018 зазначене в клопотанні слідчого майно було визнане речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001062.

Одним із способів отримання доказової інформації у кримінальному процесі є огляд, порядок на проведення якого регламентований ст.ст.237-239 КПК України, згідно яких вказаний огляд є слідчою (розшуковою) дією, яка полягає у безпосередньому сприйнятті об`єктів із метою виявлення слідів злочину та інших речових доказів, з`ясування обставин події, а також обставин, що мають значення для кримінального провадження. Огляд як слідча (розшукова) дія, поділяється на огляд місця події; огляд ділянок місцевості та приміщень; огляд речей та документів; огляд житла чи іншого володіння особи; огляд трупа; огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією. Кожен із видів слідчого огляду має особливості процесуального характеру. Огляд житла чи іншого володіння особи проводиться лише за добровільною згодою такої особи або на підставі ухвали слідчого судді.

Проведений слідчим огляд місця події від 26.04.2018 в приміщенні службового кабінету № 207 Сумського ВП ГУНП в Сумській області, під час якого вилучалися особисті речі ОСОБА_11 взагалі не можна вважати таким, що відповідає положенням ст.ст.237-239 КПК України, так як службовий кабінет слідчого в даному конкретному випадку не може взагалі бути місцем події, що обґрунтовано ставить під сумнів законність такої слідчої дії.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді, що у клопотанні слідчого відсутнє обґрунтування необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна підозрюваної у вчиненні злочину особи.

Перелік вилученого майна у клопотанні слідчого за своєю суттю відноситься до особистого майна, а до речових доказів ст.98 КПК України відносить лише матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Разом з тим, слідчим не було зазначено у клопотанні, яким же чином вилучені речі можуть мати відношення до даного кримінального провадження, оскільки ці речі використовуються в повсякденному побуті і не є забороненими.

Крім того, в матеріалах даного кримінального провадження відсутня інформація про наявність обґрунтованого розміру цивільного позову (позовів), хоча в клопотанні слідчого і вказано про необхідність накладення арешту на майно з метою можливого відшкодування цивільного позову, але посилання на таку мету можливо лише за певних визначених у законі умов (ч.6 ст.170 КПК).

Рішення слідчого судді суду першої інстанції в даному випадку відповідає і усталеній судовій практиці ЄСПЛ щодо відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Протокол і Конвенція), згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: 1) чи є втручання законним; 2) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; 3) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави в право володіння майном у даному кримінальному провадженні, на думку колегії суддів, здійснено не на підставі кримінального процесуального закону та поза обсягами необхідними для даного кримінального провадження, а тому таке втручання не є виправданим, так як воно хоча і було здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу», але за відсутності передбачених у національному законі підстав та об`єктивної необхідності в цьому.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні про те, що не все майно вилучалося за місцем проживання, а й особисто у ОСОБА_11 під час огляду, колегія суддів не може прийняти їх до уваги, оскільки матеріалами кримінального провадження не доведено, що вилучене у ОСОБА_11 майно використовувалося для вчинення злочинів або ж містить на собі сліди злочинів чи інші відомості, що можуть бути використанні для доказування у даному кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для її скасування, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити прокурору у кримінальному провадженню ОСОБА_13 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 04.05.2018.

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 04 травня 2018 року щодо відмови у накладенні арешту на майно ОСОБА_14 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4