У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/1583/18 № 1-кс/610/510/2018

м. Балаклія 15.06.2018 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 за кримінальним провадженням № 0000551 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

14.06.2018р. до суду поштою надійшло клопотання про арешт майна від 13.06.2018 року, яке було здано на пошту того ж дня. Дане клопотання 08.06.2018р. вже поверталося для усунення недоліків.

Предметом клопотання є майно: 1) автомобіль марки «КАМАЗ» моделі «5511» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 ; 2) ґрунт об'ємом 8м3; 3) товарно-транспортна накладна № 192 від 05.06.2018р.
Клопотання обґрунтовано тим, що в ході проведення досудового розслідування за ч. 1 ст. 239-1 КК України 05.06.2018р. при огляді місця події було виявлено та вилучено вищевказане майно, яке є речовим доказом автомобіль «КАМАЗ» д.н. « НОМЕР_1 » може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, товарно-транспортна накладна № 192 від 05.06.2018, зміст якої містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, ґрунт об`ємом 8 м3 може бути об`єктом кримінально протиправних дій, набутим кримінально протиправним шляхом, тому на нього доцільно накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів.

Також необхідність арешту вказаного майна зумовлюється тим, що воно буде відігравати доказову роль у кримінальному провадженні, забезпечить подальше проведення відповідних судових експертиз.

Незастосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі, внаслідок того, що вказане майно може бути відчужене, спотворене, чи взагалі знищене (а.с. 17, 18).

В суді слідчий клопотання підтримав з наведених у ньому підстав. Пояснив, що завантажений автомобіль переданий на зберігання сторонній особі, а накладна зберігається в кримінальному провадженні.

Грунтознавча експертиза ще не призначена, якість ґрунту не встановлена, не експертним шляхом не перевірено походження вилученого ґрунту саме з кар`єра.

Власник майна ОСОБА_4 заперечував проти накладення арешту на автомобіль. Вказував, що незаконних дій не вчиняв, займається вантажними перевезеннями на замовлення. Тому придбав ґрунт в офіційному кар`єрі і на підставі накладної перевозив його замовнику. Автомобіль йому потрібен для роботи, а він вже 2 тижні простоює, тому не може працювати. Автомобіль продавати не збирається. На його утриманні перебуває хвора дитина, а він з дружиною отримують мінімальну заробітну плату.

Як убачається з матеріалів клопотання, Балаклійським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000551. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення з кваліфікацією за ч. 1 ст. 239-1 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) було внесено 30.05.2018р.

Частиною 1 ст. 239-1 КК України передбачено кримінальну відповідальність за незаконне заволодіння ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи для довкілля.

З витягу з ЄРДР про внесення 30.05.2018р. відомостей про вчинений злочин за ч. 1 ст. 239-1 КК України вбачається, що 29.05.2018 року до Балаклійського ВП надійшло повідомлення про те, що в результаті проведеного заходу державного контролю встановлено, що на земельних ділянках, які знаходяться за межами населених пунктів на території Морозівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, які відносяться до земель сільськогосподарського призначення (рілля) державної форми власності, встановлено факт зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок (а.с. 3).

Листом від 24.04.2018р. Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Харківській області повідомило начальника Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області про встановлення факту зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу. Встановити осіб (особу), ким використовується земельна ділянка не передбачалось можливим (а.с. 5).

05.06.2018р. при огляді місця події, а саме ділянки місцевості, розташованої по вул. Покровській м. Балаклія, Харківської області було виявлено та вилучено автомобіль «КАМАЗ» д.н. « НОМЕР_1 » із вмістом кузову - ґрунтом об'ємом 8м3, товарно-транспортну накладну № 192 від 05.06.2018р. (а.с. 7, 8).
За постановою слідчого від 05.06.2018р. вищезазначене майно визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні (а.с. 11).

З товарно-транспортної накладної № 192 від 05.06.2018р.вбачається, що вантажовідправником ТОВ «Моноліт союз» відвантажено вантажоодержувачу ОСОБА_4 на автомобіль КАМАЗ НОМЕР_1 в пункті навантаження - Балаклія кар`єр, вантажу «отсыпка» 8м3 на загальну суму 400грн. (а.с. 9).

ТОВ «Моноліт союз» має спеціальний дозвіл на користування надрами від 31.05.2012р., а саме на видобування пісків (а.с. 14).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобілю марки «КАМАЗ» моделі «5511» реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_4 (а.с. 10).

З письмових показань свідка ОСОБА_5 убачається, що він є співвласником кар'єру з видобутку піску ТОВ «Моноліт союз», розташованого на території Балаклійського району, за межами населеного пункту міста Балаклія. Під час видобутку піску знімається шар ґрунту, у глибину 2,5 м, після чого вказаний ґрунт насипом зберігається на території кар'єру. Вказана процедура прописана в проекті розробки кар'єру. Так 05.06.2018р. до кар'єру приїхав водій ОСОБА_6 , на власному автомобілі самоскиді «Камаз» замовив навантажити 8м3 до кузову вказаного автомобіля вказаного ґрунту, за допомогою екскаватора, котрий працює на території кар'єру. Вказаний ґрунт, не є родючим, придатний лише для відсипки, а саме для будівництва. Після загрузки ОСОБА_6 розплатився за вказаний ґрунт, та поїхав (а.с. 13).

Згідно до ч. 7 ст. 237 КПК України майно вважається тимчасово вилученим.

П. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, набутим кримінально протиправним шляхом, тому є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження зазначених об'єктів, як речових доказів.

Разом з тим відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Як встановлено судом і не спростовано слідчим, власник автомобіля ОСОБА_4 у вільний від основної роботи час займається вантажними перевезеннями на замовлення для забезпечення фінансових потреб своєї родини. Тому вилучений ґрунт він придбав на офіційному кар`єрі, а його законність походження для нього була підтверджена виданою там же товарно-транспортною накладною.

На цей час слідчим не вжито заходів для встановлення якості вказаного ґрунту, не проведено у повній мірі досудове розслідування, яке перебуває на початковій стадії.

Автомобіль з дня вилучення зберігається під вантажем, що позначиться на його технічному стані та збереженні шин тощо, він псується. Власник позбавляється джерела доходу не тільки власного, але і родини, а його дитина перенесла операцію і потребує післяопераційного догляду, лікування та реабілітації, що передбачає значні матеріальні витрати. Родина може бути поставлена у скрутне матеріальне становище.

Тому позбавлення права користування автомобілем буде надмірним та невиправданим, оскільки призведе до зупинення заробітків його власника ОСОБА_4 , що суттєво позначиться на інтересах його родини в частині зниження рівня фінансового забезпечення, призведе до псування автомобіля.

Оскільки слідчий просив накласти арешт на майно і він накладається, а спосіб арешту зазначений не був, то клопотання задовольняється повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання задовольнити повністю.

2.Накласти арешт на майно:

1)автомобіль марки «КАМАЗ» моделі «5511» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , позбавивши права на відчуження та розпорядження цим майном;

2)ґрунт об'ємом 8м3 та товарно-транспортну накладну № 192 від 05.06.2018р., позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

3.Місце зберігання автомобіля визначити за місцем проживання власника ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), передавши йому на зберігання, попередивши про необхідність збереження вказаного майна та про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном.

4.Місце зберігання ґрунту та документу визначити слідчому.

Ухвала виконується неґайно, може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Можливо слідчому судді заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1