09.08.2018 ЄУН № 337/2519/18 Провадження №1-кс/337/1078/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2018 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Хортицького районного суду міста Запорожжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням № 0001126 від 16 червня 2018 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, освіта середня-спеціальна, заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

встановив:

09.08.2018 року слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просив продовжити строк запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, строком на 30 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України та ті обставини, що підстави для зміни запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні.

Згідно клопотання,15 червня 2018 року, в період часу с 21-30 до 23-15 год. між ОСОБА_5 та її чоловіком ОСОБА_7 під час спільного вживання спиртних напоїв за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_2 , виник конфлікт, під час якого ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, через особисті неприязні відносини, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 , використовуючи ніж, завдала останньому удар ножем в область спини, від чого він помер. Таким чином, ОСОБА_5 умисно вбила ОСОБА_8 .

15.06.2018 року о 23-45 годині ОСОБА_5 була затримана в порядку ст. 208 КПК України.

16.06.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 115 КК України.

Підозра щодо вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_5 обґрунтовується поясненнями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,поясненнями потерпілої ОСОБА_13 , протоколом огляду місця події від 16.06.2018 року, висновком експерта № 2184 від 18.07.2018 року, протоколом огляду трупа ОСОБА_8 від 18.06.2018 року, висновком експерта № 1284 від 21.06.2018 року, висновком експерта № 818 від 20.06.2018 року, висновком експерта № 1353 від 26.07.2018 року, висновком експерта № 1351 від 27.07.2018 року, висновком експерта № 1350 від 27.07.2018 року, висновком експерта № 1352 від 26.07.2018 року, висновком експерта № 1-654 від 27.07.2018 року, та іншими матеріалами провадження.

Клопотання оформлено відповідно до вимог ст. 184 КПК України.

Копію клопотання і додатків ОСОБА_5 отримала завчасно до судового розгляду.

Прокурор, слідчий в судовому засіданні, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність у справі ризиків та неможливість застосування інших запобіжних заходів, просили задовольнити клопотання.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, вказала, що до смерті чоловіка вона не причетна, просила обрати їй запобіжний захід, не пов`язаний з утриманням під вартою, пояснила, що не має наміру впливати на свідків та не буде залишати житло.

Захисник ОСОБА_6 просив у клопотанні відмовити, просить застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого поручительства, або інший, не пов`язаний з утриманням під вартою, запобіжний захід; вважає, що обвинуваченням не доведена обґрунтованість підозри, та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: не доведено, що підозрювана може впливати на свідків, або скриватися від слідства і суду. Надав суду заяви від імені ОСОБА_12 та ОСОБА_14 про обрання останніх поручителями щодо ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваної, захисника, осіб, що надали заяву щодо поручительства ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , оглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Матеріали клопотання, які містять пояснення свідків, протокол огляду місця події, висновки відповідних експертиз свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Жодного підтвердження підстав, які спростовують обґрунтування вказаної підозри судом не встановлено.

При цьому клопотання та додані до нього матеріали підтверджують наявність ризику, передбаченого.п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення і наступного покарання, знаючи, що вона може бути засуджена до позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого покарання за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, може зникнути та переховуватись від органів досудового розслідування, чим перешкоджатиме встановленню істини у провадженні. Також слідчий суддя враховує, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 , було скоєне в стані алкогольного сп`яніння і супроводжувалося застосуванням насилля до свого чоловіка ОСОБА_8 .

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведено. Слідчому судді не надано доказів намагання незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Також, суд приймає до уваги вимоги ч.3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України у вказаному кримінальному провадженні не зменшився і є актуальним, та виправдовує тримання ОСОБА_5 під вартою на строк до 30 днів, а інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть їм запобігти.

При цьому, суд погоджується з посиланням слідчого та прокурора на неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, що обумовлено необхідністю виконання ряду слідчих і процесуальних дій, а саме:

- витребувати висновок судової молекулярно-генетичної експертизи, щодо встановлення на ножі (знаряддя злочину) вилученому під час огляду місця події 16.06.2018 у квартирі АДРЕСА_2 - клітин з ядрами та подальшому порівнянні з генетичними ознаками від підозрюваної ОСОБА_5 та трупа ОСОБА_8 ;

- витребувати висновок судової медико-криміналістичної експертизи, щодо встановлення можливості спричинення ушкодження виявленому на тілі ОСОБА_8 ножем, вилученим під час огляду місця події в кухні кв. АДРЕСА_2 .

- повідомити потерпілу ОСОБА_13 про закінчення досудового розслідування та ознайомити з матеріалами кримінального провадження.

- повідомити сторону захисту про закінчення досудового розслідування та ознайомити з матеріалами кримінального провадження.

Крім того, строк тримання під вартою, відповідно до п.2 ч.1 ст. 219 КПК України, слідчий просить продовжити в межах строку досудового розслідування, що відповідає ч.3 ст. 197 КПК України.

Крім того, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи особливу тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяті років, є ризик того, що підозрювана може залишити своє місце проживання і таким чином буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення відповідальності;

- оскільки місцем вчинення злочину є місце постійного проживання підозрюваної, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, може привести до виникнення ризику,передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України знищення або приховування будь-якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

- особи ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , які надали суду заяви щодо поручительства відносно ОСОБА_5 , поза розумним сумнівом, не довели суду можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді поруки, оскільки , як встановлено судом, не обізнані з нормами інституту поручительства взагалі. Зазначені особи не заслуговують на довіру суду без надання належних доказів своєї репутації , не надано жодного доказу наявності позитивного впливу на підозрювану, що пояснено особисто ОСОБА_12 у судовому засіданні, а ОСОБА_14 фактично не може виконувати обов`язки поручителя, оскільки перебуває у стані вагітності строком останнього триместру з наявністю ускладнень перебігу вагітності. Крім того, ОСОБА_12 під час досудового слідства була допитана в якості свідка.

Також суд вважає , що вік та стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_5 не є перешкодою для її тримання під вартою.
За вказаних обставин суд вважає, що більш м`які запобіжні заходив достатній мірі не забезпечать виконання підозрюваною покладених на них процесуальних обов`язків та запобігання встановленим ризикам, тому підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу немає.
Крім того, суд вважає, що обраний відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, а характер та ступінь тяжкості інкримінованого правопорушення, сукупність інших обставин однозначно свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної ОСОБА_5 на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 193, 194, 197, 199, 309, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, строком на 30 днів, з утриманням Запорізькому СІЗО.
Строк дії ухвали визначити до 08 вересня 2018 року.

Повідомити про продовження строку тримання під вартою, прокурора, начальника Запорізького слідчого ізолятора.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 - відмовити.
Копію ухвали негайно вручити підозрюваній, захиснику, прокурору, слідчому.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1