УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні за №0000028 від 14.03.2018, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України,-
В С Т А Н О В И В :

11.09.2018 до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні за №0000028 від 14.03.2018, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, а саме: на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «УКР ОЙЛ» (), відкритих в наступних банківських установах: ПуАТ "КБ "АКОРДБАНК" (МФО: 380634) за № НОМЕР_1 ; АТ КБ"ПРИВАТБАНК" (МФО: 380269) за № НОМЕР_2 , в частині видатків грошових коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки грошових коштів, що надходять.

Встановлено, що кримінальне провадження №0000028 здійснюється за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Збитки, завдані державному бюджету у вигляді несплати податків у особливо великих розмірах підтверджуються відповідними актом №471/26-15-14-01-03/39317635 від 31.10.2017 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «УКР ОЙЛ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «УКР ОЙЛ» (), в період з 2015 2017 років, з метою ухилення від сплати податків, в порушення п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, умисно занижено податок на прибуток товариства на суму 12 858 882 грн., чим завдано збитків державному бюджету в особливо великих розмірах.

Згідно клопотання, під час досудового слідства встановлено, що безготівкові кошти, які надходять на розрахункові рахунки ТОВ «УКР ОЙЛ» () під виглядом сплати за купівлю скрапленого газу, використовуються представниками останнього для розрахунків з постачальниками. В свою чергу готівкові кошти, які ТОВ «УКР ОЙЛ» () отримує від реалізації відповідної продукції за готівку через АГЗС та через інші торгівельні структури, в подальшому повертаються представникам транзитно-конвертаційних груп у вигляді готівки, за вирахування відсотку, який сплачується на користь представників ТОВ «УКР ОЙЛ» () за надання відповідних послуг з «конвертації» грошових коштів та «продажу» податкового кредиту з ПДВ. В червні 2018 року накладався арешт на грошові рахунки ТОВ «УКР ОЙЛ». Проте з 26.08.2018 року по 30.08.2018 року ТОВ «УКР ОЙЛ» відкрили нові рахунки з метою ухилення від сплати податків.

Вивчивши доводи клопотання, матеріали, надані в його обґрунтування, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Підставою для накладення арешту слідчий зазначає, що вказані грошові кошти являються речовими доказами у кримінальному провадженні, зокрема є майном, набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення, одночасно вказуючи, що грошові кошти відповідають критеріям, визначеним ч.2 ст. 167 КПК України.
Згідно постанови слідчого з особливо важливих справ слідчого відділу розслідування особливо важливих кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві ОСОБА_4 від 04.09.2018 року грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «УКР ОЙЛ» (), відкритих в наступних банківських установах: ПуАТ "КБ "АКОРДБАНК" (МФО: 380634) за № НОМЕР_1 ; АТ КБ"ПРИВАТБАНК" (МФО: 380269) за № НОМЕР_2 , визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000028.

При цьому в постанові слідчого відсутнє викладення мотивів, у зв*язку з якими підставами слідчий дійшов висновку, що такі грошові кошти є речовими доказами, за якими критеріями грошові кошти віднесені до речових доказів. Одночасно слідчий зазначає, що грошові кошти на рахунках підприємства є майном , набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення.

При цьому відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Проте матеріалами справи не підтверджуються ті обставини, на які посилається в клопотанні слідчий, не доведено, що грошові кошти на рахунках підприємства на час розгляду клопотання є такими, що набуті в результаті вчинення злочину при тому, що досудове розслідування згідно фабули, внесеної до Єдиного реєстру досудових розслідувань, здійснюється з фактом події ухилення від плати податків за період з 24.07.2014 по 31.03.2017, за ознаками ч.3 ст.212 КК України.
При цьому слід врахувати, що предметом злочину, передбаченого ст. 212 КК України, є конкретні, визначені податки, збори та інші обов`язкові платежі, що входять в систему оподаткування, безпосереднім об`єктом злочину є суспільні відносини у сфері податкового регулювання.

Таким чином, вважати, що невизначена сума грошових коштів на рахунках підприємства, стосовно якого здійснюється кримінальне провадження за фактом ч.3 ст.212 КК України, відповідає критеріям речових доказів, визначених ст. 98 КПК України, в даному кримінальному провадженні - відсутні підстави. Суду не наведено достатніх даних в підтвердження, що вказані грошові кошти отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, мотивувальна частина з цих питань в постанові слідчого від 04.09.2018 року про речові докази відсутня.

Одночасно посилання в клопотанні слідчого, що грошові кошти на банківських рахунках підприємства відповідають критеріям, визначеним ч.2 ст. 167 КПК України, якою врегульовано підстави тимчасового вилучення майна, не ґрунтуються за кримінальному процесуальному законі, відповідно до якого грошові кошти на банківських рахунках, які не вилучалися в ході обшуку, огляду, не підпадають під ознаки, визначені статтею 168 КПК України щодо порядку тимчасового вилучення майна.

Лише межами досудового розслідування обмежений слідчий суддя при вирішення клопотання про арешт.

Оскільки доказове значення грошових коштів для даного кримінального провадження, в якому ставиться питання про захід забезпечення, слідчим в суді не доведено, а також не доведено необхідності накладення арешту на грошові кошти, суд не має можливості впевнитися у співрозмірності такого виду забезпечення завданням кримінального провадження з наданих матеріалів клопотання.

Крім того, стосовно вказаних доводів слідчий суддя вже приймав рішення в ухвалі від 13.09.2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання, заявленого з цих же підстав, про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «УКР ОЙЛ» (), відкритих в наступних банківських установах: ПуАТ "КБ "АКОРДБАНК" (МФО: 380634) за № НОМЕР_1 ; АТ КБ"ПРИВАТБАНК" (МФО: 380269) за № НОМЕР_2 .

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні за №0000028 від 14.03.2018, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, а саме: на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «УКР ОЙЛ» (), відкритих в наступних банківських установах: ПуАТ "КБ "АКОРДБАНК" (МФО: 380634) за № НОМЕР_1 ; АТ КБ"ПРИВАТБАНК" (МФО: 380269) за № НОМЕР_2 , в частині видатків грошових коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки грошових коштів, що надходять.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1