Справа № 461/8284/18
Провадження № 1-кс/461/9580/18
У Х В А Л А
05.11.2018 року.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою, яка вмотивована тим, що 30 жовтня 2018 року вона звернулася до Прокуратури Львівської області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, 364 Кримінального кодексу України. У заяві зазначила про порушення її прав у зв`язку із запровадженням пенсійної реформи та збільшенням пенсійного віку для жінок. Вважає, що їй завдано матеріальну та моральну шкоду на суму 142012 грн., яка полягає у недоотримані пенсійних виплат. ОСОБА_3 зазначає, що досудове розслідування за даним фактом не було розпочате та просить слідчого суддю визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати уповноважених посадових осіб Прокуратури Львівської області внести відомості за її заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою скаргу підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що завдана їй шкода полягає у сумі недоотриманої пенсії. Вона зверталася до органів Пенсійного фонду України, де її заяви були розглянуті в порядку Закону України «Про звернення громадян». У відповідях на її звернення до Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України заявниці рекомендовано звертатися до суду. Після подання заяви про вчинення злочинів до Прокуратури Львівської області про результати розгляду заяви їй повідомлено не було.

Прокуратура Львівської області свого представника до суду не направила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду скарги шляхом направлення повідомлення на офіційну адресу електронної пошти.

Судовим розглядом встановлено, що 30 жовтня 2018 року ОСОБА_3 на особистому прийомі в Прокуратурі Львівської області подала заяву про вчинення злочинів. У заяві зазначила, що у зв`язку з внесенням змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо підвищення пенсійного віку їй недоплачені пенсійні виплати з 08 травня 2015 року у сумі 114702 грн., тому завдана їй шкода з урахуванням моральної складає 142012 грн. Просила визнати її потерпілою у кримінальному провадженні.

Відомості про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР внесені не були.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Дана норма КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженою наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1377, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 364 КК України передбачена відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Під зловживанням владою слід розуміти умисне використання службовою особою, яка має владні повноваження, всупереч інтересам служби своїх прав щодо пред`явлення вимог, а також прийняття рішень, обов`язкових для виконання іншими фізичними чи юридичними особами. Зловживати владою може як представник влади, так і службова особа, яка виконує організаційно-розпорядчі обов`язки, оскільки остання також має владні повноваження, що розповсюджуються на підпорядкованих їй осіб.

Зловживання службовим становищем - це будь-яке умисне використання службовою особою всупереч інтересам служби своїх прав і можливостей, пов`язаних з й посадою. У цілому зловживання, службовим становищем - це більш широке поняття, воно охоплює зловживання владою, оскільки використовувати всупереч інтересам служби службова особа може і владні права та можливості, якщо вона ними наділена.

В той же час, самоправство, згідно зі ст. 356 КК України, - це самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадяни.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до наступного висновку. Обставини, викладені ОСОБА_3 у заяві від 30 жовтня 2018 року, не є такими, що реально свідчать про вчинені злочини в розумінні ст. 214 КПК України. У заяві про вчинення злочину відсутні відомості, які б свідчили про наявність у діях будь-яких осіб складів кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356 та ч. 1 ст. 364 КК України.

Відтак, дії посадових осіб Прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 вважаються судом правомірними, тому слідчий суддя відмовляє у задоволенні скарги.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_3 , що захист її порушених пенсійних прав вона може здійснювати шляхом оскарження дій, бездіяльності або рішень посадових осіб Пенсійного фонду України в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Повний текст ухвали проголошений 08 листопада 2018 року.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1