Справа 476/491/18
Провадження № 1-кп/476/57/2018
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2018 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 17.05.2018 року, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зеленянка Немирівського району Вінницької області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

06.11.2003 року Немирівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

01.12.2005 року Крижопільським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, 06.08.2008 року звільнений умовно-достроково на підставі постанови Старогородського районного суду м. Вінниці від 29.07.2008 року на 1 рік 2 місяці 19 днів;

18.06.2012 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 23.10.2014 року звільненого умовно-достроково на 1 рік 3 дні

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В:

14.05.2018року близько 10.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , побачив металеву раму від пристрою для розпилу деревини, яка належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, підготувавши заздалегідь пилку, діючи повторно, ОСОБА_4 спиляв дерево, яке вросло у вказану конструкцію, заволодів вищевказаною металевою рамою та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 410 грн.

Крім того, 14.05.2018року близько 17 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території будинку АДРЕСА_2 , за яким він здійснює нагляд та яке належить ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи повторно, викрав з приміщення вказаного будинку пристрій для подрібнення зерна. Після чого розпорядився вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальний збиток на суму 500 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Під час досудового розслідування 31.05.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у відповідності до ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення. Згідно вказаної угоди потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо всіх істотних для даних кримінальних проваджень обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України. ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав себе винним у вчиненні даних злочинів. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки та відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив вказану угоду затвердити та призначити узгоджений вид та розмір покарання. Зазначив, що заподіяну потерпілому шкоду повністю відшкодував, при цьому, визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 також просив затвердити угоду, зауважив, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення.

В судовому засіданні прокурор зазначав, що при укладенні угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, а тому підтримав клопотання потерпілого та обвинуваченого про затвердження угоди про примирення.

Вислухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та кримінального закону України суд прийшов до таких висновків.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Пунктом 1 частини 1 статті 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, правова кваліфікація злочину визначена правильно за ч.2 ст. 185 КК України.

Злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Відповідно до ст. 66 КК України суд враховує як пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин для обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення, укладену 31.05.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за № 0000132 від 17.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України, затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України, і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: пристрій для подрібнення зерна, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити в повне розпорядження останнього.

Необхідність застосування запобіжних заходів відсутня.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1