Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кп/758/164/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2018 року Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002961, внесеного до ЄРДР 06.07.2017 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 12.08.2014 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 19.02.2016 року по відбуттю покарання,
обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

06 липня 2017 року, приблизно о 16 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 , перебував за адресою: м. Київ, пр. Правди 19-А, біля кіоску «Тютюнові вироби», маючи при собі належний йому телефон Samsung GT-S6802 із картою флеш-памяті, об`ємом 4 GB марки «Apacer» в чорному чохлі. В цей час ОСОБА_5 вирішив продати вказане майно та звернувся до раніше не знайомої продавщиці кіоску ОСОБА_6 із пропозицією придбати мобільний телефон Samsung GT-S6802. Досягнувши згоди з приводу купівлі-продажу вказаного телефону, ОСОБА_5 передав його ОСОБА_6 , отримавши за це від неї 500 грн., таким чином припинивши право власності на мобільний телефон Samsung GT-S6802 внаслідок відчуження власником свого майна.
У подальшому, 06 липня 2017 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , повернувся до кіоску «Тютюнові вироби» за адресою: м. Київ, пр. Правди 19-А, де знову побачив ОСОБА_6 . В цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите заволодіння чужим майном.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 підійшов до касового віконця кіоску та розпочав вести бесіду з потерпілою ОСОБА_6 , чекаючи нагоди реалізувати свій злочинний умисел. Приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , шляхом ривка з рук у ОСОБА_6 , відкрито викрав мобільний телефон «Samsung GT-S6802» із картою флеш-памяті, об`ємом 4 GB марки «Apacer» в чорному чохлі, вартістю якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 12-4/791тв від 17.07.2017 року складає 482 грн. 33 коп., чим завдав останній матеріальну шкоду на зазначену суму.
У подальшому, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитись майном на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині передбаченому ч.2 ст. 186 КК України не визнав, не визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що 06.07.2017 року близько 4 години він зустрівся з ОСОБА_7 , той познайомив його з потерпілою ОСОБА_8 . Він запропонував їй купити телефон, який йому подарували, ним він користувався пів року, вона погодилась купити телефон за 500 гривень та попросила принести зарядний пристрій. Він приніс зарядний пристрій і віддав потерпілій. Потім він попросив у неї телефон, щоб видалити свої особисті файли. Взяв телефон в руки та стояв біля магазину. Потім відійшов в сторону, щоб поповнити свій рахунок мобільного. Потім пішов повертати телефон, а до нього підійшов чоловік, який виявився сином потерпілої, з претензіями повернути телефон і у них почалась бійка. Він викликав поліцію, а поліція викликала швидку. В той день він не вживав алкоголь. Коли він відходив від потерпілої то вона йому нічого не говорила. Віконце де торгує потерпіла приблизно 30 на 30 сантиметрів тому він не міг насильницьким способом через нього заволодіти телефоном.
Допитана в суді потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 06.07.2017 року обвинувачений підійшов до неї та запропонував купити телефон. Вони домовились і вона віддала йому 500 грн. за телефон. Все це бачив ОСОБА_9 , якого вона добре знає, бо той її постійний покупець. Обвинувачений сказав, що пішов за зарядним пристроєм до телефона. Потім приніс зарядний пристрій та взяв телефон, який вона тримала в руках, щоб видалити все з телефону і взяв і побіг разом з телефоном. Коли обвинувачений побіг з телефоном, вона була на роботі, тому не могла залишити своє робоче місце, тому вона кричала обвинуваченому щоб той повернув телефон.
Допитаний в суді свідок ОСОБА_10 пояснив, що влітку 2017 року він зустрівся з обвинуваченим приблизно о 15:00 за адресою: м. Київ, пр.-т. Правди, 19 це біля дитячого майданчику та магазину. Обвинувачений запропонував йому телефон «Самсунг» оранжевого кольору, а він сказав, що в нього немає коштів і згадав, що потерпіла питала про телефон. Потім вони пішли до потерпілої, вона попросила показати телефон, обвинувачений показував їй телефон. Він відійшов метри на 4 від них. Їхньої розмови він не чув. Потім він пішов додому. Пізніше він вийшов з будинку й почув як кричить потерпіла, що в неї вкрали телефон. Він бачив обвинуваченого після цього, той стояв через дорогу і за обвинуваченим ніхто не біг.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.07.2017 року встановлено, що « громадянка ОСОБА_6 заявила, що 06.07.2017 року о 16:30 год. за адресою: м. Київ, пр.-т. Правди, 19-А невідомий чоловік вирвав з рук мобільний телефон «Самсунг» та побіг у невідомому напрямку». Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Відповідно до Протоколу огляду місця події від 06.07.2017 року, встановлено що, об`єктом огляду є кімната для прийняття громадян, що розташована в двоповерховому приміщенні СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві за адресою: м. Київ, пр.-т. Г.Гонгадзе, 8. В даній кімнаті знаходиться чоловік, який одягнутий в сіру кофту із візерунком спереду у вигляді білого велосипеду та оранжевими полосами і зеленим візерунком, спортивні штани чорного кольору, кросівки темного кольору. Даний громадянин представився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За участі понятих в законному порядку було проведено огляд, під час якого вказаному громадянину було запропоновано добровільно видати вміст своїх кишень, в результаті чого останній погодився. Із лівої кишені спереду спортивних штанів останній добровільно видав мобільний телефон «Самсунг» оранжевого кольору із резиновим чохлом чорного кольору з двома сім-картами «Лайф» та «Київстар», та карту флеш-памяті об`ємом 4 GB. Після чого, у присутності двох понятих вказаний телефон було вилучено та поміщено до експертного пакету № 0993779. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.07.2017 року та довідки про проведення слідчої дії пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, потерпіла ОСОБА_6 заявила, що впізнає чоловіка зображеного на фотознімку під № 4, який 06.07.2017 року близько 16 год. 30 хв. перебуваючи за адресою: м. Київ, пр. Правди, 19-А, а саме біля павільйону малої архітектурної форми «Тютюнову вироби» вихопив у неї з рук мобільний телефон марки «Самсунг» помаранчевого кольору у чорному чохлі та зник з місця вчинення злочину. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.07.2017 року, часом фактичного затримання ОСОБА_5 є 06.07.2017 року о 17 год. 30 хв. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Відповідно до висновку експерта № 12-4/791тв від 17.07.2017 року «Ринкова вартість мобільного телефону «Samsung GT-S6802» із картою флеш-памяті, об`ємом 4 GB марки «Apacer» в чорному чохлі, на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме 06.07.2017 року могла становити 482,33 грн.». Фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 згідно Довідки про звільнення Білоцерківської ВК № 35 серії КНВ № 15679 звільнений по відбуттю строку покарання 19.02.2016 року. Згідно довідок лікаря нарколога та психіатра на обліках не перебуває, згідно характеристики Голови правління ЖБК «Будівельник 10» на поведінку ОСОБА_5 скарг не поступало, згідно вимоги про судимість обвинувачений неодноразово судимий за ст ст 122, 125, 185, 186 КК України за які відбував реальне покарання в місцях позбавлення волі, до затримання був працевлаштований до товариства ТОВ УКР-ТРЕЙД-ГРУП», має батьків 1955 та 1959 року народження.
Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням , яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно ст. 87 КПК України недопустимими, зокрема, є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання доказів внаслідок катування; порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи , яка не була повідомлена про своє право відмовитись від давання показань та відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; порушення права на перехресний допит; отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Суд звертає увагу на послідовні, логічні і змістовні покази потерпілої, які узгоджуються з показами свідка, матеріалами справи, і які суд вважає правдивими і такими, які можна покласти в основу обвинувального вироку.
Показання потерпілої підтверджуються сукупністю досліджених фактичних обставин, які містяться в показах свідка ОСОБА_10 , які суд вважає належними, допустимими і достовірними.
Покази обвинуваченого суд вважає непослідовними і такими, які направлені на уникнення кримінальної відповідальності.
Суд не погоджується з доводами обвинуваченого про недоведеність його вини у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 186 КК України, його доводи спростовуються логічними і послідовними показами потерпілої, які підтверджуються сукупністю досліджених доказів і які суд вважає правдивими. Суд вважає, що не встановлено підстав для його виправдання по пред`явленому обвинуваченню за ч. 2 ст. 186 КК України.
Покази потерпілої, в сукупності з показами свідка ОСОБА_10 , спростовують доводи про не вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Належними і допустимими як джерело доказу є висновок проведеної у справі судової експертизи та долучених документів, суд не вбачає порушення вимог КПК України під час їх отримання.
Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, про достатність доказів для визнання ОСОБА_5 винуватим у тому, що він своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, в тому числі межі санкції ч. 2 ст. 186 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, має покарання у виді позбавлення волі, враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, останній раз 12.08.2014 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, 19.02.2016 року звільнений по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин, отже правильних висновків для себе не зробив, не одружений, дітей на утриманні не має, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе лише в місцях позбавлення волі.
Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст. 75 КК України чи призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу, обраний запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою в Київському СІЗО - залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 06.07.2017 року.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_1 ) в дохід держави витрати за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 296,61 грн.
Арешт, накладений Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10.07.2017 року на мобільний телефон Samsung GT-S6802 помаранчевого кольору в чорному чохлі, який належить потерпілій ОСОБА_6 скасувати.
Речові докази мобільний телефон Samsung GT-S6802 із картою флеш-памяті, об`ємом 4 GB марки «Apacer» в чорному чохлі повернути потерпілій ОСОБА_6 , як законному власнику.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1