Справа № 502/1673/18
УХВАЛА
24 жовтня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі Кілійського районного суду Одеської області клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі Трояни Кілійського району Одеської області, громадянина України, українця, одруженого, працюючого на посаді голови Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до рішення «Про результати виборів депутатів Старотроянівської сільської ради, сільського голови та визнання їх повноважень» Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області від 06.11.2015 року визнано повноваження Старотроянівської сільського голови Кілійського району Одеської області ОСОБА_4 .

Згідно п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14.10.2014 № 1700-VII «Про запобігання корупції» ОСОБА_4 відносився до категорії осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування, оскільки є Старотроянівським сільським головою Кілійського району Одеської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі декларація), за минулий рік за формою, що визначається національним агентством.

Відповідно до п. 2 Розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб`єкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції». Зазначені декларації підлягають оприлюдненню в порядку, встановленому Законом України «Про засади запобігання та протидії корупції» про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування приймається рішення Національним агентством з питань запобігання корупції.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та згідно з рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3, щорічна декларація суб`єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Згідно п. 6 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України № 1975-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» від 23.03.2017, розділ ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» доповнено пунктом 5-1 такого змісту: «5-1. Продовжити до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше».

У відповідності до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Отже, ОСОБА_4 , будучи у період з 06 листопада 2015 року по теперішній час, особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, а саме головою Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, був зобов`язаний у порядок та у строк, передбачений Законом України «Про запобігання корупції», тобто до 00 годин 00 хвилин 01.05.2017 подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2016 рік.

Проте ОСОБА_4 , діючи умисно, маючи всі необхідні умови і реальну технічну можливість, та достовірно знаючи про обов`язковість подання вказаної декларації, будучи попередженим про необхідність декларування шляхом реєстрації та внесення відповідних відомостей на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, а також достовірно знаючи про те, що в строк до 00 годин 00 хвилин 01.05.2017 він зобов`язаний подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2016 рік, перебуваючи на території України, зокрема за місцем проживання, умисно не подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування за 2016 рік.

Згідно відповіді Національного агентства з питань запобігання корупції

ОСОБА_4 , 18.04.2018 року зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Однак, станом на час повідомлення про підозру ,05.09.2018 року ОСОБА_4 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті https://nazk.gov.ua/ Національного агентства з питань запобігання корупції за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції, за 2016 рік не подано.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, тобто в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

18.09.2018 року до Кілійського районного суду Одеської області з Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області надійшло клопотання прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0000312 від 29.05.2018 року у зв`язку з дійовим каяттям.
В судовому засіданні прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , клопотання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, оскільки ОСОБА_4 щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, давав правдиві показання, тим самим усвідомив, що вчинив противоправні дії, характеризується по місцю проживання позитивно, має великий авторитет серед жителів села, вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, будь-яку шкоду своїми діями нікому не завдав.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити. Суду пояснив, що намагався подати декларацію, однак умислу в цьому не було. Декларацію за 2016 рік подав 07.03.2018 року. За 2017 рік також подана декларація пізніше, так як був втрачений електронний ключ. Також пояснив, що до цієї посади працював фермером, потім пішов у політику.
Суд вивчивши клопотання, заслухавши сторін, дійшов наступних висновків.
Суб`єктивною стороною кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України є психічне ставлення особи до дії, передбаченої вказаною статтею та її наслідків, виражене у формі умислу.
Зі змісту пред`явленого обвинувачення, вбачається, що дії ОСОБА_4 полягали у тому, що останній будучи суб`єктом декларування умисно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
У відповідності до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Відповідно до ст. 45 КК України, корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу, вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368, 369 цього Кодексу.
Обговорюючи питання про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, суд виходить з наступного.
ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України, належить до злочинів середньої тяжкості, даний злочин не віднесений до категорії корупційних.
Однак, клопотання не містять даних на підтвердження умислу дій інкримінованих ОСОБА_4 , тобто стороною обвинувачення не доведено умислу в діях ОСОБА_4 направлених на неподання декларації, у зв`язку з чим щодо останнього не можуть бути застосовані наслідки, визначені ст. 45 КК України.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення від кримінальної відповідальності» визначено, що умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті.
Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).
При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити порядку відповідне судове рішення.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є необґрунтованим, а відтак не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 45, ст. 366-1 КК України, ч. 2 ст.284, 285-288 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області у кримінальному провадженні № 0000312 від 29.05.2018 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ст. 366-1 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та повернути його прокурору для здійснення кримінального провадження у загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1