ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/0430/97/18 Справа № 204/7236/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Межова, Межівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який має середньо спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2018 року було задоволено клопотання слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29 листопада 2018 року включно.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що у ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, його вік, стан здоров`я, відсутність постійного місця роботи, стійких соціальних зв`язків, враховуючи наявність ризиків, що підозрюваний усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинений злочин, за яким законом передбачено виключне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, одна з яких є його співмешканкою, я якою він проживає однією сім`єю, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки враховуючи вищевикладене, застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_8 не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначеним у клопотанні слідчого.
Слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини, тому в даному випадку вважає за доцільне не визначати розміру застави.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі або визначити мінімальний розмір застави.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує, що при вирішенні питання застосування запобіжного заходу слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного, а саме останній не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, є особою раніше не судимою, має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання у м. Дніпро, проживає у цивільному шлюбі більше 11 років з ОСОБА_10 , крім того до затримання підозрюваний працював без оформлення трудових відносин.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, з наданих матеріалів вбачається що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця роботи, що свідчить про те, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на свідків,одна з яких є його співмешканкою, з якою він проживає однією сім`єю. Таким чином, слідчий суддя врахував особу підозрюваного та обґрунтовано прийшов до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.

Доводи ж захисту про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги дані, характеризуючи підозрюваного, які викладені в апеляційній скарзі, для вирішення питання можливості застосування до його підзахисного більш м`якого запобіжного заходу, є безпідставними, оскільки суд при постановлені ухвали це врахував, однак з метою запобігти встановленим ризикам, беручи до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, міру покарання, яка передбачена за нього у виді позбавлення волі, судом першої інстанції було обґрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги сторони захисту, то вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а натомість спростовуються наданими матеріалами в повному обсязі, у зв`язку з чим є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком правильним і обґрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
______________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4