В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.11.2018 Справа №607/22090/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/3 ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002843 від 28 вересня 2018 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не працюючого, студента, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2018 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи біля лісу в селі Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, побачив кущ рослини коноплі та у цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів для власних потреб без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 24 вересня 2018 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи біля лісу в селі Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, побачивши кущ рослини коноплі, в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, зірвав руками із куща коноплі листя, яке є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабісом» і помістив його у два безбарвних поліетиленових пакетики на застібку та в сірникову коробку, таким чином незаконно умисно придбав вказаний наркотичний засіб, який пізніше зберігав при собі без мети збуту.

В подальшому, 27 вересня 2018 року ОСОБА_3 , продовжуючи переслідувати свій злочинний умисел, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , маючи при собі незаконно придбані вищевказані наркотичні засоби, сів в автомобіль Nissan РІХО, р.н. НОМЕР_1 та в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, незаконно умисно перевіз їх з місця свого проживання на АДРЕСА_2 .

Надалі, 27 вересня 2018 року працівниками тактико - оперативного реагування Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за порушення правил дорожнього руху по вул. Крушельницької, 61 в м. Тернополі було зупинено автомобіль Nissan РІХО, р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , який повідомив працівникам поліції, що зберігає при собі заборонені речі, а саме наркотичний засіб «канабіс».

Тоді на пропозицію працівників поліції видати наркотичні засоби ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Крушельницької, 61 в м. Тернополі, із своєї наплічної сумки вийняв та виклав на проїжджу частини дороги два безбарвних поліетиленових пакетики на застібку із частково подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, сірникову коробку із частково подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору та металевий гріндер із залишками подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, які є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабісом», загальна маса вилученого «канабісу» в перерахунку на суху речовину становить 10,43 грама, які під час проведення огляду місця події було вилучено.

Згідно ст.ст. 2, 7 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори " від 15.02.1995 року та Списку №1, Таблиці №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 p., канабіс, відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів обіг яких заборонено.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети збуту.

25 жовтня 2018 року між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України за встановлених в обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_3 , а саме за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн.) в дохід держави.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_3 , який просить затвердити угоду про визнання винуватості та вказує, що має самостійний дохід, оскільки навчається і отримує стипендію, а тому відповідно може сплатити штраф, думку захисника ОСОБА_5 , який вважає, що слід затвердити угоду про визнання винуватості, позицію прокурора, який просить затвердити угоду, вивчивши обвинувальний акт з додатками, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 2 ст. 469, ст. 471 КПК України, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості та визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України за викладених в угоді обставин та з врахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

Оскільки жодних клопотань та документів з приводу судових витрат та речових доказів учасниками не надано, суд позбавлений можливості вирішити вказані питання.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 25 жовтня 2018 року між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1