АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/862/18 Справа № 186/1549/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000585 від 10 листопада 2017 року за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Довгівка Нікопольського району Дніпропетровської області, українця, громадянки України, неодруженої, працюючої пакувальником в ТОВ «Снек», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

1.25.05.2017 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та покладанням обов`язків,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Першотравенська, Дніпропетровської області, громадянки України, не одруженої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

-обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України
за участю учасників судового провадження:
прокурора: ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, та призначити їй покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі на той самий строк.

В решті вирок обвинувачена не оскаржує.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу обвинувачена зазначає, що вона в повному обсязі визнала свою вину, щиро розкаюється, активно сприяла розкриттю злочину, відшкодувала шкоду, претензій з боку потерпілого до неї не має.

Також зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що в неї є три доньки, які мешкають з її двоюрідною сестрою, при цьому вона робить всі дії для того, щоб повернути свої батьківські права щодо дітей.

Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутого строку покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25.05.2017 року, остаточно призначено покарання ОСОБА_6 у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_7 відносно якої апеляційні скарги не подані.
Також вироком стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави судові витрати по залученню експерта 300 грн.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно вироку суду першої інстанції, 09 листопада 2017 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 проходили біля загальноосвітньої школи №5, розташованої за адресою: вул. Гагаріна,25а в м.Першотравенську Дніпропетровської області. У цей час вони побачили чавунний люк на каналізаційному колодязі, розташованому за футбольними воротами стадіону, після чого у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна і вони вступили у попередню змову, домовившись про спільне вчинення крадіжки, вказаного люку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою, 09 листопада 2017 року близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, переслідуючи мету наживи, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, за попередньою змовою викрали з каналізаційного колодязя, розташованого за футбольними воротами стадіону загальноосвітньої школи №5, чавунний люк, який належить Першотравенському МЖКП, вартість становить 1141 гривню 50 копійок, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили Першотравенському МЖКП майнову шкоду на суму 1141 гривня 50 копійок.

Вислухавши суддю - доповідача, думку прокурора, яка просила залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченої не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікація кримінального правопорушення в апеляційній скарзі обвинуваченою не оскаржуються, хоча зазначено про не згоду з обвинуваченням. Враховуючи, що кримінальне провадження розглядалося у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України та судом були дотримані всі вимоги закону щодо розгляду кримінального провадження відповідно до вказаної норми закону, учасники кримінального провадження позбавлені можливості оскаржувати в апеляційній інстанції фактичні обставини, тому апеляційний суд не перевіряє вирок щодо встановлених фактичних обставин і наведених у вироку суду.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає доводи обвинуваченої викладені в апеляційній скарзі необґрунтовані відносно призначення судом першої інстанції покарання.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при вирішенні питання про призначення обвинуваченій покарання, суд у повній мірі дотримався вимог зазначеного закону.

Відповідно до ч.1 ст. 65 КК ,суд призначає покарання не тільки в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, і враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, але й відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Ураховуючи ці положення закону, суд при призначенні покарання має виходити не тільки з меж караності діяння, встановлених у відповідній санкції Особливої частини КК України, а й із тих норм Загальної частини КК України, в яких регламентується цілі, система покарань,підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються інші питання, пов`язанні з призначенням покарання, здатні вплинуть на обрання судом певних йому виду і міри.

Дотримуючись наведених вимог, суд першої інстанції, обираючи обвинуваченій покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, врахував ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка раніше була судима за корисний злочин, звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75, 76 КК України, належних висновків для себе не зробила та знову скоїла корисливий злочин в період відбування іспитового строку покарання.

Суд першої інстанції обґрунтовано відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання ОСОБА_6 приєднав частково не відбуте покарання, призначене за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2017 року(невідбутий строк -1 рік позбавлення волі).

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданих матеріальних збитків, пом`якшуючими покарання обставинами та з урахуванням вищенаведеного, з урахуванням позиції обвинуваченої до вчиненого кримінального правопорушення, обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць позбавлення волі, тобто мінімальне покарання.

За змістом ст. 69 КК при вирішенні питання про можливість перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин, суд повинен установити декілька обставин, що пом`якшують покарання, та мотивувати, яким чином вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Посилання обвинуваченої в апеляційній скарзі на те, що в нього є троє малолітніх дітей, одна діти проживають з її двоюрідною сестрою та обвинувачена позбавлена батьківських прав, що вказує на її соціальну небезпеку.

Виходячи з вище викладеного доводи викладені стосовно того, що обвинувачена намагається повернути батьківські права, безпідставні, оскільки ОСОБА_6 жодним чином не підтверджує свою позитивну поведінку.

Разом з тим, в апеляційній скарзі обвинувачена зазначає, що щиро розкаюється, однак даний факт визнано судом першої інстанції при призначенні покарання пом`якшуючою обставиною. Також в апеляційній скарзі обвинувачена не наводить більше пом`якшуючих обставин, не менш двох обставин, які істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину та є підставами для застосування вимог ст. 69 КК, тому колегія суддів, з урахуванням позиції обвинуваченої та її ставлення до вчиненого злочину, приходить до висновку про правильне застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність та покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових правопорушень, тому апеляційна скарга обвинуваченої не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України п.3 розділу Х11 «Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів -,

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року, відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді
Апеляційного суду :
------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9