Справа № 645/3792/18
Провадження № 1-кп/645/571/18

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкова

обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001159 від 27 травня 2018 року відносно :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, учня Державного навчального закладу «Харківське вище професійне училище№ 6», дитини сироти, яка перебуває під опікою, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:

16.05.2018 року, у денний час, неповнолітній ОСОБА_6 перебував у під`їзді № 3 будинку АДРЕСА_2 , де на першому поверсі зазначеного будинку побачив незачинені двері приміщення комори, призначеної для зберігання речей мешканців зазначеного під`їзду.
Скориставшись тим, що двері вказаного приміщення не зачинені, неповнолітній ОСОБА_6 , увійшов всередину, тобто незаконно проник до приміщення, в якому зберігалося майно мешканців під`їзду вищевказаного будинку, де побачив велосипед ТМ Pride jack 20, який належить ОСОБА_7 ..
В цей момент у неповнолітнього ОСОБА_6 виник злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, неповнолітній ОСОБА_6 діючи умисно з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає з вказаного приміщення таємно викрав належний ОСОБА_7 велосипед ТМ Pride jack 20, вартість якого складає 3955 гривень.
Заволодівши майном ОСОБА_8 , неповнолітній ОСОБА_6 покинув приміщення комори під`їзду № 3 буд. АДРЕСА_2 та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на суму 3955 гривень.
В судовому засіданні ОСОБА_6 , винним себе у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, при цьому показав, що в середені травня 2018 року, точну дату та час не пам"ятає, він прогулювався із ОСОБА_9 , проходили біля будинку АДРЕСА_2 . У нього не було цигарок для паління, він вирішив зайти до товариша, який мешкав в даному будинку, або знайти недопалки для куріння. Коли він зайшов у під`їзд, то побачив, що на першому поверсі була відкрита комара (колясочка) де зберігались речі мешканців та він вирішив щось узяти в коморі. В коморі він побачив велосипед дитячий червоного кольору. Узяв велосипед, вийшов на вулицю, де у нього виникла ідея закласти велосипед у ломбард. Так як він неповнолітній, то попросив здати у ломбард велосипед свого знайомого ОСОБА_10 , який і здав цей велосипед в ломбард. Він не пам`ятає скільки грошей було отримало, але 50 грн. він віддав ОСОБА_10 за здачу велосипеду. Гроші він витратив на власні потреби, а саме на придбання цигарок, а також наркотичних засобів. Зазначив, що наркотичні засоби він вживав періодично, в цей день він був у стані наркотичного сп`яніння. На даний час він не вживає наркотичні засоби, пройшов лікування у реабілітаційному центрі. Зазначив, що мешкає він з дитинства із опікуном, навчається в училищі. У скоєному щиро каявся.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Потерпілим ОСОБА_7 була подана заява про розгляд справи у його відсутність, також просив залишити його позов без розгляду.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 вона із чоловіком взяла із дитячого будинку, він знаходиться у неї під опікою з дитинства з 2,5 років. Він був проблемною дитиною, часто убігав із дому, вони його розшукували. ОСОБА_6 став вживати наркотичні засоби, не маючи можливості справитись із ним, бажали відмовитись від опікунства, але залишились опікунам і на даний час. В період, коли був вчинений злочин, ОСОБА_6 не жив із ними, про злочин дізналась від поліції. На даний час їх відносини налагодились, ОСОБА_6 пройшов 3-місячний курс лікування в реабілітаційному центрі, для осіб, що вживають наркотики, наркотичні засоби він не вживає. Між ними є взаєморозуміння, вона контролює навчання та дозвілля підопічного. Нею була відшкодована шкода, завдана потерпілому в розмірі 1800 гривень.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 ,в судовому засіданні не оспорював вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого, законного представника, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого та досудової доповіді.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 , своїми умисними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, і така кваліфікація його дій є вірною.

При визначенні ОСОБА_6 ,виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який на час вчинення злочину і на даний час є неповнолітнім, є дитиною сиротою, виховується у родині опікуна, раніше не був засуджений, не перебуває на обліку лікарів психіатра та нарколога, навчається в училищі, задовільно характеризується, пройшов курс психо-соціальної реабілітації у центрі Харківської філії ГС "Міжнародна Антинаркотична Асоціація", а також пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини - щире каяття, вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці, відшкодування завданої потерпілому шкоди.

Обтяжуючою покарання обвинуваченого обставиною суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані наркотичного сп`яніння.

Згідно досудової доповіді орган пробації прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_6 , без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінений як середній.

На підставі викладеного, з урахуванням особи ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про необхідність призначити йому покарання, у межах санкції ст. 185 ч. 3 КК України, в вигляді позбавлення волі.

Однак, приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані, які характеризують особу обвинуваченого, враховуючи його щире каяття, визнання провини та співробітництво зі слідством, неповнолітній вік, відшкодування шкоди, суд вважає про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 , можливо без ізоляції його від суспільства, з застосування до нього положень ст. 75,104 КК України, звільнив від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування шкоди в розмірі 1800 гривень, підлягає залишенню без розгляду, на підставі заяви потерпілого про залишення позову без розгляду та розписки про отримання відшкодування від законного представника обвинуваченого в розмірі 1800 гривень та відсутністю до обвинуваченого претензій.
На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 , на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта за проведення експертизи № 2464 від 13.06.2018 року у розмірі 572 грн..

Речових доказів по справі не має.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75,104 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК Украйни покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди - залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави за проведені експертні роботи витрати у сумі 572 гривень.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Фрунзенський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Фрунзенському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1