В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2018 року м. Біла Церква Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , в ході розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, судимого 6.02.2018 р. Сквирським районним судом Київської області за ст. 15 ч.3 ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст. 185 ч.2 КК України

У С Т А Н О В И В:
09.08.2017 близько 01 год. ночі, ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, з метою вчинення крадіжки приїхали на автомобілі марки «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_1 , до будинку АДРЕСА_2 , де користуючись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, непомітно для оточуючих, з корисливих мотивів, умисно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, таємно викрали з автомобіля марки "ВАЗ 2106", д.н.з. НОМЕР_2 , належного ОСОБА_5 , акумуляторну батарею марки «Іста», вартістю 1084 грн.

Привласнивши викрадене майно на свою користь ОСОБА_4 з особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, погрузивши акумуляторну батарею у автомобіль марки «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_3 з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1084 грн.

Крім того, 12.08.2017 близько 01 години ночі, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою вчинення крадіжки майна приїхали на автомобілі марки «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_1 до будинку АДРЕСА_3 , де користуючись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, непомітно від оточуючих, з корисливих мотивів, умисно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_7 за попередньою змовою з особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, повторно, таємно викрали з автомобіля марки "ВАЗ 2101" д.н.з. НОМЕР_4 , належного ОСОБА_8 , акумуляторну батарею марки 6СТ-60 «FORSЕ», вартістю 1144 грн.

Привласнивши викрадене майно па свою користь, ОСОБА_4 з особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, завантаживши акумуляторну батарею у автомобіль марки «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_5 з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 1144 грн.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_4 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені злочинів, передбачених ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочинів щиро розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно

09.08.2017 близько 01 год. ночі, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , з метою вчинення крадіжки приїхали па автомобілі марки «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_1 , до будинку АДРЕСА_2 , де користуючись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, непомітно для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно викрали з автомобіля марки "ВАЗ 2106", д.н.з. НОМЕР_2 , належного ОСОБА_5 , акумуляторну батарею марки «Іста», вартістю 1084 грн. Привласнивши викрадену вони погрузивши акумуляторну батарею у автомобіль марки «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_3 з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1084 грн. 12.08.2017 близько 01 години ночі він діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , з метою вчинення крадіжки майна приїхали на автомобілі марки «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_1 до будинку АДРЕСА_3 , де користуючись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, непомітно від оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно викрали з автомобіля марки "ВАЗ 2101" д.н.з. НОМЕР_4 , належного ОСОБА_8 , акумуляторну батарею марки 6СТ-60 «FORSЕ», вартістю 1144 грн. Привласнивши викрадене майно вони завантаживши акумуляторну батарею у автомобіль марки «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_5 з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 1144 грн. У вчиненому щиро розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Кваліфікацію його дій за ст. 185 ч.2 КК України визнає, її не оспорює. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю. Він повністю відшкодував завдані потерпілим збитки.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_4 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, якому попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, їх дослідження судом визнано недоцільним, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 185 ч.2 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб;

ст. 185 ч.2 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_4 за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисні злочини середньої тяжкості. Судом в ході судового розгляду кримінального провадження установлено, що при вчинені інкримінованих йому злочинів, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом ст. 24 ч.2 КК України, при вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України.

ОСОБА_4 судимий: 6.02.2018 р. за ст. 15 ч.3 ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

За місцем служби у Збройних силах України характеризується позитивно.

Він не перебуває на обліку у лікарів нарколога, психіатра.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає, що він є осудним, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними ст. 19 ч.1 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом визнаються: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжує покарання ОСОБА_10 судом не встановлено.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості злочинів, обставини злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, його відношення до вчиненого, досудову доповідь відділу з питань пробації, приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 можливе без відбування покарання, установленого в санкції частин за вчинений злочин, тобто відповідно до ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробування, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_10 більш м`якого покарання ніж передбачене санкцією ч.2 ст. 185 КК України, буде явно не справедливим через м`якість, враховуючи ступінь тяжкості злочинів, обставини злочинів, особу обвинуваченого.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_10 більш суворого покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст. 185 КК України, на переконання суду, буде явно несправедливим через суворість, враховуючи особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого.

Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Суд зазначає, що злочин за яким ОСОБА_10 визнається винуватим цим вироком ним вчинений до постановлення вироку Сквирським районним судом Київської області від 6.02.2018 р. відносно нього.

За таких обставин ОСОБА_10 має бути призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів відповідно до ст. 70 ч.4 КК України.

Цивільний позов, речові докази, процесуальні витрати відсутні.

В ході досудового розслідування ОСОБА_10 не затримувався, під вартою не утримувався.

Відповідно до ст. 370 ч.1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідження, яких судом визнано недоцільним відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України.

Суд уважає у вироку наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В ході судового розгляду судом забезпечено ОСОБА_10 право на змагальний процес. Прийняте судом рішення, доволі як фактично так і юридично, у вироку вмотивовано.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 76 ч.1,2 КК України покласти на ОСОБА_10 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підстав ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначеного ОСОБА_10 цим вироком і покарання призначеного вироком Сквирського районного суду Київської області від 6.02.2018 р., призначити ОСОБА_10 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 76 ч.1,2 КК України покласти на ОСОБА_10 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1