Справа № 286/3960/18
У Х В А Л А

25 жовтня 2018 року м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду в Житомирській області ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи №286/3960/18 за клопотанням ОСОБА_2 про зміну порядку зберігання речових доказів ( в порядку ч. 6 ст.100 КПК України) , -

ВСТАНОВИВ :

23.10.2018 до Овруцького районного суду надійшло клопотанням ОСОБА_2 про зміну порядку зберігання речових доказів ( в порядку ч. 6 ст.100 КПК України).

Вирішуючи питання відкриття провадження за клопотанням, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

ОСОБА_2 просить змінити порядок зберігання речових доказів у відповідності до ст. 100 КПК України та п.п. 12,13, 33 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду , затвердженої наказом від 27.08.2010 за №51/401/649/471/23/125, а саме: передати на відповідальне зберігання йому - ОСОБА_2 , законному володільцю вилученого майна, майно, вилучене в ході обшуку, проведеного 22.08.2018 слідчим СУ ГУНП в Житомирській області в рамках кримінального провадження №0000835 від 22.11.2017 у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: верстати в кількості 5 штук, комплектуючі до верстатів та інші предмети, що вказані у відповідному протоколі обшуку від 22.08.2018 у вказаному кримінальному провадженні, мотивуючи тим, що вилучене майно (верстати) набуте ним у відповідності із законодавством України. Не має жодних підстав вважати протилежне. У зв`язку з вилученням вказаного майна він позбавлений права займатися підприємницькою діяльністю та можливості заробляти на життя. Звертає увагу, що вилучене майно вже було передано йому на відповідальне зберігання на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18.05.2018 у справі №296/4468/18, а тому повторне вилучення майна, яке вже визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання його законному володільцю згідно рішення суду, не узгоджується з приписами кримінально-процесуального законодавства України і фактично є зловживанням органом досудового розслідування своїми правами.

Питання зберігання речових доказів і документів на стадії досудового розслідування, спеціальної конфіскації та вирішення питань про долю речових доказів врегульовані положеннями ст. 100 КПК України.

Зазначеною правовою нормою, зокрема ч. 6 ст.100 КПК України, на яку посилається ОСОБА_2 , та ч.7 ст. 100 КПК України, віднесено до повноважень слідчого судді розгляд клопотань слідчого та/або прокурора про передачу речових доказів для реалізації, технологічної переробки, їх знищення або передачу Національному агенству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.

Питання зміни слідчим суддею встановленого порядку зберігання речових доказів нормами діючого КПК України не передбачено.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, оцінюючи правовідносини, що склалися, та норми права, які їх регулюють, слідчий суддя приходить до висновку, що володілець майна подав клопотання без додержання приписів кримінально-процесуального закону, невірно обравши спосіб захисту своїх прав, що є підставою для його повернення.

Керуючись ч.3 ст. 26, 100, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про зміну порядку зберігання речових доказів ( в порядку ч. 6 ст.100 КПК України) повернути.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її отримання.

Слідчий суддя

ОСОБА_1