Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/347/2018 Справа № 641/646/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої адвоката ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000380 від 23.03.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, з середньою освітою, працюючого водієм ТОВ «АБ Транс Євро», не одруженого, раніше не судимого, мешкаючого: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 28 листопада 2015 року близько 09.10 год., керуючи належним ОСОБА_7 технічно справним автомобілем Renault, реєстраційним номером НОМЕР_1 з напівпричепом Schmitz з реєстраційним номером НОМЕР_2 рухався по пр-ту Л.Ландау м. Харкова зі сторони пр-ту Гагаріна в напрямку пр-ту Московського. Під час руху по вказаному проспекту, ОСОБА_6 виїхав на регульоване перехрестя з пр-ту Героїв Сталінграду, чим грубо порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, який передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та п. 16.6 Правил дорожнього руху України, який передбачає, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч, цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв, та діючи необережно, почав виконувати маневр повороту наліво при зеленому для нього сигналі світлофору, не переконавшись в безпеці, проявив неуважність, не надав дорогу автомобілю Suzuki swift реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 , яка в цей час рухалась прямолінійно в зустрічному йому напрямку, та допустив з нею зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_5 отримала ушкодження середнього ступеню тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я, а саме закриту травму правого колінного суглобу з ушкодженням медіального мениску, що супроводжувалося травматичним крововиливом у порожнину суглобу.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у вчиненому, та підтвердив, що дійсно 28 листопада 2015 року він керував належним ОСОБА_7 автомобілем Renault з р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом Schmitz з р.н. НОМЕР_2 рухався по пр-ту Л.Ландау м. Харкова зі сторони пр-ту Гагаріна в напрямку пр-ту Московського. Під час руху по вказаному проспекту, він виїхав на регульоване перехрестя з пр-ту Герої Сталінграду, де порушив правила дорожнього руху та скоїв зіткнення з автомобілем Suzuki swift під керуванням ОСОБА_5 .

Даючи оцінку показанням ОСОБА_6 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_6 визнав вину в повному обсязі, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оскаржуються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку і відсутні сумніви відносно добровільності та істинності його позиції.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 також пояснила, що 28 листопада 2015 року, вона керувала власним автомобілем «SUZUKI» з державним номером НОМЕР_3 , та рухалась на роботу до автосалону «MAZDA», який розташований за адресою: м. Харків, пр.-т. Гагаріна, буд. 314-Б. Наближаючись до перехрестя пр.-т. Героїв Сталінграда та пр.-т. Льва Ландау зі швидкістю приблизно 60 км/г, побачила на зустрічній полосі руху, під`їжджаючу вантажівку з увімкненим лівим сигналом повороту. Приблизно на відстані в 25 м, вантажівка почала виконувати маневр лівого повороту, в цей час вона викрутила кермо вправо та почала подавати звуковий сигнал. Після чого відбулось зіткнення та вона втратила свідомість, а повернулась до тями лише коли їй надавали першу медичну допомогу раніше не знайома їй жінка. В лікарні їй поставили діагноз: струс головного мозку та закриту травму правого колінного суглобу з ушкодженням медіального меніску.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до ТОВ «Авто логістік 2015» та ПАТ Страхова Компанія «Арсенал Страхування». Потерпіла просить стягнути з ТОВ «Авто логістик 2015» матеріальну шкоду за пошкоджений автомобіль у сумі 178810 грн., 14000 грн. за послуги адвоката та моральну шкоду завдану пошкодженням її майна та завдання шкоди здоров`ю у сумі 95000 грн., а з ПАТ Страхова компанія «Арсенал страхування» просить стягнути матеріальну шкоду за пошкоджений автомобіль у розмірі 50000 грн., витрати на придбання ліків і лікування у сумі 4539, 74 грн., а також моральну шкоду у сумі 5000 грн.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 в повній мірі викритий в скоєнні кримінального правопорушення (злочину) і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_6 скоїв злочин середньої тяжкості, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра не перебуває, працює та за місцем роботи характеризується виключно позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 є щире каяття та наявність на утриманні матері похилого віку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 відсутні.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді обмеження волі, але, враховуючи думку потерпілої, яка не наполягала на обмеженні волі ОСОБА_6 , відсутність обставин, що обтяжують його вину та наявності обставин, які пом`якшують його покарання, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки ОСОБА_6 можливо виправити без ізоляції від суспільства.

Щодо застосування до ОСОБА_6 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, суд вважає необхідним не позбавляти ОСОБА_6 права керування транспортним засобом, оскільки вважає, що, враховуючи те, що єдиним джерелом доходу ОСОБА_6 є його заробітна плата, які він отримує, як водій ТОВ «АБ Транс Євро» та на його утриманні знаходиться мати похилого віку, таке додаткове покарання буде становити надмірний тягар для особи, що з огляду на рішення ЄСПЛ «Ізмайлов проти Росії» від 06.11.2008р. є неприпустимим.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 суд виходить з наступного:

Потерпіла ОСОБА_5 у своїй позовній заяві та у судовому засіданні просить задовольнити її позовні вимоги та стягнути з ТОВ «Авто логістик 2015» матеріальну шкоду за пошкоджений автомобіль у сумі 178810 грн., 14000 грн. за послуги адвоката та моральну шкоду завдану пошкодженням її майна та завдання шкоди здоров`ю у сумі 95000 грн., а з ПАТ Страхова компанія «Арсенал страхування» просить стягнути матеріальну шкоду за пошкоджений автомобіль у розмірі 50000 грн., витрати на придбання ліків і лікування у сумі 4539, 74 грн., а також моральну шкоду у сумі 5000 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 на час вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України знаходився у трудових правовідносинах з ТОВ «Авто Логістік 2015»», а саме з 01.10.2015 року до 20.07.2016 року та з 25.07.2016 року до 22.03.2017 року , що підтверджується копією його трудової книжки ( а.с.99-104).

З полісу № АІ/8267806 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів вбачається, що договір страхування укладений на строк з 26.07.2015 року до 25.07.2016 року між ПАТ Страхова компанія «Арсенал страхування» та ПП «Логістік ВВН» ( а.с. 69). Трудові відносини між ОСОБА_6 та ПП «Логістік ВВН» припинені 30.09.2015р. ( а.с. 103). Таким чином, суд вважає, що ПАТ Страхова компанія «Арсенал страхування» не є належним відповідачем за даним позовом, оскільки на час вчинення кримінального правопорушення 28.11.2015 року ОСОБА_6 не знаходився у трудових стосунках з страхувальником ПП «Логістік ВВН», а тому в цій частині позовних вимог ОСОБА_5 необхідно відмовити.

Що стосується стягнення з ТОВ «Авто логістик 2015» матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль у сумі 178810 грн., 14000 грн. за послуги адвоката та моральну шкоду завдану пошкодженням її майна та завдання шкоди здоров`ю у сумі 95000 грн. суд дійшов до наступного.

Згідно ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Таким чином, саме ТОВ «Авто Логістік 2015» повинно відповідати за завдану матеріальну шкоду її працівником ОСОБА_6 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з позовних вимог ОСОБА_5 , остання просить стягнути матеріальну шкоду, завдану пошкодженням її автомобіля в розмірі 178810 грн. При цьому ОСОБА_5 обґрунтовує вказану суму актом № РН-0000537 від 28.12.2017 року, згідно якого вартість ремонту автомобіля складає 228810 грн., де 177280 грн. вартість використаних витратних матеріалів, а 51530 грн. вартість виконаних робіт. ( а.с.53-55). Крім того, ОСОБА_5 надано висновок автотоварознавчої експертизи, згідно якої вартість матеріальної шкоди, завданої володільцю автомобіля Suzuki swift, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 84596, 66 грн. ( а.с. 33-38).

Поняття майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілому охоплює: 1) заподіяну кримінальним правопорушенням особі пряму, безпосередню шкоду в її майновому та грошовому виразі; 2) не одержані внаслідок скоєння кримінального правопорушення доходи; 3) оцінені в грошовому вигляді витрати на відновлення здоров`я потерпілого, а в разі його смерті - на поховання й виплати з підтримання матеріального добробуту і виховання непрацездатних членів сім`ї потерпілого та його неповнолітніх дітей; 4) кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає необхідним стягнути з ТОВ «Авто Логістік 2015» пряму, безспосередню шкоду, яка встановлена висновком експерта автотоварознавця у вигляді величини матеріальної шкоди у сумі 84596, 66 грн., завдної пошкодженням автомобіля потерпілої, а не у сумі вартості витратних матеріалів, як про це просить потерпіла у своєму позові.

В частині відшкодування ТОВ «Авто Логістік 2015» моральної шкоди, суд вважає необхідним відмовити, оскільки відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до п. 6 вищезазначеної Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ - якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдану шкоду.

Ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішенням, діями чи бездіяльність відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст. 1167 ЦК України.

Ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачає підстави відшкодування моральної шкоди незалежно від вини заподіювача, проте не змінює відповідальну за відшкодування моральної шкоди особу, якою за змістом ст. 1167 ЦК України залишається особа, яка безпосередньо завдала моральну шкоду, а саме винний водій.

Таким чином, саме ОСОБА_6 , а не ТОВ «Авто Логістік 2015» повинен відповідати за завдану моральну шкоду, але, оскільки до обвинуваченого позов не заявлений, суд позбавлений підстав для вирішення питання про стягнення з ОСОБА_6 моральної шкоди.

В частині стягнення витрат на правову допомогу з ТОВ «Авто Логістік 2015» у сумі 14000 грн. суд також вважає необхідним відмовити, оскільки, згідно ст. 124 КПК України вказані процесуальні витрати підлягають відшкодуванню обвинуваченим, а не підприємством у трудових стосунках з яким знаходився ОСОБА_6 .

Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні, оскільки з довідок щодо вартості експертиз вбачається, що експертиза № 212/17 від 22.03.2017р., № 584/16 від 25.08.2016р., № 110/4489 від 29.04.2016р. проведені в рамках розгляду справи про адміністративне правопорушення № 641/12254/2015-п, а не в рамках досудового розслідування даного кримінального провадження.

Керуючись ст. ст.31, 176, 369-371, 373, 374, 376, 393, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки без позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 ч.1 п. 1 КК України, а саме:

1.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2.повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

Цивільний позов ОСОБА_5 до ТОВ «Авто Логістік 2015», ПАТ Страхова компанія «Арсенал страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «Авто Логістік 2015» на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у сумі 84596, 66 грн. ( вісімдесят чотири тисячі пятьсот девяносто шість грн. 66 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя - ОСОБА_1