Провадження № 1-кп/522/1720/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів, Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдови, не працевлаштованого, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 1, 2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

06.06.2016 р. ОСОБА_3 , приблизно об 17 год. 30 хв. перебуваючи в маршрутному таксі № 146, яке рухалось по вул. Черняховського в м. Одесі, помітив у гр. ОСОБА_6 сумку яка знаходилась в неї на правому плечі.

Переслідуючи свій раптово виниклий намір направлений на заволодіння майном та визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно, що знаходилось в сумці потерпілої ОСОБА_6 , впевнившись що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, відкрив сумку, таємно з корисних мотивів викрав гаманець, вартістю 300 гривень, в якому знаходилось: грошові кошти у розмірі 280 гривень, банківська картка «Приват банка», та дисконтні картки які матеріальної цінності не становлять, після чого розпорядився викраденим на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 580 гривень.

Крім того, 07.07.2016 р. приблизно о 17:00 год. у ОСОБА_3 , який перебував на пляжі «Ланжерон» в місті Одесі, де помітив на підстилці рюкзак, який належав ОСОБА_7 , після чого у нього виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме майна потерпілого ОСОБА_7 .

Діючи умисно та з корисливих мотивів, визначивши об`єктом свого злочинного посягання рюкзак, належний ОСОБА_7 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений підійшов до підстилки та взяв вказаний рюкзак, в якому знаходилось наступне: мобільний телефон «Айфон 6» срібного кольору з сім-карткою «Київстар» ( НОМЕР_1 ); мобільний телефон «Айфон 5» білого кольору з сім-карткою «Лайфселл» ( НОМЕР_2 ); гаманець з грошовими коштами у сумі 862 гривні; особисті речі.

Після того, як ОСОБА_3 взяв належний потерпілому рюкзак з майном, яке знаходилось у ньому, останній з місця скоєння злочину зник, маючи можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 22000 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує:

- за ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

- за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , провину в інкримінованих йому злочинах, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочинів викладених в обвинувальних актах. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальних актах, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у скоєнні указаних злочинів повністю доведена.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченим вини, щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 має місце проживання, середню освіту, офіційно не працює, неодружений, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий.

На підставі викладеного, при наявності вказаних обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: визнання обвинуваченим вини, щире каяття, та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого та враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки злочину, а саме викрадене майно ОСОБА_7 було йому повернене, а ОСОБА_6 був відшкодований матеріальний збиток, завданий злочином, та критичне відношення винного до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 , можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства на певний строк, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Процесуальні витрати та цивільний позов по справі не заявлені.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі обвинуваченому, суд вважає, що строк попереднього ув`язнення, а саме з моменту затримання обвинуваченого - 07.07.2016 року до звільнення з під варти - 09.07.2016 року, у зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 65, 68, 72 КК України, ст.ст. 100, 128, 368-371, 373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України: у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України: у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим визначити остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбування ОСОБА_3 покарання рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 , термін його попереднього ув`язнення, з 07 липня 2016 року включно по 09 липня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: мобільний телефон «Айфон 6»; мобільний телефон «Айфон 5»; гаманець з грошовими коштами у сумі 862 гривень, особисті речі: джинсові шорти, рюкзак та футболку вважати повернутими за належністю потерпілому ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:

13.11.2018