Номер провадження:1-кс/521/5018/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси Журик С.В., розглянувши заяву адвоката Соломенцева І.А. діючого в інтересах громадянина Ізраїлю ОСОБА_1 ), про відвід судді Морозової І.В. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України громадянина ОСОБА_1 ), -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває адміністративний матеріал про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України у відношенні ОСОБА_1 .

10.08.2018 року представник правопорушника ОСОБА_1 ) адвокат Соломенцев І.А. подав заяву про відвід судді Морозової І.В., обґрунтовуючи її тим, що після повернення протоколу про адміністративне правопорушення після доопрацювання та виправлення недоліків Одеською митницею ДФС, за постановою судді від 23.05.2018 року, матеріали справи повернулись тому ж складу суду, тобто судді Морозовій І.В.

Заявник вважає, що нове звернення безпосередньо до суду, а не до конкретного судді, прийнявшого рішення 23.05.2018 року про повернення протоколу про адміністративне правопорушення вимагає передачі таких матеріалів на новий автоматизований розподіл, посилаючись на відсутність протоколу розподілу судової справи від 30.07.2018 року, свідчить про те, що суддя Морозова І.В. не є суддею встановленим законом.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід, а також не передбачає видалення судді до нарадчої кімнати для вирішення клопотання. Тобто, у Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді. Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому вважаю, що заява про відвід має бути розглянута по суті.

Слідчий суддя, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, вважає, що доводи адвоката Соломенцева І.А. про відвід судді є надуманими, безпідставними та необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи та наявних документів в карточці справи № 521/5342/18, судової програми «Д-3», наявний протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.07.2018 року, яким визначено головуючого суддю Морозову І.В., та зазначено підстави передачі.

Інших обставин, які б виключали участь судді Морозової І.В. у розгляді даної справи, в ході розгляду заяви про відвід не встановлені.

За таких обставин приходжу до висновку, що заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 8 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 283, 294 КУпАП, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву адвоката Соломенцева І.А. діючого в інтересах громадянина Ізраїлю ОСОБА_1 ), про відвід судді Морозової І.В. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України громадянина ОСОБА_1 ) - залишити без задоволення.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: Журик С.В.