УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000142 внесеного до ЄРДР 17.04.2018, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в місті Чернігів, громадянин України, одружений, утримує малолітню дитину, зі слів працює фізичною особою підприємцем, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
05.10.2018 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000142 від 17.04.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.4 ст. 190 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які представились менеджерами ТОВ «Вестфор» (, місце реєстрації: м. Київ, проспект Перемоги б. 148/1), хоча в трудових та цивільно-правових відносинах з вказаним товариством не перебували, в період лютого квітня 2018 року ввівши в оману менеджера ТОВ «Вінницький комбінат хлібопродуктів №2» (, місце реєстрації: Вінницька область, Вінницький район, смт. Десна, вул. Гагаріна,6) надалі - ТОВ «ВКХП№2» ОСОБА_8 , під приводом купівлі, заволоділи 128 тоннами борошна пшениці вищого ґатунку, належного ТОВ «ВКХП№2» на загальну суму 960 500 грн за наступних обставин.

Так, в листопаді 2017 року ОСОБА_7 , з метою реалізації своїх злочинних намірів спрямованих на шахрайське заволодіння майном різних суб`єктів підприємницької діяльності на території України, згідно договору купівлі-продажу від 24.11.2017 придбав ОСОБА_9 корпоративні права ТОВ «Вестфор». Після проведення реєстраційних дій по зміні власника ТОВ «Вестфор» ОСОБА_9 передав печатку товариства та пароль доступу до системи клієнт-банк ОСОБА_7 та в подальшому будь-яку участь у фінансово-господарській діяльності ТОВ «Вестфор» не приймав.

Після цього 26.02.2018 та 27.02.2018 ОСОБА_7 , використовуючи фінансовий телефон ТОВ «Вестфор» з абонентським номером НОМЕР_1 , представившись менеджером останнього, в телефонній розмові з менеджером ТОВ «ВКХП№2» ОСОБА_8 висловив наміри придбати борошно пшениці вищого ґатунку з можливістю відстрочки платежу за поставлену продукцію.

Також на адресу електронної пошти ОСОБА_8 « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з електронної скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_4 », належної ТОВ "Вестфор" було надіслано копії установчих документів останнього.

У подальшому ОСОБА_8 , який не був обізнаним в злочинних намірах ОСОБА_7 підготовлено договір поставки борошна пшениці №1186 (надалі Договір) між ТОВ «ВКХП №2» в особі директора ОСОБА_10 та ТОВ «Вестфор» в особі директора ОСОБА_9 та після його підписання ОСОБА_10 надіслано на електронну адресу ТОВ «Вестфор». Згідно п. 9 Договору оплата за поставлену продукцію здійснюється протягом 7 (семи) банківських днів з моменту його поставки (відвантаження).

У цей час ОСОБА_4 , який з самого початку будучи у злочинній змові з ОСОБА_7 , представляючись менеджером ТОВ «Вестфор», використовуючи телефони з абонентськими номерами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 домовлявся з представниками транспортних компаній про отримання послуг з вантажних перевезень продукції з ТОВ «ВКХП №2» до місць її реалізації. Крім того ОСОБА_4 здійснював координацію водіїв, які перевозили борошно ТОВ «ВКХП №2» по маршрутах руху, та безпосередньо організовував та контролював його розвантаження з подальшою реалізацією.

В сою чергу 01.03.2018 ТОВ «ВКХП №2» на виконання умов договору, згідно видаткової накладної № РН00-900-01620 від вказаного числа відвантажило на користь ТОВ «Вестфор» борошно вищого ґатунку в розмірі 10 тонн на суму 75 000 грн. В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вказане борошно реалізували, а грошові кошти від його реалізації зарахували через платіжний термінал ПАТ «Приватбанк» на розрахунковий рахунок ТОВ «Вестфор» № НОМЕР_4 , відкритого в ПАТ «Приватбанк». З метою створення враження добросовісності намірів виконувати умови договору, платоспроможності ТОВ «Вестфор» та подальшого заволодіння борошном у особливо великих розмірах, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 , отримані від реалізації борошна грошові кошти в розмірі 75 000 грн. перераховують на розрахунковий рахунок ТОВ «ВКХП №2» № НОМЕР_5 , відкритого в АТ «Райфайзен Банк АВАЛЬ». Увійшов таким чином в довіру до ОСОБА_8 , останній згідно видаткових накладних РН00-900-01850 від 06.03.2018, РН00-900-01920 від 07.03.2018, РН00-900-02125 від 13.03.2018, РН00-900-02468 від 19.03.2018, РН00-900-02736 від 22.03.2018, РН00-900-03064 від 28.03.2018, РН00-900-03069 від 29.03.2018, РН00-900-03080 від 29.03.2018, РН00-900-03412 від 04.04.2018 відвантажив на користь ТОВ «Вестфор» борошно вищого ґатунку загальною кількістю 208 000 тонн борошна пшениці вищого ґатунку на суму 1 560 000 грн.

Отримане в період з 01.03.2018 по 04.04.2018 борошно вищого ґатунку належне ТОВ «ВКХП №2» ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , підшукавши покупців, реалізували різним суб`єктам господарювання, в тому числі ФОП ОСОБА_11 та ФОП ОСОБА_12 за готівку, частину з якої в сумі 599 500 грн. використали на частковий розрахунок з ТОВ «ВКХП №2», а іншою частиною розпорядились на власний розсуд.

ОСОБА_4 та ОСОБА_7 отримавши 04.04.2018 на користь ТОВ «Вестфор» останню партію борошна вищого ґатунку ТОВ «ВКХП №2», припинили здійснювати оплату за поставлену продукцію та переговори з менеджером, в наслідок чого заволоділи майном ТОВ «ВКХП №2», а саме борошном вищого ґатунку в кількості 128 тон.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_7 заподіяли ТОВ «Вінницький комбінат хлібопродуктів №2» матеріальну шкоду в особливо великих розмірах, на загальну суму 960 000, 00 грн., яка більше ніж в 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Отдже ОСОБА_4 підозрюється у заволодінні майном ТОВ «Вінницький комбінат хлібопродуктів №2» шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, тобто злочині, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Окрім того ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які представлялись представниками ТОВ «Вестфор» // місце реєстрації: м. Київ, Проспект Перемоги б. 148/1 у продовж березня 2018, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою працівників ТОВ «Вавілон Агро» //, місце реєстрації: Тернопільська обл., м. Чортків, вул. Білецька 2, під приводом купівлі борошна вищого ґатунку виробництва ДП «Чортківський КХП», заволоділи майном ТОВ «Вавілон Агро» вартістю 57600,00 грн. за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 та переслідуючи спільний умисел, спрямований на заволодіння борошном вищого ґатунку належного ТОВ «Вавілон Агро», шляхом укладення фіктивних угод від ТОВ «Вестфор», без фактичного перерахунку коштів, організувались для вчинення злочину. З метою створення сприятливих умов у злочинній діяльності ОСОБА_4 та ОСОБА_7 представлялись представниками ТОВ «Вестфор», хоча в трудових та цивільно-правових відносинах з вказаним товариством не перебували та діяли від його імені.

ОСОБА_7 , на виконання злочинного умислу, використовуючи мобільний термінал з абонентським номером НОМЕР_6 , який являється основним фінансовим телефоном ТОВ «Вестфор», з 26.02.2018 здійснював телефонні розмови з директором ТОВ «Вавілон Агро» ОСОБА_13 , який використовував мобільний термінал з абонентським номером НОМЕР_7 . ОСОБА_7 , під час телефонних розмов з ОСОБА_13 висловив намір щодо придбання борошна вищого ґатунку виробництва ДП «Чортківський КХП» та обумовлював умови договору. З метою створення сприятливих умов для вчинення злочину, ОСОБА_7 переконав директора ТОВ «Вавілон Агро» у наданні відстрочки платежу ТОВ «Вестфор» за поставлену продукцію. Згідно попередньої домовленості ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , 27 лютого 2018 року між ТОВ «Вавілон Агро» в особі його директора ОСОБА_13 (за договором постачальник) та ТОВ «Вестфор» в особі фіктивного директора ОСОБА_9 (за договором покупець) укладено договір поставки №4 (далі договір №4), підписи в якому виконані від імені ОСОБА_9 не встановленою особою. Згідно п. 2.2 «Порядок та строки розрахунків», вказаного договору, оплата за поставлену продукцію буде здійснена протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту його поставки (відвантаження). Для листування та обміну документами з ТОВ «Вавілон Агро», особи які діяли від ТОВ «Вестфор» використовували адресу електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_4 », з якої на електронну адресу ОСОБА_13 надсилали організаційно розпорядчі документи.

В продовження виконання свого злочинного плану ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 підшукавши необхідний транспорт для перевезення вантажу, 05.03.2018, згідно попередньої домовленості з директором ТОВ «Вавілон Агро» ОСОБА_13 , прибули до вказаного товариства за адресою: АДРЕСА_3 . У ході переговорів з ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з метою маскування свого злочинного наміру здійснили частковий розрахунок у розмірі 14 400 грн. за партію продукції борошна вищого ґатунку кількістю 12 000 кг. на суму 72 000 грн. та надали фіктивну розписку від імені директора ТОВ «Вестфор» ОСОБА_9 про зобов`язання оплати боргу. Вказаними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_7 увійшли в довіру до ОСОБА_13 , який не будучи обізнаним про їх злочинні наміри надав дозвіл на відвантаження продукції.

Отриманим борошном ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розпорядились на власний розсуд реалізувавши його невстановленим суб`єктам господарювання.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_7 заподіяли ТОВ «Вавілон Агро» матеріальну шкоду, на загальну суму 57 600, 00 грн.

Отже ОСОБА_7 підозрюється у заволодінні майном ТОВ «Вавілон Агро» шляхом обману, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто злочині, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, «03» жовтня 2018 року

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Чернігів, Чернігівської області, громадянину України, одруженому, офіційно не працюючому, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2

повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 190КК України.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_14 , який вказує про факт проведення переговорів щодо здійснення поставок та використання з цією метою мобільних терміналів;

протоколом допиту менеджера ТОВ «ВКХП №2» ОСОБА_8 , який прямо вказує на осіб які здійснювали переговори від імені ТОВ «Вестфор» щодо відвантаження борошна, а також використання мобільних терміналів та електронних адрес для листування;

протоколом допиту директора ТОВ «Смачна Паляниця» ОСОБА_15 , який вказує на особу яка пропонувала придбати борошно ТОВ «ВКХП №2»;

протоколом впізнання де ОСОБА_15 упізнав ОСОБА_4 , як особу яка пропонувала йому придбати борошно ТОВ «ВКХП №2»;

протоколом обшуку на ТОВ «Смачна Паляниця» під час якого вилучено борошно ТОВ «ВКХП №2»;

протоколом допиту ФОП ОСОБА_11 , який вказує на особу яка реалізувала борошно ТОВ «ВКХП №2»;

протокол впізнання де ФОП ОСОБА_11 упізнав ОСОБА_4 , як особу яка реалізувала йому борошно ТОВ «ВКХП №2»

протоколом обшуку у ФОП ОСОБА_11 під час якого вилучено борошно ТОВ «ВКХП №2»;

протоколами допитів водіїв перевізних компаній ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які вказують на особу на ім`я ОСОБА_19 , як менеджера ТОВ «Вестфор», який координував їхні дії та отримував борошно;

протоколами впізнання ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які упізнають ОСОБА_4 , як особу на яка отримувала від них борошно та розраховувалась за його поставку;

протоколом допиту директора ТОВ «Вавілон Агро» ОСОБА_13 , який вказує на ОСОБА_4 , як на особу яка 05.03.2018 шахрайським шляхом заволоділа борошном ТОВ «Вавілон Агро»;

протоколом впізнання де ОСОБА_13 впізнає ОСОБА_4 як особу, яка 05.03.2018 шахрайським шляхом заволоділа борошном ТОВ «Вавілон Агро»;

протоколом допиту представника потерпілого ТОВ «Вавілон Агро» ОСОБА_20 який вказує на ОСОБА_4 , як на особу яка 05.03.2018 шахрайським шляхом заволоділа борошном ТОВ «Вавілон Агро»;

протоколом впізнання де ОСОБА_20 впізнає ОСОБА_4 як особу, яка 05.03.2018 шахрайським шляхом заволоділа борошном ТОВ «Вавілон Агро»;

аналітичною довідкою інформації операторів мобільного зв`язку, якою підтверджується факт спілкування між співучасниками ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , здійснення спілкування між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а також спілкування ОСОБА_4 з усіма водіями, які здійснювали перевезення борошна та кінцевими покупцями.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 4 ст. 190 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до дванадцяти років.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері злочинів проти власності та те, що він, перебуваючи на волі, може продовжити свою злочину діяльність з метою незаконного збагачення, вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується характером кримінального правопорушення, офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, не одружений, не має стійких соціальних зв`язків, тобто може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що передбачено ризиками визначеними у п. п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З огляду на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах, та беручи до уваги, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

На підставі наведеного, з урахуванням ризиків, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, суду пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити злочинну діяльність, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу. Також просив суд під час визначення розміру застави вийти за її межі встановлені за особливо тяжке кримінальне правопорушення, оскільки це винятковий випадок так як кримінальним правопорушенням завдано значну шкоду.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, суду пояснили, що ризики не доведені, тому просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 зі слів працює фізичною особою підприємцем, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину.

Проте, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 4 ст. 190 КК України обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом. На думку слідчого судді, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Разом із тим, слідчий суддя вважає, що вимога прокурора вийти за межі застави встановлені за особливо тяжке кримінальне правопорушення, не доведена. При цьому, в погодженому прокурором клопотанні вказана застава у розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тому слідчий суддя не вбачає підстав виходу за встановлені межі застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 09 години 35 хвилин 01 грудня 2018 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 01 грудня 2018 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 528 600 (п`ятсот двадцять вісім тисяч шістсот) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 будуть покладені наступні обов`язки:

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

носити електронний засіб контролю.

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя