Справа № 603/300/18
Провадження № 1-в/603/7/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" червня 2018 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Монастириського районного суду Тернопільської області клопотання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, судимого,

про звільнення від подальшого відбування додаткового покарання за вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29.05.2013 року на невідбутий строк позбавлення права керувати транспортними засобами.

за участі прокурора ОСОБА_4
представника Монастириського районного сектору з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29.05.2013 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України і засуджено до 7 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.07.2014 року, вирок Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29.05.2013 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 07.10.2013 року, якою відмовлено в задоволенні апеляційної скарги засудженого, залишено без змін.

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 22.08.2016 року, спільне подання Машівської виправної колонії УДПтС України в Полтавській області №9 та спостережної комісії Машівської районної державної адміністрації Полтавської області про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 задоволено. Засудженого ОСОБА_3 звільнено умовно-достроково від подальшого відбування основного покарання за вироком Тисменицького районного суду Тернопільської області від 29.05.2013 року на не відбутий строк 03 роки 04 місяці 29 днів позбавлення волі із залишенням додаткової міри покарання.

14.05.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, мотивуючи це тим, що він відбув більше половини строку призначеного йому додаткового покарання, порушень не допускав, характеризується позитивно.

В судовому засіданні ОСОБА_3 надав пояснення аналогічні, доводам викладеним у клопотанні та просив його задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення внесеного засудженим клопотання в зв`язку з тим, що останній не відбув двох третин строку покарання.

Представник Монастириського районного сектору з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання мотивуючи це тим, що злочин вчинений ОСОБА_3 є тяжким, а тому для умовно дострокового звільнення від покарання він мав відбути не менше двох третин строку покарання. Також в судовому засіданні пояснив, що дійсно ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, нових злочинів не вчиняв і до адміністративної відповідальності не притягувався.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши письмові докази, додані до клопотання, та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 72 КК України передбачено, що додаткові покарання різних видів у всіх випадках виконуються самостійно.

У відповідності до статті 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Судом було встановлено, що Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 22.08.2016 року, засудженого ОСОБА_3 звільнено умовно-достроково від подальшого відбування основного покарання за вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29.05.2013 року на невідбутий строк 03 роки 04 місяці 29 днів позбавлення волі із залишенням додаткової міри покарання.

Згідно ст. 13 КВК України, уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень забезпечує виконання покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських і виправних робіт.

Таким чином, в даному випадку додаткове покарання у вигляді позбавлення ОСОБА_3 права керування транспортними засобами виконує уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень.

Відповідно до ст.. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У відповідності до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутної частини покарання більш м`яким», згідно з ч. 1 ст. 81 КК, особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому, слід мати на увазі, що таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

В пункті 8 вказаного Пленуму зазначено, що при умовно-достроковому звільненні від відбування основного покарання засудженого, щодо якого було застосовано додаткове покарання, суд може вирішити питання про його повне або часткове звільнення від відбування і додаткового покарання не тільки тоді, коли про це порушено питання у поданні органу, який відає виконанням покарання, а й за своєю ініціативою.

Згідно вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29.05.2013 року ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин з необережності.

У відповідності до ч. 2 п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

З матеріалів справи та пояснень представника Монастириського районного сектору з питань пробації встановлено, що ОСОБА_3 на час розгляду в суді відбув більше половини строку додаткового покарання, за місцем проживання характеризується позитивно, тобто сумлінною поведінкою довів своє виправлення, має намір влаштуватись на роботу водієм так як це є його основним заробітком, на утриманні має малолітню дитину, а тому може бути умовно-дострокового звільнений від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 13, 154 КВК України, ст. ст. 369-372, 376, 392, 537, 539 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд -

ПОСТАНОВИВ:
Звільнити ОСОБА_3 умовно-достроково від подальшого відбування додаткового покарання за вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29.05.2013 року у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 3 роки.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1