Справа №463/1855/18
Провадження №1-в/463/102/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання, суд, -

встановив:
Заявник ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання у вигляді позбавлення права займати посади у правоохоронних органах строком на 3 роки, призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Львова від 22.03.2016 року.
Заявник в судовому засіданні заявлене клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в ньому. Додатково пояснив, що вироком Шевченківського районного суду міста Львова від 22.03.2016 року його визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст..365, ч.2 ст.189 КК України. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначено остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки. На підставі ст..54 КК України позбавлено спеціального звання лейтенант міліції. На підставі п.1 ч.1 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення та вирішено вважати ОСОБА_4 таким, що відбув призначене за цим вироком покарання. Так як виконання вироку покладено на Личаківський сектор пробації, то працівники останнього змушують його приходить на реєстрацію та відмічатись, здійснюють йому перешкоди у реєстрації як ФОП, перешкоджають у виїзді на роботу закордон. А тому звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задоволити.
Прокурор в судовому засіданні проти клопотання заперечив з підстав його необґрунтованості та безпідставності.
Оглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що в клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду міста Львова від 22.03.2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст..365, ч.2 ст.189 КК України. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначено остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки. На підставі ст..54 КК України позбавлено спеціального звання лейтенант міліції. На підставі п.1 ч.1 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення та вирішено вважати ОСОБА_4 таким, що відбув призначене за цим вироком покарання.
Статтею 81 КК України передбачено загальні засади звільнення від умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Так, особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
Оцінюючи пояснення засудженого ОСОБА_4 , дані в судовому засідання, на предмет відповідності вищенаведеним положенням законодавства суд вважає такі хибними та не підтвердженими жодними доказами.
Як вбачається з копії вироку Шевченківського районного суду міста Львова від 22.03.2016 року, яка долучена до матеріалів справи, після слова «засудив» не зазначено про виконання засудженим відповідних обов`язків, а відтак на останнього не може бути покладено жодних інших обов`язків, окрім тих, що передбачені рішенням суду.
Покликання засудженого ОСОБА_4 щодо його зобов`язання працівниками Личаківського відділу пробації приходить на реєстрацію та відмічатись, здійснення йому перешкод у реєстрації як ФОП, у виїзді на роботу закордон, суд вважає нічим не обґрунтованими та непідтвердженими належними доказами.
Крім того, заявником не наведено підстав для звільнення від додаткового покарання на підставі ст.81 КК України та необгрунтовано їх належними доказами.
Керуючись ст.81 КК України, ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -

ухвалив:
В клопотанні - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів.

Суддя: ОСОБА_1