Справа № 520/5312/18
Провадження № 1-кп/520/813/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2018 року Київський районний суд м. Одеси у колегіальному складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000200 від 24.01.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В с т а н о в и в :

21.01.2018 року близько 23 годин, ОСОБА_9 , знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , в ході обоюдного конфлікту, що виник на побутовому ґрунті з батьком ОСОБА_8 , який перейшов у обоюдну бійку, умисно правою та лівою руками стиснутими в кулак наніс потерпілому множинні удари в область голови та інші частини тіла, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми в формі забою головного мозку, крововили в під тверду мозкову оболонку в лобно-скронево-тім`яній області зліва, закриті переломи середньої черепної ямки (основа черепа), передньої та задньої стінок правої верхньощелепної пазухи, дна правої орбіти, правої виличної дуги, вилично-орбітального комплексу справа, які супроводжувались потраплянням повітря у м`які тканини та параорбітальну клітковину справа; чисельні синці та садна обличчя, що відповідно до висновку експерта №336 від 12.03.2018 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Своїми діями ОСОБА_9 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав свою вину у скоєнні злочину, згоден з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердив факт скоєння ним злочину що до свого батька та пояснив суду, що він має вищу освіту морського механіка, працював на суднах, ходив в рейси, проживає однією сім`єю разом з батьками, в тому числі з батьком який є потерпілим. Кожен раз повертаючись додому, він матеріально утримував своїх батьків, після повернення додому проживав разом з батьками однією сім`єю. Раніше він був одружений, від шлюбу має малолітнього сина, з дружиною він розлучився, як він вважає, в тому числі по вині його батька, якому не подобалась невістка. Незадовго до скоєння ним злочину відносно батька, він випадково від свого батька почув, що він йому не рідний син, що стало для нього справжнім шоком. З того часу між ним та батьками дуже зіпсувалися відносини, його дуже обурила ця новина, оскільки все життя жив з батьком і вважав його рідним. З того часу між ним та батьком склалися неприязні стосунки. Також у той же період часу невідомі викрали у нього всі документи, в тому числі документи моряка, тому він був позбавлений можливості піти у рейс. Крім того, він після розлучення проживав з дівчиною, яка також від нього пішла. В нього на ґрунті цих подій був дуже тяжкий емоційний стан. Він був злий на батька, раніше часто між батьком та ним виникали конфлікти.

21.01.2018 року близько 23 годин він прийшов додому, де знаходився його батько. При виясненні особистих відносини з батьком батько почав йому висловлювати претензії, вони почали між собою лаятись і батько перший його вдарив, він також вдарив батька. Між ними почалась бійка, в ході якої він умисно наніс батькові тілесні ушкодження, наніс батькові удари кулаками в область голови та інші частини тіла.

Він згоден з висновком експерта, яким встановлені у потерпілого тяжкі тілесні ушкодження.

Він не викликав батьку швидку допомогу, оскільки бачив, що батько нормально себе почував, і він вважав, що батько не потребує медичної допомоги.

У скоєнні злочину щиро кається, просить суд не позбавляти його волі.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив суду, що 21.01.2018 року між ним та його сином ОСОБА_9 дійсно був конфлікт, який переріс у бійку. Він перший вдарив сина, після чого між ними почалась бійка, в ході якої ОСОБА_9 спричинив йому тілесні ушкодження. Він спочатку не зрозумів, що у нього тілесні ушкодження, які потребують лікування, потім йому стало погано і сусідка викликала йому швидку допомогу.

Він вважає себе особисто винуватим в тому, що між ним та сином стали погані стосунки, вважає себе поганим батьком. Він завжди конфліктував зі своєю дружиною, між ними були скандали в присутності їх сина ОСОБА_9 . Їх син самостійна, розумна людина, отримав вищу освіту, працював у морі, ходив в рейси, повністю їх матеріально забезпечував. У сина була сім`я, але він розлучився з дружиною, від шлюбу у нього є малолітній син. Потім син проживав з дівчиною, з якою також розійшовся.

Незадовго до події, що сталася 21.01.2018 року він випадково, в ході словесного конфлікту, сказав сину про те, що він не рідний. Після цього сина нібито «підмінили», він був дуже обурений, злився, не міг з цим змиритись, почав конфліктувати з ним та матір`ю. ОСОБА_9 хотів знову піти у рейс, але в нього викрали всі документи.

Вважає, що всі ці складні життєві обставини стали причиною такої поведінки ОСОБА_9 та стали причиною конфліктів між ними, які закінчились обоюдною бійкою та спричиненням йому тілесних ушкоджень. Він особисто повністю пробачив свого сина, претензій до нього не має.

Просить суд не позбавляти ОСОБА_9 , волі, оскільки він та його дружина є особами похилого віку, крім їх сина, який завжди повністю їх забезпечував і турбувався про них, в них більш нікого немає, тому не має кому за них потурбуватися враховуючи їх вік та їх поганий стан здоров`я.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що обвинувачений її син, а потерпілий її чоловік. Вона не була очевидцем бійки між її чоловіком ОСОБА_8 і сином ОСОБА_9 , їй по телефону про це повідомила сусідка.

Її син ОСОБА_9 завжди працював, матеріально забезпечував їх з чоловіком. Її чоловік має важкий характер тому може образити людину ні за що. Між ним та сином виникали конфлікти. Нещодавно потерпілий сказав синові, що він не рідний. Обвинувачений ОСОБА_9 був дуже розлючений через почуте. Вважає, що вона і потерпілий були поганими батьками для свого сина, просить не позбавляти волі сина так як не буде кому за ними доглянути.

Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що 21.01.2018 року він не був очевидцем бійки між потерпілим та обвинуваченим, потерпілого в той день бачив, але тілесних ушкоджень на ньому не бачив. Наступного дня сусідка повідомила йому, що до неї приходив потерпілий та позичив гроші, більше вона йому нічого не розказувала.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що 21.01.2018 року близько 23 годин до неї приходили потерпілий і обвинувачений. В її присутності вони між собою не розмовляли. Потерпілий позичив у неї гроші і вони пішли. Через деякий час потерпілий ще раз прийшов до неї, був у крові, у нього було побите обличчя, сказав їй, що вони з сином ОСОБА_14 між собою побилися і попросив викликати йому швидку медичну допомогу. Швидкою допомогою потерпілий був доставлений у лікарню.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, його вина доведена та підтверджується доказами, дослідженими судом:

-Витягом з ЄРДР від 24.01.2018 року;

-Заявою ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 23.01.2018 року;

-Висновком експерта №336 від 12.03.2018 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми в формі забою головного мозку, крововилив під тверду мозкову оболонку в лобно-скронево-тім`яній області зліва, закриті переломи середньої черепної ямки (основа черепа), передньої та задньої стінок правої верхньощелепної пазухи, дна правої орбіти, правої виличної дуги, вилично-орбітального комплексу справа, які супроводжувались потраплянням повітря у м`які тканини та параорбітальну клітковину справа; чисельні синці та садна обличчя, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;

-Протоколом слідчого експерименту від 18.04.2018 року з участю потерпілого ОСОБА_8 , в ході якого потерпілий розповів обставини, при яких йому були спричинені тілесні ушкодження його сином ОСОБА_9 ;

-Протоколом слідчого експерименту від 23.04.2018 року з участю обвинуваченого ОСОБА_9 , в ході якого він розповів і показав спосіб і механізм нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .

Оцінюючи досліджені судом докази, колегія суддів приходить до висновку, що всі досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження.

В той же час, з досліджених судом доказів вбачається, що ствердження органу досудового розслідування про те, що ОСОБА_9 в період скоєння злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні медичні документи, які підтверджують знаходження ОСОБА_9 у стані алкогольного сп`яніння. Тому, колегія суддів приходить до висновку, що необхідно виключити з обвинувачення обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_9 , а саме скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд враховує, що обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України є скоєння злочину щодо особи похилого віку.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 згідно ст.66 КК України суд вважає, щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, що має на утриманні малолітню дитину.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненного злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 зазначеного Пленуму Верховного суду України, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, стадія вчинення кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо.)

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином.

Колегія суддів також враховує, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєнні злочину, щиро кається у скоєнні злочину відносно свого батька, позицію потерпілого, який немає до ОСОБА_9 жодних претензій, простив його та просить суд не позбавляти його волі, оскільки ОСОБА_9 є єдиним годувальником в їх сім`ї, а також що ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності, до скоєння злочину вів нормальний спосіб життя, працював, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину, має міцні соціальні зв`язки, злочин вчинив у зв`язку із збігом тяжким сімейних і життєвих обставин.

На підставі встановлених судом викладених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_9 не представляє таку небезпеку для суспільства, яка потребує його ізоляції від суспільства, тому суд вважає, що не втрачена можливість виправлення обвинуваченого без реального позбавлення його волі.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що недоцільно призначати обвинуваченому ОСОБА_9 реальне покарання у виді позбавлення волі, та вважає можливим на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, колегія суддів

З А С У Д И Л А:

ОСОБА_9 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.2 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_9 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_9 у виді тримання під вартою в ОУВП №21 змінити на особисте зобов`язання.

Звільнити ОСОБА_9 з під варти в залі судового засідання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його оголошення, шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_1