Провадження № 1-кп/331/341/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» травня 2018 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000889 від 11.04.2018 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Пологи Запорізької області, громадянки України, освіта вища, сімейний стан не заміжня, має на утриманні малолітню дитину, перебуває на обліку в Південному районному центрі зайнятості м. Запоріжжя, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2018 року, приблизно о 15 годині 07 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись в приміщенні поштового відділення ТОВ «Ін-Тайм», яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 111, переконавшись в тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з жіночої сумки, таємно викрала майно, що належить потерпілій ОСОБА_4 , а саме: гаманець жіночий, темно синього кольору, вартістю 200 гривень, грошові кошти в сумі 530 гривень, студентський квиток на ім`я ОСОБА_4 , вартістю 100 гривень, а всього майна на загальну суму 830 гривень, чим спричинила потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Після чого, ОСОБА_5 , сховавши викрадене майно до своєї сумки, покинула приміщення поштового відділення, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.
Своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування, 24 квітня 2018 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою у кримінальному провадженні ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 , на підставі вимог ст. ст. 468, 469 КПК України укладено угоду про примирення, яка відповідно до ст. 471 КПК України разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Виходячи зі змісту даної угоди, потерпіла та обвинувачена дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останньої за ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаялась у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, завдані матеріальні збитки відшкодовані в повному обсязі, у зв`язку з чим потерпіла претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченої не має.

Згідно даної угоди, сторони погодились на призначення покарання, яке повинна понести обвинувачена за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доході громадян, що становить 850 гривень і остання погодилась на його призначення. Також вказаною угодою передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно із ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Прокурор та захисник не заперечують проти затвердження угоди про примирення.

В судовому засіданні суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачена погоджується на призначення узгодженого між нею та потерпілою виду та розміру покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 і призначення останній узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 24 квітня 2018 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити їй узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Речові докази:

- паперовий конверт, в якому знаходиться DVD- диск, який містить відеозапис з камери спостереження за 04.04.2018 року, встановленої у приміщенні пошти «Ін-Тайм», який долучений до матеріалів кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (т. 2, а.п. 28-29).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником з підстав: призначення судом покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених ч. 6-7 ст. 474 КПК України;

- прокурором з підстав затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1