Справа №150/330/18
Провадження по справі №1-кс/150/92/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року с. Мазурівка

Слідчий суддя Чернівецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
начальника СВ Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання начальника СВ Чернівецького відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України по матеріалах досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 від 04.06.2018,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу районного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.
Так, 04.06.2018 до Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення про те, що 04.06.2018, бизько 20 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, біля території домоволодіння АДРЕСА_2 , незаконно заволодів транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , внаслідок чого заподіяв матеріального збитку останньому.
За даним фактом 04.06.2018 було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за злочини проти власності та незаконне заволодіння транспортним засобом вчинив повторний злочин. Так, 04 червня 2018 року близько 20 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в смт. Чернівці Чернівецького району Вінницької області, біля території домоволодіння 16 по вул. Подільська, помітив легковий автомобіль марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , що був припаркований біля воріт вказаного домоволодіння.
Переконавшись у відсутності власника та інших осіб, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння вищевказаним транспортним засобом, проник через незачинені на замок двері автомобіля до салону, де переконався у можливості запустити двигун наявним ключем. Після цього ОСОБА_5 допоміг присісти на переднє пасажирське сидіння ОСОБА_8 , що перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Далі не запускаючи двигун ОСОБА_5 розпочав рух по схилу вулиці Подільська, після чого за допомогою ключа запалення запустив двигун автомобіля та по автодорозі НОМЕР_2 поїхав у напрямку с. Мазурівка Чернівецького району Вінницької області, де по вулиці Лесі Українки був зупинений місцевими жителями, що припинили його злочинні дії. Таким чином ОСОБА_5 своїми діями, завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв злочин, відповідальність за вчинення якого, передбачена ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
05 червня 2018 року ОСОБА_5 у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними зібраними в ході досудового розслідування доказами:

-Протоколом огляду від 04.06.2018 по вул. Лесі Українки с. Мазурівка Чернівецького району Вінницької області, де біля легкового автомобіля марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , виявлено ОСОБА_5 , який зізнався у скоєні злочину;

-Власноручно написаною заявою про вчинення злочину ОСОБА_5

-Речовими доказами: змив клітин з ричага коробки перемикання передач; змив клітин з керма водія; зразок запаху з ричага коробки перемикання передач; зразок запаху з керма водія; три сліди папілярних узорів рук; вирізка покривала з сидіння водія;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

-Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 05.06.2018.

Начальник слідчого відділу Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області просить задоволити клопотання та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор наголосив на необхідності застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 теж заперечив проти застосування відносно підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали, додані до клопотання, приходжу до висновку про задоволення клопотання та застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.
Згідно із ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним (…) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави (…), суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (…). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (…). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватися на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (…)».
З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 289 КК України. Зазначені обставини підтверджуються протоколами допиту свідків кримінального правопорушення, речовими доказами, протоколами проведення слідчого експерименту та протоколами огляду місця події.
Таким чином, наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих слідчим матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоровя підозрюваного; 4) наявність у підозрюваного постійного місця роботи, навчання, та інші, встановлені в ч.1 ст.178 КПК України.
Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Так, під час розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України , і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).
Слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а також наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом; вчинити інше кримінальне правопорушення. Окрім того, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки він раніше судимий за злочини, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.
З врахуванням наведеного вище слідчий суддя вважає, що наявні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від слідства та/чи суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
При цьому, слідчий суддя виходить з того, що статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Отже, для запобігання ризикам, вказаним у ст.177 КПК України, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, слідчий суддя вважає виправданим застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш мякого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого КПК України (ч.4 ст.197 КПК України).
Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст.197 КПК України).
За правилами ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобовязаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обовязків, передбачених КПК України.
Пунктом 2 частини 5 ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В ухвалі суду зазначаються обов`язки з передбачених ст.194 КПК України, які будуть покладені на обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні (ч.3 ст.183 КПК України).
З огляду на характер злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 та з урахуванням особи останнього, який, достеменно знаючи, що має не зняту та непогашену судимість, підозрюється у скоєнні нового умисного злочину, який по ступеню тяжкості відноситься до тяжких злочинів, слідчий суддя вважає, що розмір застави, який підлягає до визначення підозрюваному повинен становити 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У випадку внесення застави у встановленому судом розмірі ОСОБА_5 зобов`язаний з`являтися за кожною вимогою до слідства та/чи суду, не відлучатися без дозволу слідчого та/чи суду із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, повідомляти слідчого та/чи суд про зміну місця свого проживання.
У випадку, якщо ОСОБА_5 після внесення застави, будучи належно повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого та/чи суду без поважних причин чи не повідомить причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.
При зверненні застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до ОСОБА_5 застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу із застосуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.
Таким чином, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст., ст. 40, 131, 132, 170, 176-178, 183 184, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника СВ Чернівецького відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України по матеріалах досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 від 04.06.2018 - задоволити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із середньою освітою, тимчасово не працюючий, раніше судимий.
Строк дії ухвали відповідно до вимог ч.1 ст.197 КПК України встановити терміном 60 /шістдесят/ днів.
Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а саме з 23 години 30 хвилин 04 червня 2018 року по 23 годину 30 хвилин 03 серпня 2018 року.
У випадках, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 має право у будь-який момент внести заставу. Розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України складає 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35240,00 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) гривень, (одержувач коштів - ТУ ДСАУ в Вінницькій області, депозит 37 315 033 000 401, , банк Державне казначейство України, м. Київ, МФО 820 172, призначення платежу: застава, Чернівецький районний суд Вінницької області).
У випадку внесення застави у встановленому судом розмірі ОСОБА_5 зобов`язаний з`являтися за кожною вимогою до слідчого та/чи суду, не відлучатися без дозволу слідчого та/чи суду із населеного пункту, в якому він проживає, повідомляти слідчого та/чи суд про зміну свого місця проживання.
У випадку, якщо ОСОБА_5 після внесення застави, будучи належно повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого та/чи суду без поважних причин чи не повідомить причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.
При зверненні застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до ОСОБА_5 застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу із застосуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.309, п.3 ч.2 ст.395 КПК України на ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні під час досудового розслідування може подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_15