Справа № 476/1009/17
Провадження № 1-кп/476/16/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2018 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

В складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлогірківка Бобринецького району Кіровоградської області, громадянина України, учня 1 курсу Єланецького ПАЛу, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В:

8 листопада 2017 року близько 17.00 години, неповнолітній ОСОБА_6 , знаходився на тренуванні у приміщенні спортзалу Єланецького професійного аграрного ліцею за адресою: вул. Аграрна, 1 с.м.т. Єланець Миколаївської області. За декілька хвилин до закінчення тренування ОСОБА_6 вийшов із спортивної зали до роздягальні і з поміж речей останній побачив мобільний телефон. В цей час у нього виник раптовий злочинний умисел спрямований на його таємне викрадення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій ОСОБА_6 таємно викрав мобільний телефон марки «Хiaomi Redmi 4X» вартістю 3325 грн., який належить потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинив останньому матеріальні збитки на вказану суму. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе в вчиненні вказаного злочину визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 08.11.2017 року близько 17.00 години він знаходився в приміщенні спортзалу Єланецького ПАЛ. До закінчення тренування він зайшов до роздягальні і поміж речей учнів помітив мобільний телефон. Скориставшись тимчасовою відсутністю сторонніх осіб, викрав належний потерпілому мобільний телефон. На даний час матеріальні збитки потерпілому відшкодував повністю. У вчиненому злочині щиро розкаюється.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 08.11.2017 року його син, який користувався телефоном, після тренування в приміщенні роздягальні Єланецького ПАЛ виявив зникнення мобільного телефону. Він відразу звернувся з заявою до Єланецького відділення поліції. На даний час претензій до обвинуваченого він немає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного злочину підтверджується також сукупністю письмових доказів, зібраних під час досудового розслідування і досліджених судом в ході судового розгляду, в тому числі:

-протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 08.11.2017 року, із якого вбачається, що до Єланецького відділення поліції з заявою звернувся потерпілий ОСОБА_7 про те, що в період часу з 16.00 години до 18.00 години 08.11.2017 року у приміщенні спортзалу Єланецького ПАЛ викрадено належний йому мобільний телефон марки «Хiaomi Redmi 4X», який перебував у користуванні ОСОБА_9 , 2002 року народження (а.п. 91);

-протоколом огляду місця події від 09.11.2017 року із якого вбачається, що працівниками поліції в присутності понятих оглянуто мобільний телефон марки «Хiaomi Redmi 4X» чорного кольору, який добровільно видав ОСОБА_6 (а.п. 93-94);

-висновком товарознавчої експертизи по визначенню залишкової вартості майна від 10.11.2017 року із якої вбачається, що дійсна ринкова вартість мобільного телефону марки «Хiaomi Redmi 4X» становить 3325 грн. (а.п. 98);

-постановою слідчого СВ Єланецького ВП Новоодеського ВП ГУ НП в Миколаївській області про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 10.11.2017 року із якої вбачається, що слідчим визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу мобільний телефон марки «Хiaomi Redmi 4X», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 (а.п. 99).

Судом також досліджені характеризуючі матеріали на обвинуваченого, згідно яких ОСОБА_6 дійсно проживає по АДРЕСА_1 . За місцем проживання характеризується позитивно.

Згідно досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_6 інспектор Єланецького районного сектору з питань пробації встановив, що ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення зводиться до низького рівня ризику. А тому орган з питань пробації вважає, що застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Аналізуючи зібрані по даній справі докази суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині доведена в ході судового розгляду і органами досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обираючи обвинуваченому вид та розмір покарання, як пом`якшуючі покарання обставини, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих матеріальних збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

Суд враховує, що ОСОБА_6 вчинив умисний злочин середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем навчання, має сталі соціальні зв"язки, на "Д" обліку у закладах охорони здоров`я не перебуває, визнання ним своєї вини у вчиненні злочину, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого та повернення викраденого майна, висновок органу пробації, викладений у досудовій доповіді, про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі, що не становитиме високої небезпеки для суспільства.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості суду необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.
В інформаційному листі ВССУ від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх» роз`яснено, що, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК України, суд постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
Відповідно до ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього один із зазначених в ч.2 ст.105 КК України видів примусових заходів виховного характеру, в тому числі передачу під нагляд матері.
Оцінюючи встановлені обставини в сукупності, з урахуванням думки прокурора, який вважає можливим звільнити неповнолітнього обвинуваченого від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру відповідно ст.105 КК України, думку інших учасників процесу, які підтримали думку прокурора, суд враховує, що ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є неповнолітнім, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, щиро розкаявся у скоєному та відшкодував матеріальну шкоду потерпілому, тобто його поведінка стала бездоганною, а тому суд дійшов висновку, що обвинувачений внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання і його можливо звільнити від покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України із застосуванням примусового заходу виховного характеру, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 .
Строк передачі неповнолітнього ОСОБА_6 під нагляд матері, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього тривалістю один рік, але не довше, ніж до досягнення особою повноліття.
Суд вирішує питання про речові докази відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Неповнолітнього ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
На підставі ч.1 ст.105 КК України неповнолітнього ОСОБА_6 звільнити від призначеного покарання, застосувавши до нього примусовий захід виховного характеру, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 (один) рік.
Речові докази: мобільний телефон марки «Хiaomi Redmi 4X», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 надати в повне його розпорядження.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1