АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 квітня 2018 року у кримінальному провадженні № 000008 , -

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіксальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 000008 від 25.01.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 КК України про арешт майна, а саме: 225000 пачок сигарет торгівельної марки ReginaBlueта 400000 пачок торгівельної марки ReginaRed яке було вилучено під час обшуку транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В ухвалі слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведено правову підставу для арешту майна, можливість використання його, як доказу в кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання.

Крім того слідчий суддя вказав, рішенням слідчого судді арешт скасований та відповідно до ст.169 КПК підлягає поверненню.

В апеляційній скарзі прокурор посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді просить її скасувати та накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене у кримінальному провадженні з метою збереження речових доказів. Прокурор мотивує свої вимоги тим, що слідчим суддею не враховано положення ст. 170 КПК України та не досліджено наявність підстав, за якими потрібно було накласти арешт зокрема, не враховано і те, що в кримінальному провадженні є постанова про визнання речей, які були вилучені речовим доказом.

В судове засідання власник майна та його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, проте причину неявки суду не повідомили Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за їх відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, в провадженні Управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000008 від 25.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України
В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку вилучено під час обшуку 11.05.2017 року транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В задоволенні клопотання слідчий суддя відмовив пославшись на те, що прокурором не доведено правову підставу для арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Разом з тим, слідчий суддя районного суду при прийнятті рішення, вказаних норм КПК не в поіній мірі дотримався. Відмовляючи у задоволенні клопотання не надав будь якої оцінки обставинам викладеним у клопотанні органу досудового розслідування щодо правової підстави для арешту майна, яке було вилучено під час проведення обшуку транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_1 , зокрема, НОМЕР_2 пачок сигарет торгівельної марки Regina Blueта 400000 пачок торгівельної марки ReginaRedдостатності доказів. При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків (приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження). Арешт майна з підстав, що воно виступає знаряддям вчинення кримінального правопорушення та набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення на даний час є можливим, коли існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. При цьому колегія суддів зважує на ту обставину, що вищезазначене майно 12 травня 2017 року визнано речовим доказом.

Крім того колегія суддів звертає увагу і на висновок проведення досліджень, за яким вищезазначене майно не відповідає вимогам міжнародних нормативно правових актів….

За наведеного, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженню задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. ст.98, 167, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіксальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 квітня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіксальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 000008 від 25.01.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 КК України про арешт майна, а саме: 225000 пачок сигарет торгівельної марки ReginaBlue та 400000 пачок торгівельної марки ReginaRed яке було вилучено під час обшуку транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_1 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіксальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 000008 від 25.01.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 КК України про арешт майна, а саме: 225000 пачок сигарет торгівельної марки ReginaBlue та 400000 пачок торгівельної марки Regina Red яке було вилучено під час обшуку транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_1 задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 000008 від 25.01.2017, а саме: 225000 пачок сигарет торгівельної марки Regina Blue та 400000 пачок торгівельної марки Regina Red, яке було вилучено під час обшуку під час обшуку 11.05.2017 року транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_3 STE
Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа № 11-сс/796/2697 /2018 Категорія ст. 172 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції
Доповідач: ОСОБА_1