У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна

в с т а н о в и в :
до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна звернувся адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в обгрунтування якої зазначає, що слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві здійснюється розслідування у кримінальному провадженні №0000080 від 08.09.2016 року. 29.08.2018 року та 31.08.2018 року у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою діяльність ОСОБА_4 , на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13.08.2018 року проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 162 156,00 грн. та 75 807,00 грн.

Зазначає, що вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна, арешт на вказане майно не накладався, слідчим це майно не повертається та безпідставно утримується, хоча таке набуте ОСОБА_4 законним шляхом. Як наслідок, просить зобов`язати слідчого повернути вилучене у ОСОБА_4 під час обшуку майно. Вказує, що він звертався із відповідною скаргою до Солом`янського районного суду м. Києва, однак скарга була йому повернута, оскільки, кримінальне провадження передано для проведення досудового розслідування до Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві, що територіально відноситься до юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав, надав пояснення аналогічні доводам скарги, просить таку задовольнити. Вказує, що ухвалою слідчого Солом`янського районного суду м. Києва від 13.08.2018 року надано дозвіл на вилучення у ОСОБА_4 не облікованих грошових коштів, речей та цінностей, які не внесені до книги обліку розрахункових операцій та грошові кошти отримані від незаконної діяльності, однак вилучені кошти до таких не відносяться, оскільки є задекларованими та отриманими від здійснення підприємницької діяльності. Звертає увагу, що арешт на вказані кошти не накладався. Він звертався до слідчого із клопотанням про повернення майна, однак таке залишилось проігнорованим, майно ОСОБА_4 досі не повернуто.

Слідчий в неодноразові судові засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, ознайомившись із доводами скарги, дослідивши надані документи та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080 від 08.09.2016 року.

В межах вказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13.08.2018 року надано дозвіл на проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається із зазначеної ухвали, дозвіл на проведення обшуку у вказаному приміщенні надано з метою виявлення та вилучення документів, предметів та речей, що мають значення для встановлення істини по кримінальному провадженню, в тому числі не облікованих грошових коштів, речей та цінностей, які не внесені до книги обліку розрахункових операцій та грошові кошти отримані від незаконної діяльності.

Згідно протоколу обшуку від 29.08.2018 року, такий було проведено у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено ряд майна, документів, в тому числі грошові кошти у розмірі 162 156,00 грн. та 75 807,00 грн., з приводу яких зазначено, що документів, які б підтверджували походження коштів не виявлено.

Як вбачається із податкової декларації платника єдиного податку за 2017 рік, ОСОБА_4 задекларовано суму у розмірі 778 678,92 грн.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21.09.2018 року скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна повернуто скаржнику, з підстав, що скарга не підсудна Солом`янському районному суду м. Києва.

За поясненнями представника вилучені в ході обшуку кошти належать ОСОБА_4 , отримані ним в законний спосіб, попередньо задекларовані, та зберігались останнім за місцем здійснення його господарської діяльності.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення скарги, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя зазначає наступне.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, з поміж іншого, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Так, ст. 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Отже, навіть тимчасове вилучення об`єктів власності є позбавленням володільця майна можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.

Застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що вилучення та утримання у будь-якої особи належного їй на законних підставах майна у спосіб або через застосування процедури, які не відповідають приписам закону, є протиправними.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Так, за положеннями ст. 2 КПК України, до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За приписами ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відтак, оскільки ухвала слідчого судді від 13.08.2018 року передбачала дозвіл на вилучення грошових коштів, речей та цінностей, які не внесені до книги обліку розрахункових операцій та грошові кошти отримані від незаконної діяльності, за відсутності відповідних підтверджуючих даних щодо того, що грошові кошти отримані від незаконної діяльності, вони підпадають під критерій тимчасово вилученого майна, а отже після вилучення повинні бути повернутими їх володільцю, або ж повинні бути обтяженими відповідним арештом.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відомості про те, що вказане майно є чи було арештованим відсутні, слідчим таких надано не було.
За даними системи документообігу суду із клопотанням про арешт вилучених у ОСОБА_4 грошових коштів орган досудового розслідування чи прокурор не звертався, на дану обставину покликались також скаржник в судовому засіданні.
Зважаючи на принцип змагальності, іншого органом досудового розслідування не доведено та твердження скаржника з даного приводу не спростовано.
Відтак, вищевказані обставини свідчать про необґрунтоване втручання та порушення права власності ОСОБА_4 , що не може вважатись прийнятним, як з точки зору національного, так і міжнародного законодавства.
З врахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлена скарга є підставною та підлягає до задоволення, а майно відповідно - поверненню його володільцю.
Керуючись ст. 2, 7-9,16,167, 234, 303, 307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Зобов`язати слідчих Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві, що входять до складу групи у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080 від 08.09.2016 року, повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 , вилучені під час обшуку 29 та 31 серпня 2018 року в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 грошові кошти у розмірі 162 156,00 грн. (сто шістдесят дві тисячі сто п`ятдесят шість гривень 00 копійок) та 75 807,00 грн. (сімдесят п`ять тисяч вісімсот сім гривень 00 копійок).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1