У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.08.2018 Справа №607/14751/18

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, на утриманні двоє малолітніх дітей працюючого директором ТзОВ «Фармінг Груп», не адвоката, не депутата, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження за №0000583 від 11 листопада 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч. 1 ст. 366 КК України, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 46794538 гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, насамперед ; здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають можливість виїзду за кордон.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів: у провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження №0000583 від 11 листопада 2015 року, ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1, ч. 1 с: 366 КК України.
В ході проведеного досудового розслідування встановлено, що служб о і особи ТОВ «Товстенківський крохмальний завод», умисно з метою одержань неправомірної вигоди для інших осіб, використали всупереч інтересам ТОВ «Товстенківський крохмальний завод» свої повноваження, а саме реалізували за заниженою ціною приміщення картоплесховищ в селі Товстеньке Чортківського району, чим спричинили тяжкі наслідки для ТОВ «Товстенківський крохмальний завод».
26 липня 2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш, Іваш Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого директором ТОВ «Фармінг Груп», раніше не судимого, не адвоката, не депутата, повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, тобто в умисному використанні всупереч інтересам юридичної особи приватного права службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки інтересам юридичної особи.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до рішення власників ТзОВ «Товстеньківський крохмальний завод» №14-01-2014 від 14 січня 2014 року, ОСОБА_4 був призначений на посаду директора юридичної особи приватного права - ТзОВ «Товстеньківський крохмальний завод» та згідно наказу №3-к від 15 січня 2014 року приступив до виконання своїх службових обов`язків. Відповідно до статуту ТзОВ «Товстеньківський крохмальний завод», затвердженого рішенням власників №25-12-2012 від 25 грудня 2012 року, директор є одноособовим виконавчим органом товариства та вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції власника. Зокрема, п.7.5 статуту ТзОВ «Товстеньківський крохмальний завод» передбачено, що директор в межах своєї компетенції: діє від імені товариства без довіреності та представляє інтереси товариства у відносинах з будь-якими державними органами, юридичними та фізичними особами; за умови дотримання всіх обмежень, передбачених цим статутом та законодавством України, укладає будь-які договори та вчиняє будь-які правочини, в тому числі розпоряджається всіма грошовими коштами та іншим майном товариства та вчиняє інші дії передбачені статутом. Пунком 7.8 статуту ТзОВ «Товстеньківський крохмальний завод» визначено, що укладення договорів та вчинення інших правочинів директором можливе лише за умови одержання попередньої згоди зборів учасників щодо: будь-яких договорів та правочинів, пов`язаних із прийняттям товариством на себе зобов`язань, сумарна вартість яких перевищує 10 000 (десять тисяч) гривень на день вчинення правочину; будь-яких договорів та правочинів, спрямованих на відчуження або придбання об`єктів нерухомого майна, в тому числі земельних ділянок, незалежно від їх вартості; будь-яких договорів та інших правочинів щодо застави та іншого обтяження активів товариства, надання або отримання товариством позик та іншої фінансової допомоги. Також, п.7.10 статуту ТзОВ «Товстеньківський крохмальний завод» на директора покладено обов`язок представляючи товариство у відносинах із третіми особами діяти виключно в інтересах товариства, добросовісно та розумно, і не перевищувати своїх повноважень наданих відповідно до закону та статуту. У випадку перевищення таких повноважень щодо представництва, директор несе відповідальність за збитки завдані ним товариству.
Так, наприкінці грудня 2014 року у ОСОБА_4 , винник злочинний намір направлений на зловживання повноваженнями, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої особи, використанні всупереч інтересам юридичної особи приватного права своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки інтересам юридичної особи. Надалі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, будучи службовою особою юридичної особи приватного права ТзОВ «Товстеньківський крохмальний завод», ЗО грудня 2014 року перебуваючи в с. Товстеньке, Чортківського р-н, Тернопільської обл., діючи умисно та всупереч інтересам ТзОВ «Товстеньківський крохмальний завод» з метою одержання неправомірної вигоди для іншої особи, а саме ТзОВ «Термінал Рент», в розумінні Закону України «Про запобігання корупції», зловживаючи своїми службовими повноваженнями, які полягали в укладені договорів лише за умови одержання попередньої згоди зборів учасників, пов`язаних із прийняттям товариством на себе зобов`язань сумарна вартість яких перевищує 10 000 гривень на день вчинення правочину, діючи всупереч інтересам товариства, чим порушив вимоги п.7.8, п.7.10 статуту ТзОВ
«Товстеньківський крохмальний завод», свідомо прийняв управлінське рішення щодо укладення від імені ТзОВ «Товстеньківський крохмальний завод» договору купівлі-продажу майнових прав, за умовами якого передав у власність ТзОВ «Термінал Рент» майнові права на 2 приміщення картоплесховищ (І-ша черга ємністю 25 тисяч тонн, площею 9648,8 кв.м. та ІІ-черга ємністю 25 тисяч тонн, площею 9651,8 кв.м.) в с. Товстеньке, Чортківського р-н, Тернопільської області за ціною 47 383,62 гривень, достовірно знаючи, що вказана ціна є заниженою та не відповідає"ринковій вартості і вартості затрачених на неї матеріальних ресурсів під час проведення будівництва, в результаті чого спричинив тяжкі наслідки для ТзОВ «Товстеньківський крохмальний завод».
Таким чином, ОСОБА_4 зловживаючи повноваженнями, тобто умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої особи, в розумінні Закону. України «Про запобігання корупції», використав всупереч інтересам юридичної особи приватного права свої повноваження, що спричинило збитки ТзОВ «Товстеньківський крохмальний завод» у сумі 46 795 670, 98 гривень, що у 67 820 раз перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є тяжкими наслідками для інтересів юридичної особи.
Достатніми підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину є зібрані у кримінальному провадженню докази, а саме: установчі та інші документи ТОВ «Товстеньківський крохмальний завод»; висновки почеркознавчих та технічних експертиз документів; висновок судово-економічної експертизи; інші матеріали кримінального провадження.
На даний час в ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у обранні стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави.
Метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 364-1 КК України, а також встановлено обставини, які виправдовують даний запобіжний захід та підтверджують наявністю зазначених ризиків. Зокрема, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. На даний час усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, з метою уникнення покарання ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також впливати на заявників - службових осіб ТОВ «Товстенківський крохмальний завод» та свідків у вказаному кримінальному провадженні.
Вказані обставини в цілому свідчать про наявність вищезазначених ризиків та не можливості обрання до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів.
Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи,
підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину суд визначає у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення внаслідок якого заподіяно матеріальної шкоди на суму 46 795 670, 98 гривень, з урахуванням вищенаведених ризиків, тяжкості злочину, санкції, яка загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, розмір застави який забезпечить його належну поведінку та буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК, повинен становити 25418 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 46794538 гривень.
У випадку задоволення клопотання та внесення застави визначеної судом, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних рішень, запобігання можливому переховуванню підозрюваного (обвинуваченого) від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на ОСОБА_4 необхідно покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, насамперед ; здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають можливість виїзду за кордон.
З врахуванням вищенаведеного, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних рішень, запобігання можливому переховуванню підозрюваного (обвинуваченого) від органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, знищенню, переховуванню чи спотворенню документів, які мають істотне значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому.

Захисниками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судовому засіданні оголошено та подано слідчому судді письмові заперечення, згідно якого просять відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

Так, вказано наступне.

На розгляді у слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 від 30 липня 2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000583 від 11 листопада 2015 року.

Уважно ознайомившись із клопотанням та додатками до нього, перш за все, вважають необхідним звернути увагу слідчого судді на те, що це клопотання подане в рамках кримінального провадження, якого не існує. Відповідно до витягу з ЄРДР, який є додатком до клопотання, СУ ГУНП в Тернопільській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000583 від 11 грудня 2015 року, а не листопада, як зазначено у клопотанні.

Оскільки клопотання слідчого ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 від 30 липня 2018 року подане в рамках кримінального провадження якого не існує в природі, є очевидним, що це є безумовною підставою для відмови у його задоволенні.

Крім того, ми вважаємо, що це клопотання не підлягає задоволенню і з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України слідчий суддя вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, насамперед слідчий суддя має встановити наявність обгрунтованої підозри щодо причетності нашого підзахисного ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Крім того, згідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, повинна бути підтверджена вагомими доказами отриманими у встановленому законом порядку.

У зв`язку із цим, звертаємо увагу слідчого судді, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 26 липня 2018 року було здійснено у кримінальному провадженні №0000583 від 11 листопада 2015 року, якого не існує в природі. Відповідно, він не є підозрюваним у кримінальному провадженні №0000583 від 11 грудня 2015 року, у якому здійснює досудове розслідування СУ ГУНП в Тернопільській області згідно витягу з ЄРДР.

Крім того, на підтвердження обґрунтованості підозри повідомленої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000583 від 11 листопада 2015 року додано матеріали отримані в рамках інших кримінальних проваджень.

Наприклад, висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 662/17-22 від 07 серпня 2017 року проведений експертом на підставі постанови старшого слідчого СУ ГУНП у Тернопільській області, щодо проведення експертизи у кримінальному провадженні №0000583 від 11 грудня 2017 року.

До клопотання також додано супровідний лист адвоката ОСОБА_8 поданий ним в рамках кримінального провадження №0000583 (без вказівки дати внесення відомостей до ЄРДР). У цьому супровідному листі зазначено, що додатком до нього є афідевіт від 06 липня 2018 року, апостильований, з перекладом на укр. мову, всього прошито і скріплено печаткою нотаріуса ОСОБА_9 документів на 17 арк. Однак в афідевіті, який доданий до клопотання, зазначена інша дата його підпису, а саме 07 липня 2018 року, та цей документ складається з 3 аркушів, без жодного підпису чи печатки.

Крім того, в експертному висновку № 1.1-147/16 від 26.04.2016 року доданому до клопотання, експерт зазначає, що експертиза проведена ним на підставі постанови винесеної слідчим СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР від 11 грудня 2015 року № 0000583. Тобто не у тому, в якому повідомлено про підозру нашому підзахисному, та не у тому, в раках якого подано клопотання про обрання запобіжного заходу.

Це ж саме стосується і експертного висновку № 50/17 від 27.04.2017 року, який наданий експертом у кримінальному провадженні № 0000583 від 11 грудня 2015 року. І т.д.

З огляду на наведені вище обставини, наразі не вбачають необхідним надавати будь-яку правову оцінку змісту повідомлення про підозру та документам якими вона обґрунтовується, адже за наявності зазначених нами очевидних порушень, у слідчого судді не має виникати сумніву у відсутності обґрунтованої підозри нашого підзахисного.

Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя також зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

У свою чергу, в ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу повинно містити, зокрема і посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, а також виклад обставин, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Виходячи зі змісту вказаних норм закону, а також практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), з урахуванням якої застосовується кримінальне процесуальне законодавство України, наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами (рішення «Клішиц проти України»).
Проте, вищевказаних вимог закону сторона обвинувачення також не виконала. Про це свідчить наступне.

Як зазначено у клопотанні: "Метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , згідно cm. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Тобто, сторона обвинувачення вказує на існування трьох ризиків зазначених у ст. 177 КПК України.

В обґрунтування наявності ризиків передбачених п. 1 та п. З ч. 1 ст. 177 КПК України у клопотанні зазначено наступне: "Зокрема, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. На даний час усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, з метою уникнення покарання ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також впливати на заявників службових осіб ТОВ "Товстеньківський крохмальний завод" та свідків у вказаному кримінальному провадженні,".

І все. Жодного посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини сторона обвинувачення не робить, а лише наводить абсолютно необгрунтовані припущення. У цьому випадку слідчий і прокурор грубо порушують вимоги п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України.

Крім того, звертають увагу слідчого судді, що у своєму рішенні "Мамедова проти Росії" ЄСПЛ чітко зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя є недостатнім. Обмеження прав і свобод не можна оцінювати із винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Будь-яких матеріалів, які б давали підстави слідчому судді вважати заявлений ризик обгрунтованим слідчим та прокурором не надано.

За таких обставин, наявність вказаного ризику не доведена стороною обвинувачення у встановленому законом порядку.

Також, наголошують, що наявність ризику можливого впливу на свідків завжди повинна бути підтверджена даними, що чітко вказують на факти психологічного чи то фізичного тиску (впливу) на свідка і джерело такого доказу повинно бути обов`язково зазначено у клопотанні. Крім того, у своєму рішенні «Москаленко проти Укрити ЄСПЛ вказав, що ризик того, що заявник примушуватиме свідків давати неправдиві показання має вимірюватися наявністю достатніх підтверджуючих даних. Ці дані у нашому випадку відсутні. Відповідно, відсутні і підстави для врахування наявності зазначеного ризику слідчим суддею.

В обґрунтування наявності третього ризику зазначеного у клопотанні (передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), сторона обвинувачення взагалі нічого не вказала. Але, закон вимагає іншого.

З урахуванням наведеного вважають, що стороною обвинувачення у встановленому законом порядку не доведено наявність існування хоча б одного ризику із трьох заявлених. В цій частині клопотання є також абсолютно необгрунтованим, тому і з цієї підстави у його задоволенні має бути відмовлено повністю.

Наступною обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу є наявність у клопотанні обґрунтування, щодо неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів (п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України).

У нашому конкретному випадку сторона обвинувачення на арк. 5 клопотання зазначила наступне: "Вказані обставини в цілому свідчать про наявність вищезазначених ризиків та не можливості обрання до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів ".
Тобто, сторона обвинувачення мала на увазі ті обставини, які вказані на арк. 4 клопотання, в обґрунтування наявності ризиків. Однак, прокурором та слідчим не доведено існування таких ризиків, які б вказували на те, що жоден із запобіжних заходів, крім застави, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 та неухильне виконання ним процесуальних обов`язків передбачених КПК України.

Окремо вважають необхідним зазначити позицію сторони захисту щодо розміру застави, яку просить визначити сторона обвинувачення.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому ст. 182 КПК України дійсно визначено, що у виключних випадках застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо буде встановлено, що застава у вище зазначених розмірах не здатна забезпечити виконання особою покладених на неї обов`язків.

Разом з тим, наголошують на тому, що ОСОБА_4 належним чином виконує покладені на нього КПК України процесуальні обов`язки не зважаючи на брутальні порушення з боку сторони обвинувачення. Зокрема, він з`явився за першим викликом до слідчого для вручення йому клопотання про застосування запобіжного заходу. Так само він з`явився і сьогодні за викликом слідчого судді, без жодної міри запобіжного заходу. З урахуванням цих фактів, у слідчого судді не має виникати сумнівів щодо належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 та у необхідності застосування до нього будь-якого запобіжного заходу, тим більше застави у такому значному розмірі. Також, ще раз відзначають, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_4 . Крім того, слідчим та прокурором не представлено жодного доказу слідчому судді, який дав би йому змогу оцінити матеріальний стан ОСОБА_4 та визначити, чи є заявлений стороною обвинувачення розмір застави помірним або непомірним для нього. У свою чергу ми стверджуємо, що цей розмір застави є завідомо непомірним для нашого підзахисного та відповідні документи на підтвердження нашої позиції надаються слідчому судді.

Сторона обвинувачення також наполягає на покладенні додаткових процесуальних обов`язків на ОСОБА_4 , у разі задоволення клопотання слідчим суддею та внесення застави. З цього приводу у клопотанні зазначено наступне: "У випадку задоволення клопотання та внесення застави визначеної суми, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних рішень, запобігання можливому переховуванню підозрюваного (обвинуваченого) від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на ОСОБА_4 необхідно покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою:не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, насамперед;здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають можливість виїзду за кордон.
Проте, покладення додаткових процесуальних обов`язків має відповідати положенням КПК України. Слідчий суддя, застосовуючи запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною законною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором (ч. 5 ст. 194 КПК України). Відповідна імперативна норма права не була дотримана прокурором. Замість цього сторона обвинувачення у клопотанні ще раз перерахувала можливі ризики, та вказала навіть ті, на які не посилалась раніше.

Враховуючи вищенаведене, зокрема, факт необґрунтованості підозри нашого підзахисного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, недоведеність стороною обвинувачення наявності ризиків, які б давали слідчому суді достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може здійснити одну із дій, визначених ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, відсутність обґрунтованих доводів сторони обвинувачення щодо недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також доведений нами факт належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , сторона захисту вважає, що правові підстави для обрання ОСОБА_4 будь-якого запобіжного заходу, наразі відсутні.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, підтримавши доводи своїх захисників.

Перевіривши надані матеріали, клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисників, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянин України, з вищою освітою, на утриманні двоє малолітніх дітей, працює директором ТзОВ «Фармінг Груп», не адвокат, не депутат, не судимий.

До клопотання про застосування запобіжного заходу долучено копії наступних матеріалів, зокрема:

витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000583 від 11 грудня 2015 року;
Повідомлення ОСОБА_4 , у межах кримінального провадження №0000583 від 11 листопада 2015 року, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України;

листа ОСОБА_8 від 15.07.2018 року з додатком афідевітом від 07.07.2018 року;

наказу ТОВ "Товстенківський крохмальний завод" №3-К;

статуту ТОВ "Товстенківський крохмальний завод" (нова редакція);

протоколу №7 від 15.07.2014 року загальних зборів учасників ТОВ "Товстенківський крохмальний завод";

договору купівлі-продажу майнових прав від 30.12.2014 року;

акту приймання-передачі майнових прав від 30.12.2014 року;

накладної №30-12-14/1 від 30.12.2014 року;

копії паспорта ОСОБА_4 ;

висновку експерта від 26.04.2016 року №1.1-147/16, проведеної на підставі постанови слідчого від 04.04.2016 року у межах кримінального провадження №0000583 від 11 грудня 2015 року;

заяви про вчинення кримінального правопорушення від 03.04.2017 року;

висновку експерта від 27.04.2017 року №50/17, проведеної на підставі постанови слідчого від 26.12.2016 року у межах кримінального провадження №0000583;
висновку експерта від 07.08.2017 року №662/17-22, проведеної на підставі постанови слідчого від 04.04.2016 року у межах кримінального провадження №0000583 від 11 грудня 2015 року
Відповідно ч.1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

У судовому засіданні не спростовано доводи захисників щодо розбіжностей у даті внесення відомостей у кримінальному провадженні №0000583 до ЄРДР, а саме 11.12.2015 року, як вказано у витягу з ЄРДР та висновках експерта від 26.04.2016 року №1.1-147/16, від 07.08.2017 року №662/17-22, та зазначення іншої дати - 11.11.2015 року у повідомленні про підозру, а також у даному клопотанні про застосування запобіжного заходу, тобто про фактичне повідомлення ОСОБА_4 про підозру та подання клопотання про застосування запобіжного заходу, у межах кримінального провадження, якого не існує.

Крім цього, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити про постанову Верховного Суду від 21.05.2018 року по справі №910/1308/16, яку було зазначено у скарзі ОСОБА_4 про скасування рішення слідчого щодо вручення повідомлення про підозру (справа №607/14689/18, провадження №1-кс/607/7134/2018).

Так, вказаною постанови Верховного Суду від 21.05.2018 року, залишено без задоволення касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Товстеньківський крохмальний завод". Залишено без змін ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 19.03.2018 у справі № 910/1308/16 .

Згідно постанови, зокрема, рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2016 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Товстеньківський крохмальний завод" (далі - ТОВ "Товстенькіський крохмальний завод") до Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал-Рент" (далі - ТОВ "Термінал-Рент"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіара Компані" (далі - ТОВ "Тіара Компані"), Чортківського міськрайонного управління юстиції у Тернопільській області та Міністерства юстиції України. Визнано недійсним договір купівлі-продажу майнових прав на Картоплесховища І-ша черга: картоплесховище № 1 (ємність 25 тис. тонн, площа 9648,8 м2) та ІІ-га черга: картоплесховище № 2 (ємність 25 тис. тонн, площа 9651,8 м2) (далі - картоплесховища) у с. Товстеньке, Чортківського району Тернопільської області по вул. Центральній, 57-Б від 30.12.2014 та акт приймання-передачі майнових прав на ці картоплесховища від 30.12.2014, укладені між ТОВ "Товстеньківський крохмальний завод" і ТОВ "Термінал-Рент". Визнано незаконним (недійсним) і скасовано рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ "Термінал-Рент" від 04.06.2015 № 21825315 державного реєстратора Міністерства юстиції України ОСОБА_10 . Визнано незаконним (недійсним) із моменту його присвоєння і скасовано реєстраційний номер нерухомого майна: 55 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - картоплесховища у с. Товстеньке, Чортківського району Тернопільської області по вул. Центральній, 57-Б. Визнано незаконним (недійсним) і скасовано свідоцтво про право власності від 05.06.2015, індексний номер 38589251, видане ТОВ "Термінал-Рент" державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Чортківського міськрайонного управління юстиції Тернопільської області ОСОБА_11 на приміщення картоплесховищ, розташовані за адресою: Тернопільська область, Чортківський район, с. Товстеньке, вул. Центральна, буд. 57-Б, реєстраційний номер нерухомого майна: 55. Визнано за ТОВ "Товстеньківський крохмальний завод" право власності на закінчений будівництвом об`єкт, готовий до експлуатації відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої в Управлінні Держархбудінспекції у Тернопільській області 30.12.2014 за № 32 - картоплесховища у с. Товстеньке, Чортківського району Тернопільської області по вул. Центральній, 57-Б, у виді будівельних матеріалів, обладнання (устаткування), з яких вони побудовані - відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої в Управлінні Держархбудінспекції у Тернопільській області 30.12.2014 за № 34. Зобов`язано ТОВ "Тіара Компані" не чинити ТОВ "Товстеньківський крохмальний завод" перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні об`єктами будівництва.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2016 скасовано, прийнято нове рішення про відмову у позові ТОВ "Товстеньківський крохмальний завод".

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо недоведеності позовних вимог з підстав, заявлених позивачем посилаючись на те, що висновки експертного дослідження від 08.10.2015 № 056/698 щодо лінгвістичної експертизи рішення загальних зборів ТОВ "Товстеньківський крохмальний завод" від 15.07.2014 № 7 та інші, на думку апеляційного суду, є суб`єктивною думкою виконавця дослідження, адже їх виконано на замовлення ТОВ "Товстеньківський крохмальний завод", особами, не внесеними до відповідного реєстру експертів, без попередження про відповідальність за неналежне виконання експертизи, а тому ці документи не можуть бути належними та допустимими доказами у справі.

Крім цього, суд апеляційної інстанції зазначав, що зміст наявної у матеріалах справи довіреність Компанії "Джамзако лімітед" від 27.12.2013 на ім`я ОСОБА_6 як законного повіреного компанії не суперечить обсягу повноважень ОСОБА_6, якими він скористався на загальних зборах ТОВ "Товстеньківський крохмальний завод" 15.07.2014, а доказів фіктивності долучених до справи документів, на чому наполягає позивач, не підтверджено ним і є предметом розслідування органами поліції, за результатами якого процесуальних рішень не прийнято.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення загальних зборів ТОВ ТОВ "Товстеньківський крохмальний завод" від 15.07.2015 є чинним, його правомірність не спростована позивачем належними і допустимими доказами, у зв`язку з чим визнано позовні вимоги недоведеними, а рішення про їх задоволення незаконним.

Крім того, судом апеляційної інстанції було зазначено, що передбачений статтею 391 Цивільного кодексу України спосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 27.05.2015 року № 6-92цс15. Однак, оскільки спірне майно було передане позивачем ТОВ "Товстеньківський крохмальний завод" за договором купівлі-продажу майнових прав від 30.12.2014, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини і передбачений статтею 391 Цивільного кодексу України речово-правовий спосіб захисту не може бути застосований судом щодо прав позивача.

Наведене фактично свідчить про наявність господарського спору між ТОВ "Товстенківський крохмальний завод" та ТОВ "Термінал-Рент", ТОВ "Тіара Компані", Чортківським міськрайонним управління юстиції у Тернопільській області та Міністерством юстиції України, та, у сукупності із зазначеними матеріалами, доданими до клопотання, та вищенаведеними обставинами про невідповідність дати внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, не дає підстав слідчому судді вважати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України.

За відсутності обґрунтованої підозри, з урахуванням особи підозрюваного, його соціальних зв`язків, постійного місця проживання та роботи, наявності на утриманні двох малолітніх дітей недоведеними є і ризики, зазначені у клопотанні, як і обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України.

Згідно ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином, у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1