АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/761/18 Справа № 199/2828/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2018 року Колегія суддів судової палати розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
судді доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2018 року про відмову в задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно, -
встановила:
Ухвалою Амур-Нижьодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000914 за ознаками ст. 290 КК України, а саме на транспортний засіб «КАТО НК 200» (автокран 10-20Т-С) з державним реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 », яке перебуває на штрафному майданчику ТОВ «Династія-Дніпро» за адресою: м. Дніпро, вул. М. Малиновського, 114, включаючи заборону використовувати, відчужувати та розпоряджатися вказаним майном будь-яким способом.

Рішення суду обґрунтовано наступним.

Відповідно до витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000914, під час реєстрації транспортного засобу «КАТО НК 200» (автокран 10-20Т-С), з державним реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 » встановлено, що номер двигуна видалено механічним шляхом (ЖЄО № 12911).

26 квітня 2018 року дані відомості внесено до ЄРДР за №0000914 з правовою кваліфікацією - ст. 290 КК України.

Оскільки клопотання слідчого є не доведеним, не ґрунтується на законі та суперечить вимогам ст. 170 КПК України, що не доведено необхідність арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні поданого клопотання.

Прокурор не погодився з даним рішення суду. В своїй апеляційній скарзі просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали від 03 травня 2018 року, ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішення суду не обґрунтовано та суперечить закону.

При призначенні трасологічного дослідження для вирішення ідентифікаційних завдань експерту необхідно надати предмети зі слідами, тобто сам транспортний засіб, як об`єкт, що прямо передбачено п. 5.2 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», яка затверджена наказом міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5.
У зв`язку з чим, для збереження, запобігання знищенню чи спотворенню слідів даний транспортний засіб, на підставі заяви володільці ОСОБА_8 від 25 квітня 2018 року, був оглянутий слідчим в цей же день та визнаний речовим доказом.
Підставою вважати, що на транспортному засобі містилися сторонні сліди слугував висновок експертного долучений до клопотання про арешт майна.
Стверджує, що клопотання розглядалось без його виклику, повний текст ухвали отримано 04 червня 2018 року, що підтверджено заявою, поданою до канцелярії місцевого суду. Тому строк апеляційного оскарження ухвали підлягає поновленню, як пропущений з поважних причин.
ОСОБА_9 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, даних про поважність причин неявки до суду апеляційної інстанції не надходило, тому з урахуванням думки прокурора, колегія суддів вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за його відсутності, відповідно до вимог ст. 405 КПК.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив їх задовольнити.

В судових дебатах прокурор підтримав таку ж позицію.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 395 КПК України на ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.
Питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, вирішує суд апеляційної інстанції, тому, виходячи з того, що ухвала слідчого судді від 03 травня 2018 року постановлена без належного виклику апелянта, а рішення суду отримано лише 04 червня 2018 року, колегія суддів вважає, що строк на подачу апеляційної скарги пропущено з поважних причин. Тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально - протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів вбачається, що кримінальне правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, полягає у тому, що 25 квітня 2018 року до територіального сервісного центру «1249 РСЦ МВС в Дніпропетровській області» звернувся ОСОБА_9 з питання перереєстрації у зв`язку зі зміною кольору автомобіля «КАТО НК 200» (автокран 10-20 Т-С), 1976 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

В результаті проведення експертного дослідження вказаного автомобіля встановлено, що номер двигуна видалено механічним способом (спилюванням). Встановити первинне значення можливо після проведення повторного дослідження.

26 квітня 2018 року відомості про кримінальне правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000914.

В цей же день транспортний засіб «КАТО НК 200» (автокран НОМЕР_3 ), вилучений в ході огляду місця події у ОСОБА_8

02 травня 2018 року слідчий СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого в ході огляду місця події 25 квітня 2018 року у ОСОБА_8 , а саме вищевказаного транспортного засобу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, необґрунтовано дійшов висновку про залишення його без задоволення та безпідставно відмовив в арешті зазначених у клопотанні транспортного засобу.

Як вбачається із нього, в ході досудового розслідування даного провадження планується призначення трасологічної експертизи для дослідження ідентифікаційних номерів та рельєфних знаків транспортного засобу «КАТО НК 200», і у найкоротший час виникне потреба передачі його до експертної установи.

Транспортний засіб тимчасово перебуває на території штрафного майданчику ТОВ «Династія-Дніпро» за адресою: м. Дніпро, вул. М. Малиновського, 114.

Враховуючи, що зазначений транспортний засіб є тимчасово вилученим майном, а відповідно до положень чинного КПК України таке майно повинно бути повернуто в разі не накладення арешту, виникла необхідність звернення до слідчого судді із відповідним клопотанням про арешт майна.

Враховуючи викладене, а також те, що при призначенні трасологічної експертизи для вирішення ідентифікаційних завдань експерту необхідно надати предмети зі слідами, тобто сам транспортний засіб, як об`єкт, що передбачено п. 5.2 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», яка затверджена наказом міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, що транспортний засіб визнаний в якості речового доказу, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора, скасування ухвали слідчого судді від 03 травня 2018 року та постановлення нової, якою клопотання слідчого про накладенні арешту на майно задовольнити.
Керуючись ст. ст. 170, 395, 399, 407 КПК України, п. 3 роздилу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -
постановила:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді задовольнити.
Поновити строк апеляційного оскарження ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2018 року.
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 задовольнити.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 задовольнити.

Накласти арешт на майна по кримінальному провадженню №0000914 за ознаками ст. 290 КК України, а саме на транспортний засіб «КАТО НК 200» (автокран 10-20Т-С) з державним реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 », яке перебуває на штрафному майданчику ТОВ «Династія-Дніпро» за адресою: м. Дніпро, вул. М. Малиновського, 114, включаючи заборону використовувати, відчужувати та розпоряджатися вказаним майном будь-яким способом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4