Дата документу Справа № 323/3368/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/621/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 323/3368/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 81 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 21 грудня 2017 року, якою

відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи «Оріхівська виправна колонія (№88)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Згідно ухвали, начальник Державної установи «Оріхівська виправна колонія (№88)» звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області із поданням про звільнення засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 умовно-достроково від відбування покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2013 р.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд мотивував своє рішення тим, що відповідно до матеріалів, доданих до подання, засуджений за місцем відбування покарання допустив 2 порушення встановленого режиму тримання, 2 стягнення 17.01.2017 року та 31.01.2017 року і хоча ці стягнення станом на час розгляду зняті, їх кількість та характер вказують на те, що протягом відбування покарання засуджений був схильний до порушення встановленого порядку відбування. На виробництві установи не працевлаштований, хоча зі слів представника колонії залучається до робіт по благоустрою колонії, та ставлення його до праці добре. За період з 08.09.2016 року по 18.10.2017 року засуджений отримав всього 1 подяку за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Таким чином, матеріалами подання не підтверджується, що засуджений своєю сумлінною поведінкою протягом відбування покарання довів своє виправлення та готовність до соціальної адаптації.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, через невідповідність висновків суду. Зазначає, що він своєю працею та поведінкою, за час відбування покарання, довів своє виправлення. Враховуючи те, що він не має порушень режиму відбування покарання, має 9 заохочень, ввесь час відбування покарання працює за проханням Адміністрації на ремонтних роботах в установі, тому вважає за можливе застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, яка вважала, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга засудженого, такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

З матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі відбуває покарання з 12.08.2013 року, під час перебування в слідчому ізоляторі порушень встановленого режиму тримання не допускав, мав 6 заохочень. З 05.01.2015 року відбуває покарання в Оріхівській виправній колонії № 88. За час відбуття покарання характеризується позитивно: допустив 2 порушення встановленого режиму тримання, стягнення зняті у встановленому законом порядку, має 3 заохочення. Відповідно до довідки (а.с.10) вбачається, що ОСОБА_7 протягом вересня 2016 - вересня 2017 року до виробничої зони не виводився. Залучався до робіт з благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених.

Крім того, як вбачається з матеріалів, доданих до подання, ОСОБА_7 був засуджений 7 разів за корисливі злочини. Матеріальні збитки не відшкодовані.

Суд першої інстанції дослідивши матеріали провадження дійшов висновку, що за весь час відбування покарання поведінка засудженого не була стабільно позитивною і активною, за останній рік мав два стягнення і лише одне заохочення, а відтак засуджений не довів своє виправлення і перевиховання.
Колегія суддів з вказаним висновком погоджується в повній мірі.
Крім того, відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.
З огляду на це, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_7 з достатньою переконливістю, не довів своє виправлення, і тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Доводи, на які посилається засуджений в апеляційній скарзі, не є підставами для скасування ухвали районного суду і застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі засудженого, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 21 грудня 2017 року відносно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4