Справа № 396/451/18
Провадження № 1-кп/396/100/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю прокурора ОСОБА_2 , секретаря судових засідань ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
Судом встановлено та доведено, що обвинувачений ОСОБА_5 , маючи незняту та непогашену судимість за вчинення крадіжки, 27 листопада 2017 року близько 23.30 год., більш точного часу ні слідством, ні судом не встановлено, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, умисно, таємно, переслідуючи мету протиправного заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, знаходячись в будинку за адресою по АДРЕСА_1 із дозволу господаря потерпілого ОСОБА_4 , вчинив крадіжку належного йому мобільного телефону марки Nоkia 230, модель RM, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який знаходився на столі в спальній кімнаті.
Із місця вчинення злочину ОСОБА_5 зник, викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд, як своїм власним, заподіявши потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду, згідно висновку №36 від 05.03.2018 року, на суму 1779 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, погодився із обставинами вчинення злочину, викладеними в обвинувальному акті, та вартістю викраденого чужого майна, пояснив, що дійсно 27.11.2018 року пізно ввечері прийшов до домоволодіння потерпілого ОСОБА_4 , щоб забрати посуду, помітив у нього в кімнаті мобільний телефон, у зв`язку з чим у нього раптово виник умисел на його викрадення, який він реалізував, таємно заволодівши ним, після чого покинув будинок. У вчиненому розкаюється, просить його суворо не карати, просить застосувати до нього положення ст.ст. 75,76 КК України, обіцяє в подальшому не вчиняти правопорушень.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 27.11.2017 року ввечері до нього прийшов обвинувачений ОСОБА_5 , й коли він заснув, то ОСОБА_5 викрав його телефон. Оскільки зранку він телефону не виявив, то приходив до ОСОБА_5 , але останній заперечував викрадення мобільного телефону. На даний час він не має будь-яких претензій до обвинуваченого, просить його суворо не карати.
Судом, за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів, відносно тих обставин, які ніким не заперечуються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, а саме щодо допиту свідків та дослідження в повному обсязі письмових матеріалів кримінального провадження. При цьому суд переконався в тому, що учасники судового провадження вірно розуміють зміст обставин обвинувального акту, у добровільності їх позиції, також судом роз`яснено наслідки скороченого обсягу дослідження доказів.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина доводиться також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:
- витягом з ЄРДР, згідно якого 03.03.2018 року до ЄРДР внесені відомості за фактом вчинення крадіжки у потерпілого ОСОБА_4 ;
- протоколом прийняття заяви ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення;
- протоколом огляду місця події із фототаблицями від 03.03.2018 року будинковолодіння по АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено викрадений мобільний телефон;
- протоколом огляду предмету викраденого мобільного телефону, під час якого встановлено відповідність виявленого у ОСОБА_5 мобільного телефону реквізитам, зазначеним на картонній коробці від мобільного телефону Nоkia 230, модель RM, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ;
- висновком №36 від 05.03.2018 року, згідно якого вартість викраденого мобільного телефону, з урахуванням зносу, становить 1779 грн.
Заслухавши показання обвинуваченого та потерпілого, дослідивши письмові матеріали, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого доведена повністю, дослідженими доказами встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , маючи незняту та непогашену судимість за вчинення крадіжки, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, таємно викрав належне потерпілому майно загальною вартістю 1779 грн., яким розпорядився на власний розсуд, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані по ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, утриманців не має, має постійне місце проживання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , у відповідності зі ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , у відповідності зі ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості, факт неодноразового притягнення до кримінальної відповідальності, що свідчить про стійку девіантну поведінку останнього, який будучи умовно-достроково звільненим від відбування призначеного судом покарання, на шлях виправлення не став, а вчинив новий злочин, наведені вище дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, знаходить необхідним для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.
При цьому суд не вбачає підстав для застосування ст.75 КК України, зважаючи на стійку девіантну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , на його особу, який негативно характеризується, а також враховуючи рекомендації, викладені у досудовій доповіді, згідно якої відносно ОСОБА_5 існує високий ризик повторного вчинення кримінального правопорушення, що унеможливлює його перевиховання у громаді і вимагає реального відбуття покарання.
Аналогічна позиція викладена у постанові ПВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно якої у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання із випробуванням (статті 75,104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81,107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі (п.26).
До призначеного судом покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новоукраїнського районного суду від 20.03.2015 року, згідно ст.71 КК України.
Процесуальних витрат не встановлено, долю речових доказів суд вирішує, згідно ст.100 КПК України. Запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його застосування.
Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України,
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Згідно ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новоукраїнського районного суду від 20.03.2015 року, визначивши остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Речовий доказ - мобільний телефон марки Nоkia 230, модель RM, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області, із набранням вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_4 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1