Справа № 467/362/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 лютого 2018 рокуза №0000046 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Душанбе, Таджикістан, непрацюючого, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 31 січня 2018 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, таємно, шляхом вільного доступу, з території домоволодіння по АДРЕСА_2 , викрав металеву сітку рабицю загальною довжиною 23,5 м, що належала ОСОБА_6 , вартістю 28,33 грн. за один погонний метр. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 665,75 грн.
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, дав покази та підтвердив вчинення злочину при викладених вище обставинах.

Так, ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_6 був його батьком. В будинку, належному ОСОБА_6 , по АДРЕСА_2 ОСОБА_4 постійно проживав з 2014 року з дозволу батька, хоча і не був там зареєстрований. Одного дня, взимку 2018 року, більш точної дати він не пам`ятає, ОСОБА_6 вирішив продати сітку рабицю, яка слугувала огорожею, як металобрухт, оскільки не міг влаштуватися на роботу в зв`язку з відсутністю зареєстрованого місця проживання, і йому потрібні були гроші щоб прогодувати себе та свою собаку. В майбутньому ОСОБА_6 планував купити іншу сітку для огорожі та відновити її, оскільки вважав, що батько переоформить права на даний будинок на нього. З метою подальшого продажу, ОСОБА_6 демонтував сітку та попросив свого знайомого з м.Южноукраїнська, на належному йому грузопасажирському автомобілі марки FIAT білого кольору, перевезти дану сітку та продав її незнайомому чоловіку в смт.Костянтинівка Арбузинського району за 700,00 грн. Гроші витратив на власний розсуд. Знайомому обвинувачений повідомив, що сітка належить йому.

Обвинувачений погодився з вартістю майна, яким він заволодів злочинним шляхом при його таємному викраденні у потерпілого ОСОБА_6 в сумі 665,75 грн., виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини, казав, що щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що потерпілий ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був її чоловіком, а ОСОБА_4 , відповідно, пасинком. Потерпіла підтвердила, що ОСОБА_4 проживав в будинку по АДРЕСА_2 , належному ОСОБА_6 з дозволу потерпілого. 31 січня 2018 року чоловік телефоном повідомив потерпілій, що йому зателефонували сусіди і повідомили, що невідомі особи, на білому автомобілі, з належного йому домоволодіння викрали сітку. Також сусіди, бачили біля будинку сина потерпілого, ОСОБА_4 ще з якимись людьми на автомобілі білого кольору. ОСОБА_6 звернувся з заявою про вчинення злочину до поліції. Потерпіла зазначила, що крім сітки зникли ще кріплення до неї і єдине, чого вона бажає від обвинуваченого, щоб той відновив викрадене майно, проте до цього часу жодних дій по відновленню майна обвинуваченим не було зроблено. Просила застосувати до обвинуваченого суворе покарання, проте не пов`язане з позбавленням волі.
Крім свідчень обвинуваченого та потерпілої, винуватість ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами.

Протоколом прийняття заяви потерпілого ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 31.01.2018 року, згідно якого потерпілий просив прийняти міри до невстановлених осіб, які в період з 20 по 30 січня 2018 року скоїли крадіжку металевої сітки з його домоволодіння АДРЕСА_2 .

Протоколом слідчого експерименту від 06 березня 2018 року за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , проведеного слідчим СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 в присутності двох понятих, за яким обвинувачений на місці події, на території домоволодіння по АДРЕСА_2 відтворив обставини вчиненого злочину, вказав як зняв металеву сітку рабіцу, яка відмежовувала город від домоволодіння, скрутивши її в три рулони, вказав, що продав її жителю смт.Костянтинівка Арбузинського району за 700,00 грн. До протоколу доданий відеозапис даної слідчої дії та протокол огляду даного відеозапису від 06 березня 2018 року.

Висновком експерта від 30.03.2018 року № 42, згідно якого станом на 31.01.2018 року вартість одного погонного метра металевої сітки рабиці, бувшої у використанні, могла становити 28,33 грн.
Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, зробив висновок про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
Підстав для визнання пом`якшуючою покарання ОСОБА_4 обставиною такої обставини як щире каяття суд не вбачає, оскільки щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав, надав показання, які в ході судового слідства підтвердилися, проте, вибачення у потерпілої не просив. Обвинувачений зазначив про те, що кається у вчиненому, проте з його поведінки в судовому засіданні вбачається, що він критично свої дії не оцінив, матеріальну шкоду, завдану злочином не відшкодував, що в своїй сукупності свідчить про те, що він не розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро не кається, дійсно не бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
Суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, який є злочином середньої тяжкості, особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та тяжкість наслідків для інтересів суспільства.
Також, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на профілактичному обліку у лікаря-нарколога, постійного місця проживання не має, проживає у друга, його стать і вік, прийнятну характеристику за місцем проживання, те, що обвинувачений не працює, проте періодично виконує роботи за цивільно-правовими угодами, перебуває на обліку фактичних отримувачів соціальних послуг Южноукраїнського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, до 22 травня 2017 року перебував на військовій службі за контрактом, після повернення з зони АТО опинився в складних життєвих обставинах в зв`язку з відсутністю зареєстрованого місця проживання мав проблеми з працевлаштуванням, не одружений, батьки померли, матеріально йому допомагає тітка по батьковій лінії, що свідчить про наявність у нього належних соціальних зв`язків.
Суд приймає до уваги висновок органу пробації про середню імовірність вчинення ОСОБА_4 повторного правопорушення, середній рівень його небезпеки для суспільства та можливість його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк.
Крім того, суд враховує позицію сторони обвинувачення та потерпілої щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, належить покласти на обвинуваченого.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час розгляду справи не обирався і підстав для його обрання на даний час суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368 - 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 160 (ста шістдесяти) годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 00 коп. витрат на проведення судової товарознавчої експертизи.
Речовий доказ у кримінальному провадженні: три рулони металевої сітки рабиці загальною довжиною 23,5 м передати потерпілій ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1