Справа № 307/1422/18
Провадження № 1-кс/307/454/18
УХВАЛА

24 травня 2018 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000559 від 16.05.2018 року,
В С Т А Н О В И В:

Прокурор Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, про арешт тимчасово вилученого майна.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000559 від 16.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1 ст.358 КК України.
Вказує на те, що 15 травня 2018 року о 23 годині працівники Тячівського ВП ГУНП знаходячись в с. Терново, по вул. Головній, зупинили автомобіль марки "RENAULT", моделі "KANGOO", державний номерний знак НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_4 . В подальшому ними було встановлено, що номер кузова не співпадає з інформаційно-аналітичною системою АРМОР АМТ "НАІС". Крім цього, виникли сумніви щодо дійсності реєстраційного документа на автомобіль НОМЕР_2 від 27.07.2016 року. 16 травня 2018 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000559 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що в ході перевірки поліцейськими СРПП №3 Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області працівникамиОСОБА_5 та ОСОБА_6 номерів кузова транспортного засобу марки "RENAULT", моделі "KANGOO", білого кольору 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , було встановлено що зазначений на ньому номер кузова НОМЕР_3 не відповідаєз підсистемою НАІС Єдиного державного реєстру МВС VF1FCODAF23127416. Крім того, в них виникли сумніви щодо дійсності реєстраційного документа на автомобіль НОМЕР_2 від 27.07.2016 року, оскільки на ньому зазначений номер кузова НОМЕР_4 вищевказаного автомобіля, хоча рік випуску та номерний знак співпадають. Після цього ними було викликано СОГ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області для подальшого реагування на виявлений ними факт. 15 травня 2018 року старший слідчий СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_7 за усною добровільною згодою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який володіє транспортним засобом марки "RENAULT", моделі "KANGOO", білого кольору 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив вилучення зазначеного транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 27.07.2016 року. Транспортний засіб згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_2 .

З метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого вказаного майна.
В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, посилаючись на викладені в письмовому клопотанні обставини і просить клопотання задовольнити.
Розглянувши клопотання суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000559 від 16.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1 ст.358 КК України.
Постановою слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 16 травня 2018 року вилучене в ході огляду майно, а саме: автомобіль марки RENAULT», моделі «KANGOO», білого кольору 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 27.07.2016 року, визнані речовими доказами.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За правилами ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотання про арешт майна повинно бути зазначено серед іншого підстави накладення арешту на майно.

Відповідно до ч.4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч.2 ст.173 КПК України.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

За правилами ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час огляду.

Матеріалами клопотання доведено, що зазначене кримінальне правопорушення було вчинено, правову підставу для накладення арешту та можливість використання зазначених речей як доказів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Тячівської місцевої прокуратури задовольнити.
Накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000559 від 16.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, а саме: автомобіль марки «RENAULT», моделі «KANGOO», білого кольору 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_4 , та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 27.07.2016 року, шляхом заборони відчуження та користування даним автомобілем і свідоцтвом.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до п.11 ч. 1 ст. 309, ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1