АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/721/18 Справа № 200/5796/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2018 року про відмову в арешті майна у кримінальному провадженні № 0000496 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК,

ВСТАНОВИВ :

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та просить скасування ухвали слідчого судді і постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна, вилученого під час огляду та зазначеного в протоколі від 29 березня 2018 року.
Оскаржуваною ухвалою відмолено в задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, вилученого 29 березня 2018 року під час огляду нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що слідчий в клопотанні формально послався на зміст ст. 170 КПК і в даному випадку не встановив правової підстави для накладення арешту на майно, а отже не дотримано вимоги ст.ст. 94,132,173 КПК. Також, вказав, що орган досудового розслідування, в розумінні вимог ст. 132 КПК, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався в клопотанні. Майно, на яке просить накласти арешт слідчий, було вилучене в ході огляду, при цьому ухвалою слідчого судді від 03 квітня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про проведення огляду нежитлового приміщення.
За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим не доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, а отже клопотання про арешт майна задоволенню не підлягає.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження прокурор зазначає, що розгляд клопотання відбувався без участі слідчого та прокурора і їх не повідомляли про час та дату судового засідання. Слідчий звертався до секретаря та помічника судді щодо отримання відомостей про час та дату розгляду або про його результат, однак не отримував відповіді. Копію ухвали слідчий отримав тільки 10 травня 2018 року, апеляційну скаргу подано через поштову компанію 15 травня 2018 року, у зв`язку з чим прокурор вважає такі обставини поважними причинам пропуску строку і просить його поновити.
В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, тому підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, судом в ухвалі не конкретизовані які саме порушення вимог процесуального закону допустив слідчий при зверненні з клопотанням. При цьому зауважує, що правова підстава для арешту майна викладена в клопотанні слідчого. Крім того, прокурор не погоджується з підставою для відмови в задоволенні клопотання про арешт це відмова у задоволенні клопотання про проведення огляду приміщення в якому було вилучене майно яке є предметом арешту. На його, думку, відмова у проведенні огляду не є обов`язковою безумовною преюдицією для відмови в арешті майна, оскільки інститут арешту майна є окремою галуззю законодавства при користуванні речами, а вилучені речі мають на собі ознаки злочину, є його предметом, а також предметом конфіскації та спеціальної конфіскації.

В судове засідання учасники апеляційного провадження не з`явились про час та дату апеляційного розгляду повідомленні належним чином. Прокурор надав письмову заяву згідно якої просить розглянути його скаргу без його участі та підтримав вимоги апеляційної скарги, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК не перешкоджає проведенню розгляду за їх відсутності.
Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, апеляційний суд приходить до висновку про невідповідність клопотання слідчого вказаним вимогам кримінального процесуального закону, з огляду на наступне.
Як вбачається з клопотання слідчого його зміст складається з описання подій отримання інформації про злочину, виїзду слідчо-оперативної групи, проведення огляду в приміщенні за вказаною адресою та вилучення вказаного майна. В іншій частині в клопотанні слідчого наведено дослівний виклад статей КПК, які регулюють вирішення питання про арешт майна, без належного обґрунтування необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Крім того, прохальна частина клопотання слідчого не узгоджуються з її мотивувальною частиною, оскільки в останній слідчий зазначає про нерухоме майно квартиру, щодо якої існує ризик переходу права власності на вказану на підставі вилучених документів /а.п. 3, 5/. При цьому, в резолютивній частині клопотання не ставить питання про арешт нерухомого майна (квартири) та жодних документів до клопотання не долучає.
Також, в клопотанні слідчого не наведене обґрунтування необхідності накладення арешту на майно в розумінні п. 3 ч. 3 ст. 132 КПК та можливість використання вказаного в клопотанні майна як доказу у даному кримінальному провадженні.
Не відповідає клопотання слідчого також і положенню п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК, в частині відсутності посилань на документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження особами таким майном.
Відсутнє в клопотанні слідчого і посилання на обставини, передбачені ст. 91 КПК, які можуть бути встановлені за допомогою вказаного майна і яким саме ознаками, зазначеним в ст. 98 КПК, воно відповідає.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
В клопотанні слідчого відсутнє обґрунтування, що майно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене або перетворене.
Вказані обставини залишились поза увагою слідчого судді, що свідчить про неналежне дотримання вимоги ст. 173 КПК і в даному випадку є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Апеляційний суд не входить в перевірку доводів апеляційної скарги прокурора по суті, оскільки ухвала слідчого судді скасовується через неналежне виконання вимог кримінального процесуального закону і вони будуть враховані при новому судовому розгляді за умови усунення прокурорм недоліків поданого клопотання.
Таким чином, апеляційний суд, встановивши обставини, передбачені ч. 3 ст. 172 КПК, не приймає рішення по суті клопотання слідчого.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 422 КПК, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2018 року про відмову в арешті майна, вилученого 29 березня 2018 року під час огляду нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, вилученого 29 березня 2018 року під час огляду нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 повернути прокурору для усунення недоліків, протягом 72 годин.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________________ ______________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4