Справа № 740/447/18
Провадження № 1-кп/740/139/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретарів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ніжині кримінальне провадження № 0000111 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сонячний Хабаровського краю Російської Федерації, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

вироком Ніжинського міськрайонного суду від 17.07.2012 року за ч.1 ст. 121 КК України до 5-ти років позбавлення волі;

вироком Ніжинського міськрайонного суду від 08.08.2017 року за ч.1 ст. 185 КК України до 2-х місяців арешту,

зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 21-ї години 23.09.2017 року по 09-ту годину 24.09.2017 року ОСОБА_6 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа до запираючого пристрою, проник до господарського приміщення, що знаходиться біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , звідки повторно таємно викрав деталі та комплектуючі до автомобіля «Daewoo Nexia», а саме: передній бампер вартістю 1100 гривень, кріплення переднього бампера вартістю 200 гривень, прокладку під клапанну кришку двигуна вартістю 120 гривень, лівий боковий поріг вартістю 440 гривень, арку задню вартістю 440 гривень, ремкомплект на куліси вартістю 150 гривень, а також казан чавунний об`ємом 10 літрів вартістю 433,33 гривень, роликові ковзани дитячі марки «Соmfort flex amigosport» вартістю 700 гривень, що належить ОСОБА_5 .

Отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд ОСОБА_6 зник з місця вчинення злочину, заподіявши потерпілій шкоду на загальну суму 3583,33 гривень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину не визнав пояснивши, що інкриміновану йому крадіжку не вчиняв.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 24.09.2017 року вранці виявила крадіжку речей з належного їй господарського приміщення по АДРЕСА_2 . А саме було викрадено напередодні придбані нею комплектуючі до автомобіля «Део», чавунний казан, роликові дитячі ковзани. Замок до приміщення закривався великим болтом. Вона не помітила одразу проникнення, так як будь-які зовнішні ушкодження були відсутні. Однак потрапивши всередину, вона виявила пропажу речей, які пізніше впізнала у відділку поліції.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що в кінці вересня 2017 року вночі до неї додому прийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . В обвинуваченого при собі була якась деталь від авто великого розміру, яку разом із сумкою великого розміру ОСОБА_6 попросив залишити в неї, але вона відмовила йому.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що в кінці вересня 2017 року близько другої ночі до нього додому прийшов його сусід ОСОБА_9 та попросив залишити сумку з речами та якусь пластмасову річ довгої форми, чи є то деталлю автомобіля він не знає, він відмовив ОСОБА_12 , і вони разом пішли до знайомої ОСОБА_13 , однак вона теж відмовилась залишити речі, що були у ОСОБА_12 у неї вдома. Після цього вони з ОСОБА_12 розійшлися, бо йому треба було на потяг.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що була понятою під час слідчої дії, що проводилась у дворі поліції, де ОСОБА_15 демонстрував предмети - роликові ковзани та автомобільний поріг і розповідав, що ці предмети приніс в кінці вересня 2017 року йому знайомий на ім`я ОСОБА_12 , з метою продати їх, повідомивши що його скоро «закриють» і він цього зробити не зможе. Хілько також пояснив що вони удвох з ОСОБА_12 на ярмарку вже продали бампер від легкового автомобіля за 200 гривень. Після цього вона разом з іншою понятою з речами піднялись на другий поверх приміщення поліції і приймали участь у огляді предметів, що приніс ОСОБА_15 , які потерпіла ОСОБА_16 впізнала, як належні їй.

Незважаючи на позицію обвинуваченого щодо непричетності до вчинення злочину, що інкримінується його вина доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, які судом визнаються допустимими і які в сукупності вказують на причетність обвинуваченого до інкримінованої крадіжки.

Заявою потерпілої ОСОБА_5 від 02.11.2017 року в якій остання просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу яка в період часу з 21-ї години 23.09.2017 року по 09-ту годину 24.09.2017 року з приміщення сараю який розташований поряд з будинком за адресою АДРЕСА_2 викрала запчастини до автомобіля та інше майно, чим завдала матеріального збитку.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 1319 від 27.12.2017 року ринкова вартість станом на 24.09.2017 року: чавунного казана об`ємом 10 літрів з урахуванням зносу становить - 433,33 гривень, роликових ковзанів - 700 гривень.
Товарним чеком від 21.09.2017 року підтверджується вартість викраденого, а саме: переднього бампера - 1100 гривень, кріплення переднього бампера - 200 гривень, прокладки під клапанну кришку двигуна - 120 гривень, лівого бокового порога - 440 гривень, арки задньої - 440 гривень, ремкомплекта на куліси - 150 гривень.

Протоколом огляду місця події від 02.11.2017 року та фототаблицею до нього, зафіксовано огляд місяця вчинення крадіжки, а саме сарай розташований по АДРЕСА_2 , належний потерпілій ОСОБА_17 .

Даний протокол містить вказівку по-батькові потерпілої як ОСОБА_18 , в той час як вона є ОСОБА_19 . На думку суду дана описка не може бути підставою для визнання протоколу слідчої дії недопустимим доказом, оскільки було з`ясовано, що саме це приміщення гаражу належить потерпілій по даній справі, якою є ОСОБА_5 .

Відповідно до заяви ОСОБА_20 (а.с. 45) останній добровільно видав працівникам поліції поріг металевий до кузова легкового авто та ковзани роликові.

Протоколом огляду місця події від 03.11.2017 року та фототаблицею до нього, зафіксовано, що ОСОБА_21 добровільно видав металевий поріг до кузова легкового автомобіля та роликові ковзани, які в кінці вересня 2017 року йому на зберігання приніс ОСОБА_9 . Добровільна передача речей відбулася на території двору Ніжинського ВП, про що повідомила в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , яка була понятою при даній слідчій дії, а в службовому кабінеті Ніжинського ВП видані речі були оглянуті, впізнані потерпілою, про що свідчить протокол огляду предметів від 03.11.2017 року (а.с.48). Посилання захисника на визнання даних процесуальних документів неналежними доказами не ґрунтуються на вимогах законодавства, тому оцінюються судом як належний доказ причетності обвинуваченого до інкримінованої крадіжки.

Хоча ОСОБА_22 в судовому засіданні заперечував свою причетність до вчинення інкримінованої крадіжки, однак суд за своїм внутрішнім переконанням яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить до висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення крадіжки у ОСОБА_5 , зважаючи на наступне.

Суд приймає показання допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які підтвердили, що в ніч вчинення крадіжки у потерпілої, обвинувачений який мав при собі дорожню сумку з речами та речі схожі на запчастини для автомобіля, шукав місце де можна було б залишити наявні в нього речі, в той час як сам має постійне місце проживання в м. Ніжині, є сусідом одного із свідків. Така поведінка обвинуваченого свідчить про його бажання уникнути зберігання таких речей у себе в дома, що ставить під сумнів законність їх перебування у обвинуваченого. Свідки підтвердили також наявність великої сумки та деталі значного розміру, що узгоджується з переліком речей які було викрадено у ОСОБА_16 . Свідок ОСОБА_14 яка була понятою при огляді 03.11.2017 року підтвердила добровільну видачу ОСОБА_20 речей - роликових ковзанів та порогу до легкового автомобіля, що були передані йому на зберігання ОСОБА_6 , в кінці вересня 2017 року. Саме ці речі були викрадені у потерпілої в ніч з 23 на 24 вересня 2017 року, відповідно до її пояснень даних у судовому засіданні. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 підтвердила добровільну видачу ОСОБА_20 предметів переданих йому на зберігання ОСОБА_6 , а також здійснення огляду вказаних речей в її присутності. Показання даного свідка на думку суду заслуговують на увагу, оскільки мотив обвинуваченого про який повідомляв ОСОБА_20 під час добровільної видачі предметів, продати речі бо його скоро закриють, відповідає дійсності і міг бути відомий лише обвинуваченому, оскільки останній був засуджений 08.08.2017 року до покарання у виді арешту і затриманий в порядку виконання вироку 20.10.2017 року, що підтверджується протоколом затримання що на а.с. 87

Пункт 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Барбера, Мессегуе проти Іспанії").

Таким чином, проаналізувавши вищевикладене у суду відсутній сумнів щодо причетності обвинуваченого до вчинення крадіжки, тому суд дає критичну оцінку позиції обвинуваченого, і вважає її такою, що обрана ним з метою уникнути відповідальності за вчинене.

З огляду на викладене суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 , його дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення, за що він має нести відповідальність.

При вирішенні питання щодо наявності обтяжуючої обставини рецидив злочину, суд виходить з приписів п.19. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від 04.06.2010 року, відповідно до яких рецидив злочинів не може враховуватись при призначенні покарання як обставина, що його обтяжує, якщо рецидив злочинів утворює одночасно і повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію. Оскільки в даному випадку на кваліфікацію діяння за ч. 3 ст. 185 КК України повторність не впливає, хоча і зазначена, оскільки правопорушення інкриміновано за вказаною частиною за ознакою проникнення до приміщення, тому застосування рецидиву злочину як обтяжуючої обставини є правомірним.

Таким чином при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, що відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, відсутність обставин що пом`якшують покарання, обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.

Враховуючи вище викладене суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання передбаченого санкцією ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив даний злочин після постановлення відносно нього вироку, але до його відбуття, при призначенні остаточного покарання слід застосувати вимоги ч.1 ст. 71 КК України приєднавши не відбуте покарання за попереднім вироком за правилами ст. 72 КК України з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

При цьому судом враховується, що 20.10.2017 року ОСОБА_6 затриманий в порядку виконання вироку Ніжинського міськрайонного суду від 08.08.2017 року (протокол затримання від 20.10.2017 року); ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 19.12.2017 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою по даній справі, тому один день невідбутого покарання за попереднім вироком слід приєднати до призначеного судом покарання.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 593,22 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним та засудити за ч. 3 ст. 185 КК України призначивши покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання приєднати не відбуте покарання призначене вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08.08.2017 року і остаточно призначити до відбуття ОСОБА_6 покарання у виді трьох років шести місяців одного дня позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну сили залишити у виді тримання під вартою.

Термін відбування покарання рахувати з часу затримання 19 грудня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 593 (п`ятсот дев`яносто три) гривні 22 копійки витрат на залучення експерта для проведення експертизи.

Речові докази: поріг кузова легкового автомобіля та роликові ковзани передані на зберігання власнику ОСОБА_5 залишити у власності останньої.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду ОСОБА_1