В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.02.2018 Справа №607/9549/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002201 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Целіноград, Целіноградської області, Республіки Казахстан, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої, на утриманні 2 малолітніх дітей, непрацюючої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України такої, що раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Так, 02 липня 2017 року близько 09 год. в обвинуваченої ОСОБА_3 , яка перебувала в приміщенні кімнати №8 комплексу «Кімнати відпочинку», що в м.Тернополі на Привокзальній площі, 1, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який, вона тоді ж і там же, переконавшись у тому, що за нею ніхто не спостерігає та, що її дії не будуть поміченими сторонніми особами, скориставшись тим, що ОСОБА_5 спить, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів викрала знявши з останнього належні йому золоті вироби 585 проби, а саме: із шиї ланцюжок, вагою 3, 44 г., вартістю 1 824 грн. із підвіскою-ладанкою, вагою 1, 64 г, вартістю 869 грн. та із пальця руки печатку, вагою 3 г, вартістю 3060 грн., після чого із вказаним майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втекла, чим спричинила вищевказаному потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 5 753 грн.

Допитана обвинувачена ОСОБА_3 під час судового розгляду свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнала повністю за обставин, які наведені в обвинувальному акті, щиро розкаялась та в судовому засіданні пояснила, що 02 липня 2017 року близько 09 год. в неї, коли вона перебувала в приміщенні кімнати №8 комплексу «Кімнати відпочинку», що в м.Тернополі на Привокзальній площі, 1, виник намір викрасти золоті вироби ОСОБА_5 , реалізовуючи який, вона переконавшись у тому, що за нею ніхто не спостерігає та скориставшись тим, що ОСОБА_5 спить, викрала знявши з останнього належні йому золоті вироби, а саме: із шиї ланцюжок із підвіскою-ладанкою та із пальця руки печатку, після чого із вказаним майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втекла, здавши викрадене у ломбард. Про вчинене шкодує.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься злочинів середньої тяжкості, особу винної, яка не вперше притягується до кримінальної відповідальності, однак в силу ст.89 КК України вважається такою, що раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, утримує 2 малолітніх дітей, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченою вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, часткове добровільне відшкодування заподіяної злочином шкоди.

Зважаючи на наведене, а також враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, відсутність обтяжуючих покарання обставин, думку потерпілого, яка не наполягала на суворій мірі покарання для обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення ближче до нижчої її межі, а саме у виді штрафу зі стягненням в дохід держави, що буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів.

Разом з тим, 07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році», відповідно до п.в ст.1 якого, окрім зазначеного іншого, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

За ст.12 КК України злочин, що вчинений ОСОБА_3 відноситься до умисних злочинів середньої тяжкості та дана обвинувачена не підпадає під перелік осіб, зазначених у ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», до яких амністія не застосовується.

Водночас встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» має 2 дітей, яким не виповнилося 18 років, відносно яких вона не позбавлена батьківських прав, що стверджується свідоцтвами про народження НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Таким чином, суд, на основі аналізу вищенаведених обставин, приходить до висновку, що обвинувачену ОСОБА_3 на підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» слід звільнити від відбування покарання за даним вироком.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №716/17-22 від 26 липня 2017 року, вартість якої в сумі 1 188 грн. підлягає стягненню з обвинуваченої ОСОБА_3 в користь держави, з відповідним призначенням платежу.

Речові докази у кримінальному провадженні, що знаходяться при ньому, а саме: золоті ланцюжок із підвіскою-ладанкою, а також бирку та чек слід повернути ОСОБА_5 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) грн. в дохід держави.

Звільнити ОСОБА_3 на підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від відбування покарання за даним вироком.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави з відповідним призначенням платежу процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №716/17-22 від 26 липня 2017 року в сумі 1 188 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні, що знаходяться при ньому, а саме: золоті ланцюжок із підвіскою-ладанкою, а також бирку та чек повернути ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1