Справа № 163/1232/18
Провадження № 1-кп/163/90/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2018 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження №0000066 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, що проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, вищої освіти, неодруженого, начальника дільниці КП «Плесо» Київської міської державної адміністрації, згідно із ст.ст.88, 89 КК України несудимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.305 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 24 квітня 2018 року, перебуваючи в місті Панажеус(Литва), придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи 5 пігулок, які містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину МДМА(3,4 метилендіоксиметамфетамін) масою 0,7946 г(в перерахунку на МДМА основу), та порошкоподібну речовину світло-коричневого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину амфетамін масою 0,0596 г(у перерахунку на амфетамін основу), обіг яких обмежений. Зберігаючи при собі дані речовини та слідуючи в якості пасажира автомобіля марки «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , перевіз їх до міжнародного автомобільного пункту пропуску «Ягодин» Волинської митниці ДФС з метою подальшого переміщення через митний кордон України та особистого їх вживання на території України.
З метою приховування факту незаконного зберігання та перевезення 5 пігулок з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини МДМА ОСОБА_4 помістив у безбарвний полімерний пакет із пазовим замком, який загорнув в клаптик паперу та приховав в сумці з написом «Adidas», належній необізнаній з його намірами особі, а амфетамін загорнув в грошову купюру номіналом 50 гривень, яку приховав у відділенні для візитних карток портмоне, помістивши його до сумки чорного кольору тієї ж іншої особи.
26 квітня 2018 року приблизно о 08 годині 29 хвилин, слідуючи з Республіки Польща в Україну через пункт пропуску «Ягодин» Волинської митниці ДФС смугою руху «зелений коридор» в якості пасажира цього ж автомобіля, ОСОБА_4 незаконно, з приховуванням від митного контролю у вищевказаний спосіб, що утруднював виявлення, перемістив через митний кордон України особливо небезпечну речовину МДМА масою 0,7946 г у 5 пігулках та обмежену в обігу психотропну речовину амфетамін масою 0,0596 г, не заявивши їх до митного контрою ні в усному порядку, ні в митній декларації. Під час проведення прикордонно-митного контролю вказані психотропні речовини були виявлені інспектором Волинської митниці ДФС та вилучені слідчим УСБУ у Волинській області.

У суд кримінальне провадження надійшло у формі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості.

Цю угоду сторони уклали на умовах визнання сукупності пом`якшуючих обставин(щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків, молодий вік обвинуваченого, незначна вага психотропної речовини), що істотно знижують тяжкість вчиненого злочину та дають підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено ч.2 ст.305 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.2 ст.305 КК України на підставі ч.ч.1, 2 ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1765 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без конфіскації майна, за ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а на підставі ч.1 ст.70 КК України буде застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд враховує таке.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявив в судовому засіданні обвинувачений, а також свідчать вивчені судом матеріали кримінального провадження. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Кваліфікація дій обвинуваченого відповідає положенням постанови КМ України від 06.05.2000 року №770 щодо небезпечності наркотичного засобу.

Передбачений ч.2 ст.305 КК України злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, ст.12 КК України віднесений до категорії тяжких; передбачений ч.1 ст.309 КК України до категорії середньої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, більш м`яка, ніж передбачено санкціями ч.2 ст. 305 КК України, однак достатньо обґрунтована наявністю підстав для застосування ст.69 КК України з огляду на фактичні обставини інкримінованого злочину, відсутність тяжких наслідків та незначну фізичну вагу психотропних речовин, активне сприяння обвинуваченим в розкритті злочину та його щире каяття. Такі обставини в сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів.

Корисливого мотиву в діях обвинуваченого не встановлено, відтак на підставі ч.2 ст.59 КК України конфіскація його майна як додаткове покарання призначена бути не може.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.ст.65, 69 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому засіданні прокурор заявив про доцільність затвердження угоди, обвинувачений, його захисник проти цього не заперечують і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди на викладених в ній умовах.

Психотропні речовини та їх упакування як речові докази згідно зі ст.100 КПК України підлягають знищенню; автомобіль та документи на нього слід залишити у володінні його власника; паспорт водія транспортного засобу підлягає поверненню володільцю; документи слід залишити при справі.

На підставі ст.124 КПК України судові витрати на проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого обрано у вигляді особистого зобов`язання. Клопотання про скасування чи зміну такого заходу в підготовчому засіданні не заявлено, відтак його слід залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 22.06.2018 року у кримінальному провадженні №0000066, укладену прокурором прокуратури Волинської області та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.305, ч.1 ст.309 КК України, і за цими законами призначити йому покарання:
-за ч.2 ст.305 КК України на підставі ч.2 ст.59, ч.1 ст.69 КК України у вигляді 1765 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 30005(тридцять тисяч п`ять) гривень;
-за ч.1 ст.309 КК України у вигляді 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700(одну тисячу сімсот) гривень.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді 1765 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 30005(тридцять тисяч п`ять) гривень.

Речові докази :

- чоловічу наплічну сумку з написом «Adidas», чоловічу чорну шкіряну сумку, чорну шкіряну барсетку, порошкоподібну речовину рожевого кольору масою 0,0907 г з вмістом амфетаміну; дві таблетки червоно-жовтого кольору з написом «m&m», три таблетки помаранчево-білого кольору з написом «Odance» з вмістом МДМА; купюру номіналом 50 гривень серії YK 8610346; безбарвний прозорий полімерний пакет із пазовим замком та клаптик паперу, які зберігаються в кімнаті речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, знищити;

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , який переданий останньому на відповідальне зберігання, залишити у його володінні, знявши накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.05.2018 року арешт;

- автомобіль «Volkswagen Тransporter», номерний знак НОМЕР_1 , ключі до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , залишити у володінні останнього, знявши накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.05.2018 року арешт;

- акт про проведення огляду UA205010/2018/411906, копію протоколу про порушення митних правил №2159/20500/18, копію контрольного талону для проходження по «зеленому коридору», контрольний талон для проходження по червоному коридору №228194, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 1573(одну тисячу п`ятсот сімдесят три) гривні судових витрат на проведення судово-хімічної експертизи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній особисте зобов`язання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1