АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/922/18 Справа № 192/197/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2018 року,

за участю учасників провадження:

прокурора: ОСОБА_7

засудженого: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та застосувати до нього вимоги ст. 81 КК України та звільнити його від відбування покарання умовно - достроково.

В обґрунтування апеляційної скарги засуджений зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що засуджений визнав провину в повному обсязі, щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні. Звертає також увагу, що працевлаштований в установі та пройшов спеціалізовані курси отримавши робочу спеціальність.

Крім того, мотивуючи свою позицію в апеляційній скарзі засуджений зазначає, що режим утримання не порушує, має заохочення від адміністрації виправної колонії, приймає активну участь в програмах диференційованого впливу та за весь час перебування в місцях позбавлення не має стягнень.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2018 року, відмовлено в задоволенні подання начальника ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» МЮУ та голови спостережної комісії Солонянської державної адміністрації у Дніпропетровській області про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 ..

Суд обґрунтовуючи своє рішення, дослідив наявні в матеріалах провадження характеристику та довідку про заохочення засудженого ОСОБА_6 дійшов висновку, що своєю поведінкою засуджений не довів, що став на шлях виправлення, взято до уваги, що засуджений на протязі одного року не працював, тому не має підстав для задоволення клопотання про умовно дострокове звільнення.

Вислухавши суддю - доповідача, доводи засудженого, який підтримав вимоги апеляційної скарги, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_6 відповідно до довідки про стягнення та заохочення (а.п. 3) не мав стягнень та наявні лише 6 заохочень за весь період відбування покарання в місцях позбавлення волі.

Не можна не зазначити, що ОСОБА_6 позитивно характеризується, що не може не бути враховано при вирішення питання щодо умовно- дострокового звільнення засудженого від покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_6 відповідно до характеристики (а.п.2) відбув 2/3 частини строку покарання, працевлаштований в Солонянській виправній колонії №21 з травня 2016 року по теперішній час у клубі установи. Згідно довідки про заохочення та стягнення (а.с. 3), на даний період часу має шість заохочень, що застосовані до нього 21 квітня 2016 року, 20 січня 2017 року, 19 травня 2017 року, 20 липня 2017 року, 01 листопада 2017 року, 26 січня 2018 року.

Суди при вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення зобов`язані дослідити весь період відбування засудженого за вироком суду та враховувати, що підлягають умовно- достроковому звільненню ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

В контексті вимог ст. 6 КВК України, так як сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, що не вбачається у поведінці засудженого, тому на думку колегії суддів рішення суду першої інстанції є помилковим, оскільки не наведено підстав для відмови у задоволенні клопотання, виходячи з наявної у справі характеристики та довідки про застосування відносно ОСОБА_6 заохочень, при відсутності стягнень за весь період відбування покарання.

Апеляційний суд в даному випадку вважає необхідним врахувати, що умовно-дострокове звільнення є, саме, заохочувальною нормою кримінального та кримінально- виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог відбування покарання в місцях позбавлення волі, прагнення до продуктивної праці, а в сукупності виправлення особи, яка відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

Як убачається з матеріалів особової справи засудженого та матеріалів провадження відносно ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що відносно нього можливо застосувати заохочувальну норму закону та звільнити засудженого умовно- достроково на невідбуте покарання строком 8 місяців 2 дні.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 539 КПК України, п.3 розділу Х11 «Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» МЮУ та голови спостережної комісії Солонянської державної адміністрації у Дніпропетровській області про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 скасувати.

Клопотання начальника Державної установи « Солонянська виправна колонія № 21» Міністерства юстиції України про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання за вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2014 року , умовно- достроково на строк 8( вісім) місяців 2 дні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду:
---------------------- --------------------- ---------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4