11-кп/775/290/2018(м)
266/4389/17

Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 185 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2018 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 березня 2018 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Іловайськ Донецької області, громадянку України, з вищою освітою, не працюючу, не заміжню, маючу на утриманні дітей: ОСОБА_8 2001 р.н., ОСОБА_9 2009 р.н., ОСОБА_10 2015 р.н., судимої 06.10.2017 р. вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу: АДРЕСА_2
визнано винною за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 79 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік, -

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_7 визнана винною і засуджена за вчинення кримінального правопорушення при наступних обставинах.
ОСОБА_7 29.08.2017 року, діючи умисно, повторно, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_3 , яку знімала згідно договору найму у ОСОБА_11 з 26.02.2017 року, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрала майно, яке належить потерпілому ОСОБА_12 , заподіявши останньому матеріальну шкоду на суму 580 грн. Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 31.08.2017 року, діючі з єдиним умислом, з вищезазначеної квартири шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрала майно, яке належить потерпілому ОСОБА_12 , заподіявши останньому матеріальну шкоду на суму 833 грн. Всього потерпілому ОСОБА_12 було завдано матеріальну шкоду на суму 1413 грн.
На зазначений вирок прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вирок підлягає скасуванню внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано положень ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки обвинувачена ОСОБА_7 за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.10.2017 р. визнано винною за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; станом на дату направлення обвинувального акту за ч. 2 ст. 185 КК України до суду, вирок в частині сплати штрафу ОСОБА_7 виконаний не був, у зв`язку з чим, суд першої інстанції повинен був застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України. Просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, в цій частині ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винною за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки повідомляти орган пробації про зміну місця проживання і періодично з`являтися на реєстрацію до цього органу; на підставі ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, зазначивши, що покарання, призначене вказаним вироком у виді 2 років позбавлення волі з випробуванням строком 1 рік та покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.10.2017 року у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, виконувати самостійно. Вирок в частині покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, до виконання не звертати у зв`язку зі сплатою штрафу.
Прокурором було подано зміни до апеляційної скарги, в яких він не змінюючи доводів апеляційної скарги просить ОСОБА_7 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів та покарання за цим вироком і покарання у виді штрафу, призначене за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.10.2017 року, віднести до самостійного виконання. На підставі ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання повністю відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.10.2017 року.
Заслухавши доповідача, обвинувачену, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.
Висновки суду про винність ОСОБА_7 та правильність кваліфікації її дій в апеляційному порядку не оскаржуються.
Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 була засуджена вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.10.2017 року, покарання за яким у вигляді штрафу повністю виконала.
Злочини за оскаржуваним вироком ОСОБА_7 були вчинені 29.08.2017 року та 31.08.2017 року, тобто до постановлення вироку Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.10.2017 р.
Отже, призначаючи остаточне покарання, суд мав застосувати відносно ОСОБА_7 положення ч. 4 ст. 70 КК України.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_7 не застосував ч. 4 ст. 70 КК України, тобто не призначив обвинуваченій остаточне покарання за сукупністю злочинів. За таких обставин суд першої інстанції не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.
Таким чином, вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання підлягає скасуванню і в цій частині слід постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 на підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом складання покарання за цим вироком та повністю відбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.10.2017 р. у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -
ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 березня 2018 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.
ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом складання покарання за цим вироком та повністю відбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.10.2017 р. у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки та штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
На підставі ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки повідомляти орган пробації про зміну місця проживання і періодично з`являтися на реєстрацію до цього органу.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного суду протягом 3 місяців з дня проголошення.

Судді: