Постанова
іменем України
02 жовтня 2018 року

м. Київ
справа №559/1670/13-к

провадження № 51-5127км18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 21 грудня 2017 року.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Млинівський районний суд Рівненської області ухвалою від 24 жовтня 2017 року залишив без задоволення заяву ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 28 січня 2014 року у кримінальному провадженні № 0000011 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 135 Кримінального кодексу України (далі КК).
Апеляційний суд Рівненської області ухвалою від 21 грудня 2017 року зазначену ухвалу місцевого суду залишив без зміни.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 порушують питання про скасування ухвали апеляційного суду як незаконної й необґрунтованої, постановленої з порушенням норм кримінального процесуального закону, та про призначення нового розгляду справи в суді апеляційної інстанції. На думку скаржників, є передбачені ч. 2 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) підстави для перегляду вироку місцевого суду щодо ОСОБА_8 за нововиявленими обставинами та направлення справи для проведення додаткового розслідування; апеляційний суд під час перегляду ухвали місцевого суду на зазначені порушення уваги не звернув та ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам ст. 370 КПК.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор просила касаційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду без зміни.

Мотиви Суду

Перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволенню не підлягає на таких підставах.
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до Млинівського районного суду Рівненської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 28 січня 2014 року, яким

ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 135 КК. При цьому заявники посилалися на те, що злочин вчинено не ОСОБА_8 , а його сином ОСОБА_9 , досудове розслідування та судовий розгляд проведено неповно, без з`ясування всіх фактичних обставин. Вважаючи вирок незаконним, просили його скасувати, а справу направити для проведення додаткового розслідування.
Місцевий суд заяву ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишив без задоволення, мотивуючи своє рішення тим, що заявники не навели обставин, які відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК є нововиявленими, а доводи стосовно необхідності перегляду вироку щодо ОСОБА_8 зводяться до вимог повторного дослідження доказів, які були предметом перевірки судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій.
Не погодившись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій наводили доводи та вимоги, аналогічні зазначеним в їхній заяві до місцевого суду, а також просили визнати нововиявленими обставинами ухвали місцевих судів та постанову слідчого, а саме: ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05 вересня 2017 року, якою скасовано постанову слідчого від 31 березня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000282; ухвалу Демидівського районного суду Рівненської області від 15 вересня 2017 року, якою зобов`язано керівника Дубенської місцевої прокуратури внести відомості до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_6 від 21 червня 2017 року щодо вчинення злочину, передбаченого ст. 384 КК, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Рівненської області від 27 червня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000031 за ч. 1 ст. 364 та ч. 2 ст. 384 КК.
Суд апеляційної інстанції, не знайшовши порушень вимог КПК та підстав для задоволення скарги, підтвердив правильність висновку суду першої інстанції.
Колегія суддів погоджується з рішенням апеляційного суду.
Частиною 1 ст. 459 КПК передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Перелік таких обставин наведено в ч. 2 зазначеної норми закону. При цьому обставини, які наводяться як підстава для перегляду судового рішення, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими суду на час судового розгляду при його ухваленні. Крім того, ці обставини мають доводити неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. Процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами не передбачає повторного збирання доказів та спростування наявних у кримінальному провадженні.
Доводи заявників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стосовно перегляду вироку Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 28 січня 2014 року щодо ОСОБА_8 (так само це вбачається і з касаційної скарги) фактично зводяться до вимог повторного дослідження обставин, які вже встановлювалися доказами та досліджувалися судами під час розгляду кримінального провадження по суті обвинувального акта. Будь-яких інших обставин, які в контексті ст. 459 КПК є нововиявленими та могли б вплинути на вирок місцевого суду щодо ОСОБА_8 , заявники не наводять.
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що доводи заявників щодо вчинення злочину іншою особою були предметом перевірки суду апеляційної інстанції під час перегляду вироку щодо ОСОБА_8 (ухвала від 29 квітня 2014 року) та касаційного суду (ухвала від 10 лютого 2015 року, якою судові рішення щодо останнього залишені без зміни). Тому такі доводи не можуть вважатися нововиявленими обставинами.
Суд апеляційної інстанції під час перегляду справи повно та всебічно перевірив доводи апеляційної скарги заявників, дав належну оцінку рішенням судових інстанцій та органів досудового розслідування, на які посилалися ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в апеляційній скарзі як на підставу перегляду вироку за нововиявленими обставинами, та дійшов обґрунтованого висновку, що зазначені процесуальні рішення не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 459 КПК.
Колегія суддів вважає судові рішення законними й обґрунтованими, а викладені в касаційній скарзі доводи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 висновків судових інстанцій не спростовують.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 21 грудня 2017 року залишити без зміни, а касаційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3