Справа № 317/1580/18
№ 1-в/317/178/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2018 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
представника адміністрації ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Запоріжжя подання Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)» про застосування заходу стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу, відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мелітополь Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, не працював, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 02.12.2013 року Братським районним судом Миколаївської області за ст.121 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 13.03.2014 року вважати засудженим за ст.121 ч.2 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 01.02.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 25.08.2013р. по 13.03.2014р. (включно) на підставі ст.72 ч.5КК України,

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області з Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)» , надійшло подання про застосування заходу стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу, відносно засудженого ОСОБА_5 .

Подання обґрунтоване тим, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 30.08.2013 року.

Під час тримання у Миколаївському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень встановленого порядку не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 27.09.2014 року тримався у Запорізькому слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо, порушень встановленого порядку тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 17.11.2014 року відбував покарання у Біленьківській виправній колонії (№ 99), характеризувався негативно, допустив 11 порушень встановленого порядку відбування покарання, які виразилися у порушенні розпорядку дня, порушенні локалізації та порушенні форми одягу, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи та правами начальника відділення СПС. 3 стягнення погашенні у встановленому законом порядку, 8 стягнень не зняті та не погашенні у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 28.02.2017 року тримався у Дніпропетровському слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо, порушень встановленого порядку тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 07.04.2017 року відбуває покарання у Біленьківській виправній колонії (№ 99), характеризується негативно. За період відбування покарання допустив 26 порушень встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення не зняті та не погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не має.

Так, засуджений ОСОБА_5 , допустив порушення встановленого порядку відбування покарання, у вигляді невиконання законних вимог персоналу установи та пошкодження державного майна при наступних обставинах: 24.05.2018 року о 08 годині 30 хвилин під час прийому та здачі чергування черговою зміною відділу нагляду і безпеки в ДІЗО установи засуджений ОСОБА_5 , 1993 р.н., який відбуває дисциплінарне стягнення в ДІЗО установи в камері № 5, в категоричній формі відмовився здати свої власні речі, а саме верхній одяг, що передбачено ч. 11 ст. 134 Кримінально-виконавчого кодексу України та ч. 6 розділу XXV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України №2186/5 від 29.12.2014 року. На зроблене персоналом установи зауваження засуджений ОСОБА_5 , демонстративно не відреагував, почав поводити себе агресивно виражав своє незадоволення в бік адміністрації установи та вдарив кулаком двері кімнати для зберігання речей засуджених, які тримаються в ДІЗО, ПКТ і пробив вище вказані двері.

Своїми діями засуджений ОСОБА_5 не виконав законні вимоги персоналу установи виконання покарань, чим порушив вимоги п. 3 ч. 3 ст. 107, ч. 11 ст. 134 КВК України, п. 4 ч. 2 розділу ІІІ, ч. 6 розділу ХХV ПВР УВП та пошкодив державне майно, що передбачено ст. 107 ч. 4, п. 6 КВК України, надав негативний приклад іншим засудженим.

Судове засідання проводиться у режимі відеоконференції на підставі ст.336 КПК України.
Представник адміністрації подання підтримав, просив суд його задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні підтримав подання частково, вважав за необхідне та достатнє застосувати до засудженого ОСОБА_5 захід стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу строком на один місяць.
Засуджений заперечував проти застосування до нього заходу стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу на три місяці, вважав цей строк занадто суворим, пояснив суду, що дійсно в категоричній формі відмовився здати свої власні речі, а саме верхній одяг, зазначив, що поводив себе агресивно, виражав своє незадоволення в бік адміністрації установи та вдарив кулаком двері кімнати для зберігання речей, пробив вищевказані двері.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали подання, вважає подання обґрунтованим, однак таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ч. 1 ст. 537 та п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночні камери) вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Частиною 4 статті 539 КПК України встановлено, що подання про застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) розглядаються протягом 24 годин з моменту надходження відповідного клопотання (подання) до суду суддею одноособово.
До матеріалів подання долучено характеристику на засудженого ОСОБА_5 , відповідно до якої засуджений характеризується негативно.

Засуджений ОСОБА_5 свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог, своїми діями негативно впливає на процес виправлення інших засуджених, протидіє адміністрації установи в закріпленні режиму відбування покарання, поширює серед засуджених злочинні традиції, на профілактичні бесіди та заходи дисциплінарного впливу не реагує, належних висновків для себе не робить, поведінка в установі не змінюється. Перебуває на профілактичному обліку, як злісний порушник встановленого режиму відбування покарання.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 29 травня 2018 року відносно засудженого ОСОБА_5 , під час відбування покарання засуджений допустив 37 стягнень, 34 стягнення до цього часу не зняті та не погашені, заохочень не має.

Факти, викладені в поданні, підтверджуються також довідкою по особовій справі на засудженого ОСОБА_5 , витягом з протоколу засідання профілактичної комісії, характеристикою, довідкою про заохочення та стягнення, фототаблицею, рапортами інспекторів ВНіБ ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , актом про нетактовну поведінку, повідомленням, довідкою-бесідою.

Своїми діями засуджений ОСОБА_5 не виконав законні вимоги персоналу установи виконання покарань, чим порушив вимоги п. 3 ч. 3 ст. 107, ч. 11 ст. 134 КВК України, п. 4 ч. 2 розділу ІІІ, ч. 6 розділу ХХV ПВР УВП та пошкодив державне майно, що передбачено ст. 107 ч. 4, п. 6 КВК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку ч. 3 ст. 134 КВК України.
Частиною першою статті 132 КВК України встановлено, що такий захід стягнення, як переведення засуджених до приміщення камерного типу може застосовуватись на строк до трьох місяців.
Розглянувши матеріали справи та враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити частково подання Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)» про застосування заходу стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу до засудженого ОСОБА_5 , терміном який співмірний з тяжкістю вчиненого правопорушення, а саме на строк 15 діб.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 134 КВК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання накладеного стягнення.
Керуючись ст.ст. 132,134 КВК України, ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)» про застосування заходу стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу до засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Застосувати до засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захід стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу установи строком на 15 діб, допустивши негайне виконання накладеного стягнення.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1