Справа № 183/1682/18
№ 1-кп/183/731/18
В И Р О К
іменем України
04 травня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002039, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плоских, Курського району, Курської області, Російська Федерація, без освіти, не працюючого, неодруженого, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 25.02.2009 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі,
- звільненого 25.02.2014 року за відбуттям строку покарання.
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
30 травня 2014 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 разом зі знайомим ОСОБА_6 та раніше незнайомим йому ОСОБА_7 знаходилися в квартирі АДРЕСА_2 , в якій мешкає ОСОБА_8 , розпиваючи спиртні напої і ОСОБА_3 в кишені джинсових брюк раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , який на той момент вже відпочивав, помітив мобільний телефон марки «Samsung GT-E1232В», чорно-сірого кольору, і в цей час у нього, виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, в цей же день, тобто 30 травня 2014 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи характер противоправних дій, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, переконавшись що він перебуває поза колом зору свого знайомого ОСОБА_6 та власника квартири ОСОБА_9 , які не звертали на нього уваги, а відтак його незаконні дії ніким не будуть помічені, шляхом вільного доступу, таємно заволодів з кишені джинсових брюк належним ОСОБА_7 мобільним телефоном марки ««Samsung GT-E 1232В» чорно-сірого кольору, вартістю 238 гривень, разом з sim-картами мобільного оператора «Київстар» вартістю 15 гривень та мобільного оператора «МТС», вартістю 10 гривень, та картою пам`яті на 2 гігабайта, вартістю 69 гривень, які знаходилися у вказаному мобільному телефоні на той момент, а також грошовими коштами у сумі 100 гривень.
Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном втік та в подальшому розпорядився їм на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 432 гривні.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину та показав, що дійсно 30 травня 2014 року, він разом зі знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходилися вдома у ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , де разом розпивали спиртні напої, а коли потерпілий ОСОБА_7 ліг відпочивати, він викрав його мобільний телефон та 100 гривень, які в подальшому він добровільно видав працівникам поліції, які, як йому відомо, повернули потерпілому зазначений мобільний телефон та 100 гривень. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що він є особою, що раніше судима і як обставину, що обтяжує його покарання, суд враховує рецидив злочинів.

Разом з тим, щире каяття ОСОБА_3 , суд враховує, як обставину, що пом`якшує його покарання.

Крім того, скоєний ним злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, на обліках у лікарів він не перебуває (а.п. 46,47), має постійне місце мешкання, за яким характеризується задовільно (а.п.48,49), займається суспільно - корисною працею, працюючи за договором, має на утриманні неповнолітню дитину, шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована, потерпілий претензій до нього не має та на суворому покаранні не наполягає (а.п.21).

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, враховуючи, що обвинувачений скоїв злочин через три місяці після звільнення з місця відбування покарання за попереднім вироком суду, і для його виправлення та попередження запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, як було обґрунтовано запропоновано стороною обвинувачення, що буде співрозмірним та достатнім для досягнення мети покарання.

При цьому, суд враховує, і те, що штраф на користь держави та виправні роботи не можуть бути призначені судом, враховуючи, що обвинувачений офіційно не працює і не може підтвердити суду наявність у нього будь-яких доходів.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судово-товарознавча експертиза № 2453-14, вартість якої складає 196,80 гривень (а.п.33), яка підлягає стягненню з обвинуваченого в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені підлягає вирішенню, згідно з положенням ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речовий доказ:
- мобільний телефон «Samsung GT-E 1232В», імей: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , НОМЕР_3 - залишити потерпілому ОСОБА_7 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, у сумі 196,80 гривень.
Копію вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1