Справа № 724/263/17
Провадження № 1-кп/724/2/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2018 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

потерпілої: ОСОБА_6

представника потерпілого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальних провадженнях № 0000403 від 06.09.2016 року та № 0000537 від 27.11.2016 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 ), уродженця с. Скалева, Новоархангельського району, Кіровоградської області, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
01 лютого 2011 року Хотинським районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 194 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі,
зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2016 року близько 17:00 години ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою незаконного пошкодження чужого майна, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи на території Свято-Михайлівської церкви, що в с. Бочківці, Хотинського району, Чернівецької області, яка розташована на вул. Н. Яремчука, 38, з метою підпалу трапезного залу, який знаходиться на території церкви, зайшов до даного приміщення, де за допомогою сірників розвів вогонь у приміщенні, тобто здійснив його підпал. Внаслідок вказаних протиправних дій, полум`ям було пошкоджено вікна, стіни будівлі, а також знищено речі домашнього вжитку.

Крім того, 26 листопада 2016 року, біля 19:00 години в с. Бочківці Хотинського району, ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, прийшов до господарства ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи умисно, з корисливих мотивів, розбив скло у віконній рамі будинку та через нього проник у середину.

Перебуваючи в будинку, в одній з кімнат ОСОБА_5 виявив поліетиленовий пакет із вмістом у ньому цілісних плодів грецького горіха вагою 12 кг., вартість яких відповідно до довідки КП «Ринок Хотинської міської ради» становить 480 гривень, які він вирішив викрасти. Взявши поліетиленовий пакет із вмістом цілісних плодів грецького горіха, ОСОБА_5 поклав його біля віконної рами, через яку він раніше проник у будинок.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, через короткий проміжок часу ОСОБА_5 повернувся назад у будинок ОСОБА_6 , де в одній із кімнат виявив свинячу ніжку вагою 1 кг, вартість якої відповідно до довідки КП «Ринок Хотинської міської ради» становить 40 грн., морожену рибу «Мойва» вагою 1 кг., вартість якої відповідно до довідки КП «Ринок Хотинської міської ради» становить 45 грн. та плоди чищеного грецького горіха вагою 1 кг, вартість якого відповідно до довідки КП «Ринок Хотинської міської ради» становить 160 грн., які вирішив викрасти. Взявши вказані продукти харчування, ОСОБА_5 поклав їх на стіл біля вікна, через яке раніше проник у будинок.

У цей час, ОСОБА_5 помітив, що хтось підходить до будинку та світить ліхтарем. У зв`язку з тим, що втекти з будинку непоміченим не було як, він заховався на горищі.

У подальшому, коли ОСОБА_5 спустився з горища, він був виявлений потерпілою ОСОБА_6 та жителькою с. Бочківці, Хотинського району ОСОБА_9 , тобто свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна ним не був доведений до кінця, з причин які не залежали від його волі, хоча виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

В ході судового розгляду кримінальних проваджень по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України, судом було призначено стаціонарну судово-психіатричну експертизу.
Так, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 237 від 06.04.2018 року, ОСОБА_5 на час скоєння кримінального правопорушення 05.09.2016 року виявляв легку розумову відсталість зі значними поведінковими розладами, що потребують уваги та лікування, внаслідок чого не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Станом на 26.11.2016 року ОСОБА_5 виявляв легку розумову відсталість зі значними поведінковими розладами, що потребують уваги та лікування, з психотичними включеннями, внаслідок чого не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_5 виявляє легку розумову відсталість зі значними поведінковими розладами, що потребують уваги та лікування, внаслідок чого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Обвинувачений ОСОБА_5 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

29 серпня 2018 року до Хотинського районного суду надійшло клопотання заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, для лікування у примусовому порядку.

Прокурор у судовому засіданні своє клопотання про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру підтримав.

Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру, оскільки його підзахисний дійсно страждає на психічне захворювання і потребує лікування.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.

Потерпіла ОСОБА_6 та представник потерпілогоОСОБА_7 у судовому засіданні клопотання прокурора підтримали повністю.
Суд, заслухавши учасників кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, дослідивши наявні докази дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, від дачі показань відмовився.

Крім повного визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_5 , його винна в інкримінованих кримінальних правопорушеннях підтверджується зібраними у кримінальних провадженнях доказами:

по епізоду підпалу трапезного залу Свято-Михайлівської церкви в с. Бочківці, Хотинського району:

- показами представника потерпілого ОСОБА_7 , який у судовому засіданні пояснив, що дійсно у вересні 2016 року було здійснено підпал трапезного залу церкви, однак про особу, яка вчинила цей підпал йому не відомо, оскільки на той час він не був настоятелем церкви. В подальшому, йому стало відомо, що підпал вчинив ОСОБА_5 . Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає;

- показами свідка ОСОБА_6 , яка пояснила суду, що працює сільським головою с. Бочківці, у вересні 2016 року, коли вона поверталася додому після роботи їй стало відомо, що горить приміщення трапезного залу церкви. Хто здійснив підпал їй не відомо, однак на території церкви також був ОСОБА_5 , який як їй відомо був судими й за підпали;

- показами свідка ОСОБА_10 , яка пояснила суду, що у вересні 2016 року до неї зателефонувала ОСОБА_11 , яка проживає неподалік церкви і повідомила, що горить приміщення трапезного залу. В подальшому ОСОБА_10 , разом з іншими односельчанами почали гасити пожежу. Пізніше на територію церкви прийшов ОСОБА_5 і від інших людей їй стало відомо, що підпал вчинив саме він;

- показами свідка ОСОБА_12 , який пояснив суду, що у вересні 2016 року горіло приміщення трапезної і він разом з іншими односельчанами гасили пожежу. Коли пожежа була вже локалізована на територію церкви зайшов ОСОБА_5 . В цей час працівники поліції розмовляли з приводу пожежі з іншими людьми та ОСОБА_5 , який зізнався у підпалі;

- показами свідка ОСОБА_13 , який пояснив суду, що також був присутній при гасінні пожежі трапезного залу в церкві, і йому відомо, що ОСОБА_5 прийшов також до церкви і начебто він здійснив підпал;

- показами свідка ОСОБА_14 , яка пояснила суду, що проживає неподалік біля церкви, і побачила дим з боку церкви, потім вона почала дзвонити до односельчан, щоб прийшли гасити пожежу, будь-яких осіб на території церкви вона не бачила;

- показами свідка ОСОБА_15 , який пояснив суду, що десь в другій половині дня у вересні 2016 року йому стало відомо про пожежу в церкві, він разом з іншими людьми почав гасити пожежу, також під час гасіння на територію церкви прийшов ОСОБА_5 ;

- показами свідка ОСОБА_16 , який пояснив суду, що десь в другій половині дня у вересні 2016 року йому стало відомо про пожежу в церкві, він разом з іншими людьми почав гасити пожежу, також під час гасіння на територію церкви прийшов ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду місця події з фототаблицями від 05.09.2016 року, згідно якого була оглянута територія Свято-Михайлівської церкви с. Бочківці, Хотинського району, Чернівецької області (т. 2 а.с. 7-11);

- довідкою Хотинської ЦРЛ про встановлення алкогольного сп`яніння у ОСОБА_5 від 05.09.2016 року (т. 2 а.с. 13);

- технічним висновком № 61/49/20-2016 по причині пожежі, відповідно до якої стверджено, що більш ймовірною причиною виникнення пожежі, яка мала місце 05 вересня 2016 року в господарській будівлі на території АДРЕСА_3 є підпал (т. 2 а.с. 16-19);

- іншими матеріалами справи.

по епізоду закінченого замаху на крадіжку продуктів харчування, поєднаною із проникненням у житловий будинок, належний ОСОБА_6 , який знаходиться в АДРЕСА_2 :

- показами потерпілої ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні пояснила суду, що 26 листопада 2016 року, близько 19:30 години до неї зателефонувала ОСОБА_9 та повідомила, що хтось проник до належного їй будинку, що розташований у АДРЕСА_2 . Прийшовши на територію даного господарства, вона помітила розбите скло у вікні будинку. Далі, вона разом із ОСОБА_9 зайшли в середину будинку, де помітили безлад на столі, на якому знаходився пакет із грецькими горіхами, свинячу ніжку та морожену рибу. В іншій кімнаті вони виявили ОСОБА_5 , який згодом повідомив, що мав намір викрасти із будинку продукти харчування. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає;

- показами свідка ОСОБА_9 , яка пояснила суду, що здійснює догляд за господарством по АДРЕСА_2 , в листопаді 2016 року підвечір вона побачила мерехтіння світла в будинку. Підійшовши до будинку вона помітила розбите скло у віконній рамі, на вулиці поліетиленовий пакет з продуктами. Потім вона зателефонувала до власника ОСОБА_6 та разом з нею вони зайшли до будинку і побачили там безлад. Далі в одній з кімнат вони виявили ОСОБА_5 , який мав намір викрасти продукти харчування;

- протоколом огляду місця події від 26.11.2016 року, згідно якого була оглянута територія господарства в АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 9);

- висновком судово-психіатричної експертизи № 237 від 06.04.2018 року встановлено, що ОСОБА_5 на час скоєння кримінального правопорушення 05.09.2016 року виявляв легку розумову відсталість зі значними поведінковими розладами, що потребують уваги та лікування, внаслідок чого не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Станом на 26.11.2016 року ОСОБА_5 виявляв легку розумову відсталість зі значними поведінковими розладами, що потребують уваги та лікування, з психотичними включеннями, внаслідок чого не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_5 виявляє легку розумову відсталість зі значними поведінковими розладами, що потребують уваги та лікування, внаслідок чого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Обвинувачений ОСОБА_5 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом (т. 3 а.с. 127-131);

- іншими матеріалами справи.

Оцінюючи зібрані та досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло;
- за ч. 2 ст. 194 КК України, як умисне знищення чужого майна, шляхом підпалу.

У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, які зібрані у даних кримінальних провадженнях, в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечних діянь, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України.
Дані діяння були вчинені ОСОБА_5 у стані неосудності, оскільки, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи він на час вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психіатричного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечного діяння.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 93 КК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі та лікування у примусовому порядку (ст. 94 ч. 3 КК України).

У висновку судово-психіатричної експертизи зазначено, що ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілої та представника потерпілого, враховуючи обставини скоєних ОСОБА_5 суспільно-небезпечних діянь, а також характер захворювання та висновок судової психіатричної експертизи, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом підлягає задоволенню.

Цивільний позов відносно обвинуваченого не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 513, 516 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру, у кримінальних провадженнях № 0000403 від 06.09.2016 року та № 0000537 від 27.11.2016 року, щодо вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 ), уродженця с. Скалева, Новоархангельського району, Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України, примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, для лікування у примусовому порядку, а саме до Чернівецької обласної психіатричної лікарні (м. Чернівці, вул. Мусоргського,2).

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме:12 кг цілісних плодів грецького горіха, 1 кг плодів грецького горіха, свиняча ніжка та 1 кг мороженої риби (кримінальне провадження № 0000537 а.с.13), які згідно розписки передано на зберігання ОСОБА_6 (кримінальне провадження № 0000537 а.с.36) - залишити за належністю потерпілій ОСОБА_6 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1