Справа №345/3593/16-к
Провадження № 1-кс/345/510/2018
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.05.2018 року м. Калуш
Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6, скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 31.03.2018, -
У судовому засіданні ОСОБА_3 доводи своєї скарги підтримав, пояснив суду, що СШМД знищила аудіо файли його звернення, вказавши при цьому, що вони зберігаються шість місяців, однак згідно Закону України «Про екстрену медичну допомогу» вони повинні зберігатись 3 роки. Також, слідчим при проведенні допиту свідка ОСОБА_5 не з`ясовано чи жалівся ОСОБА_3 на ненадання йому медичної допомоги.
У судове засідання, призначене на 10.05.2018 на 11.15 год. старший слідчий СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 не зявилась, однак у судовому засіданні 08.05.2018 пояснила, що вважає постанову від 31.03.2018 законною, оскільки ОСОБА_3 не вказав диспетчеру ОСОБА_6 своїх анкетних даних та адреси, а тому остання не мала можливості направити бригаду СШНМД для надання хворому медичної допомоги.
Заслухавши думку скаржника, слідчого, дослідивши надані суду докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчий суддя, заслухавши доводи та пояснення скаржника, слідчого, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, давши їм належну правову оцінку приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобовязані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
В рішенні ЄСПЛ «Яременко проти України» суд зазначив, що розслідування скарг має бути незалежним, безстороннім, і при цьому компетентні органи повинні діяти зі зразковою сумлінністю.
У п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38 Рішення ЄСПЛ у справі «Аnkel v. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Положеннями ст. 83 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Слідчим суддею встановлено, що 08.06.2016 у Калуський ВП ГУНП в області поступила заява ОСОБА_3 , про те, що 12.03.2016 близько 20.00 год. в нього стався серцевий напад і він звернувся за медичною допомогою по телефону «103» в Калуську СШНМД. Однак, працівник швидкої медичної допомоги без поважних причин в наданні медичної допомоги відмовив, та скерував ОСОБА_3 до дільничного терапевта.
08.06.2016 за вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР із попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 139 КК України.
31.03.2018 старшим слідчим СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
Враховуючи наведені норми законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником процесуальний строк звернення до слідчого судді не пропущено.
Відповідно до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто потребує під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що у постанові слідчого про закриття кримінального провадження, останнім не надано належної оцінки показам свідків, а також не встановлено чому аудіо файли розмови ОСОБА_3 із диспетчером ОСОБА_6 знищено через шість місяців, а не через 3 роки, як це передбачено чинним законодавством.

За таких обставин визнати досудове розслідування ефективним, а прийняте за його результатами рішення законним та обґрунтованим не надається можливим, у звязку з чим постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а скарга - задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 31.03.2018 задоволити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 31.03.2018 про закриття кримінального провадження №0000792 від 08.06.2016.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошується 11.05.2018 о 09.30 год.

Слідчий суддя: