КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №11-сс/824/752/2018 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 303, 304 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2017 року,

за участю

представника особи, яка подала

апеляційну скаргу ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2017 року задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про призначення позапланової документальної перевірки відносно фізичної особи ОСОБА_6 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених законодавством податків та зборів, у тому числі податку на доходи фізичних осіб, за період з 01.01.1998 року по 01.08.2017 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2017 року та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про призначення позапланової документальної перевірки відносно фізичної особи ОСОБА_6 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених законодавством податків та зборів, у тому числі податку на доходи фізичних осіб, за період з 01.01.1998 року по 01.08.2017 року в повному обсязі.

Щодо дотримання строків апеляційного оскарження, то апелянт зазначає, що ОСОБА_6 не приймав участь в судовому засіданні, копія ухвали судом першої інстанції йому не направлялась.

Щодо незаконності судового рішення апелянт вказує на те, що з 28.07.2017 року Департаментом з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002433 за ч. 3 ст. 212 КК України. Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стала заява ОСОБА_9 про ймовірне ухилення ОСОБА_6 від сплати податків і 06.10.2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва прокурору відділу процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 надано дозвіл на проведення позапланової документальної перевірки відносно фізичної особи ОСОБА_6 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених законодавством податків та зборів, у тому числі податку на доходи фізичних осіб, за період з 01.01.1998 року по 01.08.2017 року.

За доводами апелянта, слідчий суддя ухвалив судове рішення, за клопотанням прокурора, який не має відповідних повноважень (прав) на звернення до суду з вимогою про проведення позапланової перевірки, в рамках КПК України, і відповідно суд не мав права розглядати таке клопотання та ухвалювати судове рішення за результатами його розгляду.
На думку апелянта, оскаржувана ухвала слідчого судді не підпадає під загальні вимоги апеляційного оскарження, оскільки це прямо не передбачено КПК України, тобто скарга подається на таке рішення слідчого судді, яке він не мав права ухвалювати відповідно до процесуального закону і питання відкриття апеляційного оскарження необхідно вирішувати, виходячи із засад кримінального судочинства.
Крім цього ОСОБА_6 зазначає, що в ухвалі слідчого судді зазначено, що клопотання розглядалося у судовому засідання за участю слідчого ОСОБА_10 , проте, за наявної у апелянта інформації, слідчий 06.10.2017 року перебував у службовому відрядженні в м. Одеса, де приймав участь у проведенні слідчих (розшукових) дій, а відтак не міг приймати участь у розгляді справи та підтримувати і обґрунтовувати внесене клопотання, проте слідчий суддя, на переконання апелянта, розглянула справу із грубим порушенням вимог КПК України та внесла до офіційного документу недостовірні та спотворені відомості, які не відповідають вимогам КПК України, тобто сфальсифікувала судове рішення.
Апелянт вказує на те, що на виконання розпорядження ДФС України від 10.11.2016р. № 245-р та п. 2 спільного наказу прокуратури Харківської області, ГУ ДФС у Харківській області, Військової прокуратури сил антитерористичної операції та Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 04.05.2017р. № 60/90/1871/31 «Про створення міжвідомчої робочої групи» та виконання листа Прокуратури Харківської області від 01.06.2017р.№ 3253вих-17 було проведено повний порівняльний фінансовий аналіз наявної податкової інформації про витрати здійснені «а. придбання рухомого та нерухомого майна, корпоративних прав, цінних паперів та грошових коштів, які відображені в декларації ОСОБА_6 із податковою інформацією про отримані доходи а утримані (нараховані) з них податки до бюджету за період часу з 1998 по 2016 рік. За результатами проведеного Державною фіскальною службою України та її територіальними підрозділами фінансового аналізу відомостей відображених у декларації ОСОБА_11 , порушень податкового та іншого законодавства України не виявлено та не встановлено, а фінансовий результат є позитивним та покриває витрати декларанта.
ОСОБА_6 зазначає, що з 17 липня 2017р. Державна фіскальна служба України розглядала заяву гр. ОСОБА_12 про відкриття кримінального провадження у відношенні ОСОБА_11 за ознаками складу злочину передбаченого ст. 212 Кримінального кодексу України, за результатами розгляду якої, останньому повідомлено, що викладена у заяві інформація не може бути внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки в заяві не викладені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень підслідних податковій міліції. Надаючи відповідь від 20.09.2017р., Державна фіскальна служба України зазначила, що згідно з п. 4 ст. 214 КПК України, відомості про кримінальні правопорушення, які вносяться на підставі заяви чи повідомлень, повинні мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, згідно з положеннями закону, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин). Крім цього, заявнику повідомили, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань мають вноситись відомості лише про вчинене кримінальне правопорушення, а враховуючи, що податкове законодавство єдиною формою документа, який встановлює наявність такого порушення в сфері оподаткування передбачає акт податкової перевірки, то внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про можливе ухилення від сплати податків на підставі інших документів (аналітичних довідок, заяв, тощо), які містять виключно припущення про наявність порушень, суперечить вимогам діючого законодавства.

Також апелянт зазначає, що органами Державної фіскальної служби України не встановлено та зазначено, про відсутність підстав для вжиття контрольно-перевірочних заходів. Окрім Державної фіскальної служби України, відомості та інформація відображені в декларації ОСОБА_6 були предметом розгляду та перевірки Національного антикорупційного бюро України; Національного агентства з питань запобігання корупції; Прокуратури Харківської області і зазначеними органами державної влади, порушень норм діючого законодавства не виявлено, як і не встановлено підстав для відкриття кримінального провадження та внесення відомостей до ЄДРДР. в порядку ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України.

ОСОБА_6 вказує на те, що в період часу з 04.05.2017р. по 20.09.2017р. органами Державної фіскальної служби України, тривав порівняльний фінансовий аналіз податкової та іншої інформації про витрати та доходи фізичної особи ОСОБА_6 , в ході якого жодних порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства не виявлено, як і не встановлено підстав для проведення будь-яких перевірок (планових, позапланових, документальних та інших), а тому, на думку апелянта, слідчий суддя ухвалила безпідставне та необгрунтоване рішення, яке суперечить та не відповідає вищезазначеним висновкам органів Державної фіскальної служби України, існуючим документам та іншим доказам.

Апелянт зазначає, що задовольняючи клопотання процесуального прокурора, слідчий суддя у мотивувальній частині ухвали від 06.10.2017р. посилається на норму п.п. 78.1.11 ст. 78 Податкового кодексу України, в наступній редакції: «Документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку отримання судового рішення суду слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону», яка втратила свою чинність, згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016р. № 1797-VIII, а відповідно зазначена норма не може покладатися в правове обґрунтування ухваленого судового рішення.
ОСОБА_6 стверджує, що саме норма п.п. 78.1.11. ст. 78 ПК України, є правовою підставою для проведення перевірки та ухвалення відповідного рішення слідчим суддею, а відповідно в цін ситуації слідчий суддя надав дозвіл на проведення перевірки безпідставно.

Крім цього апелянт вказує на те, що відповідно до ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: п.п. 78.1.11 отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки. Також, частина 1 статті 93 КПК України, встановлює, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому КПК України.
На думку апелянта, враховуючи відсутність правових підстав в процесуальному законі, вирішення слідчим суддею вказаних клопотань не охоплюється його повноваженнями, які мають реалізуватися в спосіб, передбачений процесуальним законом, адже не відносяться ані до заходів забезпечення кримінального провадження в розумінні ст. 131 КПК України, ані до слідчих дій в розумінні статей глави 20 КПК України, ані до негласних слідчих дій в розумінні статей глави 21 КПК України, які з зазначених мають вичерпний перелік, оскільки КПК України не передбачає права слідчого, прокурора на звернення до слідчого судді з клопотанням про призначення (проведення) позапланової документальної перевірки, дотримання вимог податкового законодавства України, крім цього, в КПК України відсутня процесуальна процедура розгляду такого виду клопотань.

Також ОСОБА_6 вказує на те, що підставою для внесення Генеральною прокуратурою України відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань виявилась отримана інформація (заява) від гр. ОСОБА_12 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якої останній надав загальновідомі дані про задеклароване ним майно та готівкові кошти, які внесені до щорічної Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік та зазначив про ймовірнуне сплату податків, тобто виходив із власних припущень. 28 липня 2017 року відомості внесені Генеральною прокуратурою України до ЄРДР, присвоєно єдиний номер кримінального провадження 0002433, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 3ст. 212 Кримінального кодексу України і до теперішнього часу досудове розслідування здійснюється силами ГПУ, проте з 17 липня 2017 р. на розгляді Головного управління Державної фіскальної служби України перебувала аналогічна заява гр. ОСОБА_12 , за результатами розгляду якої останньому повідомлено, що викладена у заяві інформація не може бути внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки в заяві не викладені обставини, що, на думку апелянта, можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень підслідних податковій міліції.

На думку апелянта, відкрите кримінальне провадження, процесуальні дії та ухвалені процесуальнідокументи і зокрема судове рішеннягрунтуються виключно на припущеннях, без наявності конкретних фактів і підстав та при наявності достатніх допустимих та достовірних доказів у гр. ОСОБА_11 щодо законності походження, джерел виникнення майна, здійснених витрат та отриманих доходів і відсутності будь-яких боргів, зобов`язань перед бюджетом, проте слідчий суддя не надав правової оцінки порушенням під час відкриття кримінального провадження та здійснення досудового розслідування Генеральною прокуратурою України, яка не має функцій та повноважень на здійснення досудового розслідування, без дотримання підслідності досудового розслідування, визначеної ст. 214 КПК України, за якою слідчі органи, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених ст. 212, Кримінального кодексу України та територіальної юрисдикції, а відповідно не має законних підстав на вчинення процесуальних дій та звернення до суду із аналогічними клопотаннями.

Апелянт стверджує, що надаючи дозвіл на проведення позапланової документальної перевірки відносно фізичної особи - ОСОБА_6 та доручаючи її проведення Державній фіскальній службі, слідчий суддя, через процесуального прокурора втручається у повноваження Державної фіскальної служби, як єдиного та спеціально утвореного органу та шляхом застосування державного примусу зобов`язує такий орган вчиняти певні, конкретні дії, обмежуючи права такого органу на вчинення інших дій на його розсуд по галізації виключно йому належних повноважень.

ОСОБА_6 , його представник адвокат ОСОБА_13 та прокурор Генеральної прокуратури України в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були належно повідомлений. При цьому, від представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_13 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 у її відсутність. Будь-яких клопотань від прокурора та самого ОСОБА_6 не надходило. Неприбуття ОСОБА_6 та прокурора, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Перш за все, колегія суддів, з врахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у Постанові від 23 травня 2018 року у справі № 243/6674/17-к та Постанові від 23 травня 2018 року № 237/1459/17 щодо обов`язку апеляційних судів відкривати апеляційне провадження за скаргами на ухвали слідчих суддів про надання дозволу на проведення позапланових перевірок, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2017 року якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та призначено позапланову документальну перевірку відносно фізичної особи ОСОБА_6 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених законодавством податків та зборів, у тому числі податку на доходи фізичних осіб, за період з 01.01.1998 року по 01.08.2017 року підлягає до розгляду судом апеляційної інстанції.

Щодо дотримання строків апеляційного оскарження, то на думку колегії суддів, такий строк апелянт не пропустив, адже, оскаржувана ухвала винесена у його відсутність та відсутність його представника, тому відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання ним копії судового рішення. З апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_6 не був присутній в судовому засідання, копія ухвали судом першої інстанції йому не направлялась. А тому, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 06 жовтня 2017 року не є пропущеним, а відтак, не має необхідності його поновлювати.
Що стосується суті апеляційного скарги, то колегія суддів відмічає, що з матеріалів судового провадження, що надійшло до апеляційної інстанції убачається, що прокурор відділу процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про надання дозволу на проведення позапланової документальної перевірки відносно фізичної особи ОСОБА_6 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених законодавством податків та зборів, у тому числі податку на доходи фізичних осіб, за період з 01.01.1998 року по 01.08.2017 року.
Клопотання обґрунтував тим, що Управлінням розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002433 від 28.07.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Згідно отримано інформації, що стала підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, депутат Харківської обласної ради ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн. НОМЕР_1 ) задекларував майно та готівкові кошти на загальну суму понад 223 млн. грн. При цьому, за період 1998-2016 рр. останній отримав доходів із офіційних джерел, сума яких не перевищує 130 тис. грн. Таким чином, у зв`язку з різницею отриманих доходів та наявності у власності майна, ОСОБА_11 ймовірно ухилився від сплати податків на прибуток на суму понад 33 млн. грн. Серед іншого, у щорічній декларації ОСОБА_14 за 2016 рік, поданої останнім до Національного агентства з питань запобігання корупції, вказано наявність у останнього коштів, які розміщено на банківських рахунках ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК», Філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», а також коштів у ОСОБА_15 , які знаходяться на рахунках в АТ «Укрсиббанк».
При цьому слідчий у клопотанні посилався на положення п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України, як на правові підстави для розгляду слідчим суддею цього клопотання і надання дозволу на проведення позапланової документальної перевірки.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя в ухвалі від 06 жовтня 2017 року, серед іншого, мотивував свої висновки тим, що з огляду на п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України підставою для проведення позапланової перевірки є судове рішення суду (слідчого судді) про її призначення.
Проте слідчий суддя не звернув увагу, що згаданими положеннями КПК України передбачена можливість проведення документальної позапланової перевірки за наявності визначених у ст. 78 ПК України підстав, однією з яких є отримання рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесеного ними відповідно до закону, і не передбачено процедури та умов ухвалення рішення суду (слідчого судді) про призначення (проведення) документальної позапланової перевірки, які повинні визначатися КПК України.
Отже, доводи апеляційних скарг про те, що прийняте слідчим суддею рішення не ґрунтується на вимогам кримінального процесуального закону є слушними.
Так, на стадії досудового розслідування кримінального провадження контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснює слідчий суддя відповідно до його повноважень у порядку, передбаченому КПК України, що встановлено п. 18 ст. 3 цього Кодексу.
Статтями 36, 40 КПК України, якими визначено повноваження слідчого та прокурора, вказані особи уповноважені звертатися до слідчого судді з клопотаннями про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, згідно з п. 18 ст. 3 КПК України рішення, зокрема за клопотанням слідчого під час досудового розслідування кримінального провадження, має ухвалювати слідчий суддя.
Цією ж нормою встановлено, що слідчий суддя здійснює судовий контроль відповідно до його повноважень у порядку, передбаченому КПК України, що є втіленням принципу диспозитивності, закріпленому у ст. 26 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Але чинний КПК України не містить норм, які б надавали право слідчому чи прокурору звертатися до слідчого судді з клопотаннями про проведення (призначення) або надання згоди на проведення позапланової документальної перевірки у кримінальному провадженні, не визначає порядок розгляду таких клопотань та повноважень слідчого судді щодо їх розгляду, а так само ухвалення рішення за результатами розгляду клопотання про призначення або надання дозволу на проведення позапланової перевірки. В той же час право сторони обвинувачення на збирання доказів, зокрема, шляхом витребування та отримання від органів державної влади актів перевірок, що передбачено ч. 2 ст. 93 КПК України, забезпечується не шляхом проведення (призначення) у кримінальному провадженні позапланових документальних перевірок, а в інший спосіб, який чітко регламентований положеннями КПК України.
Таким чином, за відсутності у слідчого судді повноважень на розгляд клопотання слідчого про проведення (призначення) або надання згоди на проведення позапланової документальної перевірки та встановленого нормами КПК України порядку розгляду такого клопотання, на переконання колегії суддів, слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва, задовольнивши клопотання слідчого, вийшов за межі повноважень, наданих йому чинним кримінальним процесуальним законом, та постановив рішення, яке не передбачено КПК України, а відтак і не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року як така, що постановлена у поза процесуальний спосіб, з порушенням вимог ст. 26 КПК України, тобто з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, підлягає скасуванню.
Після скасування ухвали слідчого судді суд апеляційній інстанції має право відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України постановити нову ухвалу, але при вирішенні питання щодо клопотання слідчого про проведення (призначення) або надання згоди на проведення позапланової перевірки повинен визначити суть рішення, яке міг би ухвалити слідчий суддя після отримання такого клопотання.
Оскільки в КПК України не передбачено порядок розгляду клопотання прокурора чи слідчого про проведення (призначення) або надання згоди на проведення позапланової перевірки та відповідних повноважень слідчого судді за результатами такого розгляду, то наразі відсутня кримінальна процесуальна норма щодо рішення, яке може ухвалити слідчий суддя після отримання такого клопотання.
За відсутності певного нормативного врегулювання та відповідних повноважень, слідчий суддя позбавлений можливості вирішити питання про відповідність клопотання нормам кримінального процесуального закону (такі вимоги не встановлені), не може розглянути клопотання по суті (порядок розгляду не визначено), а тому позбавлений можливості ухвалити рішення за результатами розгляду клопотання по суті щодо його задоволення чи відмови у задоволенні.
Відсутність у слідчого судді повноважень на розгляд клопотання слідчого про проведення виїзної позапланової документальної перевірки та відсутність встановленого нормами КПК України порядку розгляду такого клопотання, з врахуванням вимог ч. 6 ст. 9 та ст. 7 КПК України, на думку колегії суддів, є підставою для повернення клопотання особі, яка його подала.

Повернення клопотання слідчому у зв`язку з відсутністю встановленого нормами КПК України порядку розгляду такого роду клопотань, не порушить законних прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та не буде перешкодою для повторного звернення слідчого до слідчого судді з таким клопотанням у разі законодавчого встановлення порядку розгляду клопотання.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про повернення особі, яка його подала клопотання старшого слідчого про проведення позапланової документальної перевірки.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2017 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про призначення позапланової документальної перевірки відносно фізичної особи ОСОБА_6 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених законодавством податків та зборів, у тому числі податку на доходи фізичних осіб, за період з 01.01.1998 року по 01.08.2017 року та надано прокурору відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 дозвіл на проведення у кримінальному провадженні № 0002433 позапланової документальної перевірки відносно фізичної особи ОСОБА_6 , з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених законодавством податків та зборів, у т.ч. податку на доходи фізичних осіб, за період з 01.01.1998 по 01.08.2017 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про призначення позапланової документальної перевірки відносно фізичної особи ОСОБА_6 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених законодавством податків та зборів, у тому числі податку на доходи фізичних осіб, за період з 01.01.1998 року по 01.08.2017 року - повернути особі, яка його подала.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

__________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4