Справа № 750/7153/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/239/2018
Категорія - снкція Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 липня 2018 року про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

за участі: прокурора ОСОБА_6

слідчої ОСОБА_8

адвоката ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_7

У С Т А Н О В И Л А:

До Деснянського районного суду міста Чернігова надійшло клопотання старшого слідчого СВ Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 13 липня 2018 року вказане клопотання залишено без задоволення та обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту суд вказав про обґрунтованість підозри підозрюваного, але зазначив, що прокурором не доведено ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, ризику незаконного впливу на потерпілого, а лише міститься абстрактне припущення такого. Крім того, прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу скасувати через незаконність та необґрунтованість та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі оцінено всі обставини справи, не враховано, що підозрюваний не має постійного місця роботи, системний характер вчинення злочинів майнового характеру, порушення умов умовно дострокового звільнення, відсутність сталих соціальних зв`язків, тобто наявні ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених в ній підстав, слідчої ОСОБА_8 , яка, також, підтримав позицію прокурора, підозрюваного ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_9 , які вказували на законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, вивчивши матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Так, апеляційним судом встановлено, що старшим слідчим СВ Чернігівського районного ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

На спростування доводів прокурора, щодо необхідності обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, що наведені в клопотанні, слідчий суддя перевірив та вказав, що ОСОБА_7 має зареєстроване місце мешкання та постійне місце мешкання. Обставина, що підозрюваний не визнає свою вину у вчиненні інкримінованих йому дій та те, що він раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності та відносно останнього направлено чотири обвинувальних акти до суду, про що зазначено слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні, не є такими, що свідчать на користь застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, більш того, вина ОСОБА_7 у вчиненні інших злочинів, обвинувальні акти, по яким направлені до суду, ще не доведена у встановленому законом порядку.

Колегія суддів також погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність застосування обмежувального заходу особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами. Висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин вчинення кримінального правопорушення та особи підозрюваного, сама лише тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яка є визначальним елементом при оцінці ризику ухилення від суду, не може бути достатньою підставою для законності тримання під вартою.

Крім того, районний суд правильно вказав, що прокурором не доведено й ризику незаконного впливу на потерпілого в цьому ж кримінальному провадженні, а лише міститься абстрактне припущення такого.

Також, як в районному суді, так і в судовому засіданні апеляційного суду прокурором не доведено, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а лише міститься припущення такого.

Всі обставини, на які посилається прокурор в своїй апеляційній скарзі в повній мірі враховані судом першої інстанції та їм дана належна оцінка.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розгляді справи в суді, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176 178, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 липня 2018 року про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без зміни.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3