Справа № 520/7345/18
Провадження № 1-кс/520/2317/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2018 року місто Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , слідчим СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000608 від 14.03.2018 р. за ч. 1 ст. 190 КК України.
Приблизно 22-23.10.2014 р до ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_6 , і повідомив, що його знайомий ОСОБА_7 , який займається купівлею-продажем товарів народного споживання, здійснюючи підприємницьку діяльність, як ФОП, має намір придбати партію електрогенераторів за вигідною ціною, щоб в подальшому їх реалізувати, і заробити на цьому. При цьому ОСОБА_7 , за словами ОСОБА_8 , не вистачало 50 000 доларів США для придбання всієї партії електрогенераторів. ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_3 в солідарному порядку спільно з ним передати позику в сумі 50 000 доларів США на користь ОСОБА_7 , який зобов`язується їх повернути в термін до кінця листопада 2014 р. У ОСОБА_8 з ОСОБА_7 були інші домовленості: ОСОБА_8 , крім повернення позики, претендував також на додатковий прибуток, виручену від незаконного продажу товару.

ОСОБА_3 був з ОСОБА_8 в близьких дружніх стосунках, а в 2015 році він став його кумом ( ОСОБА_3 похрестив сина ОСОБА_8 ), тому, бажаючи допомогти йому, ОСОБА_3 погодився передати в позику ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 25 000 доларів США.

29.10.2014 р. ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 (кум ОСОБА_7 ) виїхали з м. Одеси в м. Апостолове Дніпропетровської області з метою передати грошові кошти в позику на користь ОСОБА_7 і оформити угоду документально.

Приблизно об 11.00 вони в`їхали в м Апостолове, і при в`їзді в місто під`їхали до магазину велосипедів «Лілія», що належить ОСОБА_7 . Їх зустрів безпосередньо ОСОБА_7 зі своїм товаришем на ім`я ОСОБА_10 .

ОСОБА_7 , бажаючи підтвердити серйозність своїх намірів і значимість в місті, розповів про свої активи: магазинах, цехах, оборотах, показав бухгалтерську документацію. При цьому ОСОБА_7 пояснив, що всі гроші знаходяться в обороті, вільних немає, крім цього в м Апостолове часто вимикають взимку світло, тому попит на генератори буде великий, в зв`язку з чим йому необхідний лише місяць на їх повернення.

З боку, наміри ОСОБА_7 виглядали серйозно, він з упевненістю говорив про успішність операції, швидкий заробіток і якнайшвидше повернення запозичених коштів.

Беручи ці обставини до уваги, ОСОБА_3 передав ОСОБА_7 з рук в руки грошові кошти в сумі 25 000 доларів, те ж саме зробив і ОСОБА_8 . При цьому ОСОБА_8 попросив ОСОБА_7 оформити розписку на підтвердження отримання коштів. ОСОБА_7 не заперечував, написав розписку, скріпивши її своїм підписом і печаткою ФОП. У розписці було вказано наступне (дослівно):

Після передачі грошових коштів ОСОБА_7 запропонував попити кави, після чого вони в тому ж складі повернулися Одесу.

20.11.2014 р, не отримавши гроші назад від ОСОБА_7 , ОСОБА_3 подзвонив ОСОБА_8 і запитав його в чому справа, і чому гроші не повернуті. ОСОБА_8 відповів, що періодично телефонує ОСОБА_7 , нагадує, ОСОБА_7 , зі слів ОСОБА_8 , відповідає, що йому необхідно ще трохи часу, попит на генератори не такий, як очікувалося, тому що в м. Апостолове перестали вимикати світло.

В подальшому на протязі 2015 роки ОСОБА_3 кілька разів на тиждень зв`язувався з ОСОБА_8 і ОСОБА_7 по телефону. ОСОБА_8 відповідав, що ОСОБА_7 не бере слухавку, гроші не повертає, ОСОБА_7 при цьому відповідав, що зайнятий, не в місті, гроші не підготував в повному обсязі, проте обіцяв все повернути пізніше, може частинами.

06.08.2015 р на свій день народження ОСОБА_3 зустрівся в парку з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , з якими випили пива. Це був останній раз, коли ОСОБА_3 бачився з ОСОБА_8 .

25.12.2016 р ОСОБА_3 зв`язався по телефону з ОСОБА_7 , останній відповів, що знаходиться в Китаї, на наступний день повинен був прилетіти додому в м. Апостолово.

25-26 грудня 2016 року ОСОБА_3 разом з ОСОБА_11 і ОСОБА_12 поїхали до Кривого Рогу у справах. На зворотному шляху заїхали в м. Апостолове з метою зустрітися з ОСОБА_7 і дізнатися чому позика не повертається.

ОСОБА_11 зайшов в магазин велосипедів «Лілія» і запитав, як можна побачити ОСОБА_7 , на що отримав відповідь, що його немає. Через приблизно 30-40 хв мені на телефон подзвонив ОСОБА_7 і запитав: навіщо приїхали? ОСОБА_3 відповів, що хотів переговорити з приводу повернення заборгованості, на що ОСОБА_7 відповів, що не треба йому погрожувати, і відключив телефон.

14.11.2017 р. ОСОБА_3 змушений був звернутися в Апостолівський районний суд Дніпропетровської області з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_7 , тому що інакше він би пропустив строк позовної давності на звернення за захистом своїх прав з позовом до суду.

Позов був прийнятий до розгляду (справа №171/2078/17, головуюча: суддя ОСОБА_13 ), в забезпечення позову судом було накладено заборону на відчуження всього майна, що належить ОСОБА_7 .

15.02.2018 р. ОСОБА_7 і його представниками адвокатом ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в Апостолівський районний суд Одеської області був поданий відзив на позовну заяву ОСОБА_3 по цивільній справі №171/2078/17.

У відзиві ОСОБА_7 підтвердив, що дійсно 29.10.2014 р позичив у ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 25 000 доларів США.

При цьому вказав, що в січні 2015 року він, ОСОБА_7 , приїхав в м Одесу, де передав з рук в руки ОСОБА_3 25 000 доларів США і ОСОБА_6 25 000 доларів США. При поверненні боргу, за словами ОСОБА_7 , були присутні ОСОБА_9 і ОСОБА_8 . На прохання ОСОБА_7 про повернення оригіналу розписки ОСОБА_3 нібито відповів, що втратив її і не може знайти. Викликає об`єктивне питання поведінка ОСОБА_7 при цьому: якщо не повертають оригінал розписки, чому б не попросити нову розписку від ОСОБА_3 про повернення боргу. Зазначені ОСОБА_7 обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, є відвертою брехнею з боку ОСОБА_7 , попередньо підготовленої з метою не повертати ОСОБА_3 грошові кошти. ОСОБА_3 жодного разу не зустрічався з ОСОБА_7 протягом 2014-2017 рр. З ОСОБА_8 ОСОБА_3 останній раз зустрічався ще 06.08.2015 р. Заявлений свідок ОСОБА_9 є кумом ОСОБА_7 , крім цього він був одним з ініціаторів отримання позики на користь ОСОБА_7 , тому може бути зацікавленим в підтвердження неправдивих пояснень ОСОБА_7 .

Обґрунтування необхідності проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 223 КПК України.
Відповідно до ст. 56 КПК України потерпілий має право заявляти клопотання про проведення процесуальних дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 КПК України представник потерпілого користується процесуальними правами потерпілого.

Ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

ОСОБА_7 повідомив, що в січні 2015 року приїхав в м Одесу, де передав з рук в руки ОСОБА_3 25 000 доларів США і ОСОБА_6 25 000 доларів США. При поверненні боргу, за словами ОСОБА_7 , були присутні ОСОБА_9 і ОСОБА_8 .

Таким чином, у всіх учасників вказаної зустрічі були при собі телефони, рух яких можна визначити, отримавши інформацію про телефонні трафіки з визначенням азимуту та адреси базової станції зазначеного номеру мобільного телефону за період з 01.01.2015 по 01.02.2015 року.
Після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження потерпіла сторона пришла до висновку, що з метою дослідження обставин кримінального провадження, виявлення як тих обставини, що викривають, так і тих, що виправдовують можливих підозрюваних а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують їх покарання, є всі підстави в отриманні тимчасового доступу до речей та документів, та можливості їх вилучення, а саме інформації, яка знаходиться у операторів мобільного зв`язку, роздруківки телефонних розмов, з зазначенням розташування базових станцій за період з 01.01.2015 р. по 01.02.2015 р. за номерами мобільних телефонів якими користувалися ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 .

При таких обставинах, на підставі вищевикладеного, з метою проведення повного, всебічного, об`єктивного досудового розслідування, 15.03.2018 р., мною на ім`я слідчого СВ Таіровського ВП Київського ВП в м. Одесі ШГУНП в Одеській області було подано письмове клопотання про проведення необхідних слідчих дій.
В клопотанні слідчому про проведення необхідних слідчих дій під час проведення подальшого досудового слідства по зазначеному кримінальному провадженню, я просив допити в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та підготувати та подати до Київського районного суду м. Одеси клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до інформації, яка знаходиться у операторів мобільного зв`язку, роздруківки телефонних розмов, з зазначенням розташування базових станцій за період з 01.01.2015 р. по 01.02.2015 р. за номерами мобільних телефонів якими користувалися ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 .

Згідно заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 214 КПК України та протоколу допиту в якості потерпілого встановлено, що ОСОБА_3 використовував мобільний телефон оператора мобільного зв`язку ПрАТ " ІНФОРМАЦІЯ_1 "№ НОМЕР_1 , за яким здійснювалися ним телефоні дзвінки з мобільними телефонами за період з 01.01.2015 р. по 01.02.2015 р.
У зв`язку з вищевикладеним потерпіла сторона приходить до висновку, що з метою дослідження обставин кримінального провадження, виявлення як тих обставини, що викривають, так і тих, що виправдовують, є всі підстави в отриманні тимчасового доступу до вищевказаних речей та документів, та можливості їх вилучення.
Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, у випадку можливості використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та у разі неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, а також у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Представник потерпілого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути клопотання без його участі, вимоги викладені у клопотанні підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Згідно ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

У відповідності ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що вказана інформація як сама по собі, так і в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, в подальшому може бути використана в якості доказів по кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.93, 156-160, 163-166, 309, 369-372, КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю задовольнити.
Надати представнику потерпілого ОСОБА_3 по к/п 0000608 від 14.03.2018 р. адвокату ОСОБА_4 дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів - а саме можливості оглянути та вилучити у телефонної компанії ПрАТ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , інформацію про вхідні та вихідні телефонні з`єднання з абонентським номером НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_3 , а також телефонних трафіків з визначенням азимуту та адреси базової станції зазначеного номеру мобільного телефону за період з 01.01.2015 по 01.02.2015 року.
Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Строк дій ухвали слідчого судді не може перевищувати 1 (одного) місяця з дня постановлення ухвали.

Ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів набирає законної сили з моменту її оголошення. Ухвала є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1