УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року

м. Київ
справа № 237/789/17
провадження № 51-9092ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Донецької області від 25 червня 2018 року в межах кримінального провадження № 000805 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у с. Дачне, Мар`їнського району Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК.
Суть питання
За вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 13 жовтня 2017 року ОСОБА_4 визнано невинуватим у вчинені злочину передбаченого ст. 128 КК і виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Апеляційний суд Донецької області 25 червня 2018 року скасував вирок районного суду і постановив новий, яким визнав винним ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ст. 128 КК і призначив йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно надану оцінку доказам та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок апеляційного суду, а кримінальне провадження щодо нього закрити.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак всупереч наведеним положенням процесуального закону доводи касаційної скарги засудженого фактично зводяться до його посилань на неповноту судового розгляду, незгоду з наданою судами оцінкою доказам та заперечення правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Разом з тим, засуджений в своїй касаційній скарзі не зазначив, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанцій, переглядаючи кримінальне провадження за його обвинуваченням, та не обґрунтував у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого апеляційним судом судового рішення, і чому ці порушення слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом вироку апеляційного суду, з огляду на ч. 1 ст. 438 КПК та на положення статей 370, 404, 412414, 420 цього Кодексу.
Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
У зв`язку з цим, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3