Справа № 215/4635/16-к
УХВАЛА
про продовження строку застосування запобіжного заходу
04 липня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі:головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0002336 про обвинувачення ОСОБА_5 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває зазначене кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 щодо таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно та вчиненого з проникненням у приміщення.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку утримання під вартою ОСОБА_5 , який міцних соціальних зв`язків і засобів для існування немає, раніше неодноразово судимий, негативно характеризується з урахуванням тяжкості злочину, через необхідність завершення судового розгляду справи і актуальність ризиків продовження злочинної діяльності, ухилення його від суду та перешкоджання кримінальному провадженню .

Обвинувачений просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора через непричетність до злочину.

Захисник в судовому засіданні також заперечував проти клопотання прокурора, у зв`язку з недоведеністю існування на цей час ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Оскільки обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися та є актуальними, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого і середньої тяжкості кримінальних правопорушень проти власності, за які передбачено покарання до шести років позбавлення волі, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, офіційних джерел для існування і постійного місця проживання не має, отже може продовжити злочинну діяльність, ухилитися від суду і перешкоджати кримінальному провадженню, що в сукупності свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Враховуючи наведені вище обставини, необхідність завершення судового розгляду справи, та зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів згідно ст.331 ч.3 КПК України.
Керуючись ст.ст.177, 184, 199, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити застосований ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 03 вересня 2018 року включно.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: