Справа № 183/89/18
№ 1-кп/183/551/18

У Х В А Л А
22 травня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого останній раз: 13.09.2012 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком 5 місяців; 13.02.2013 року звільнений по відбуттю строку покарання, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 09 січня 2018 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, підготовче судове засідання по якому було призначено на 12.01.2018 року, однак не було проведено в строк відповідно з вимогами ст. 314 КПК України у зв`язку із неодноразовою неявкою обвинуваченого та потерпілих в судове засідання та відсутністю у суду підтвердження їх належного повідомлення про дату та час судового засідання, а в подальшому і у зв`язку із недоставкою обвинуваченого конвойною службою, тому підготовче судове засідання проведено лише 22.05.2018 року.
Прокурор вважає за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, вважає, що підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.
Захисник не заперечував проти призначення провадження до розгляду.
Обвинувачений вважає можливим призначити провадження до судового розгляду.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд провадження за їх відсутності.
Дослідивши обвинувальний акт, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
До загальних засад кримінального провадження, згідно ст. 7 КПК України, зокрема, віднесено законність та забезпечення права на захист. Принцип законності встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суду неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства. Забезпечення права на захист передбачає, зокрема, право обвинуваченого користуватися правовою допомогою захисника, а слідчий, прокурор та суд зобов`язані забезпечити право обвинуваченого на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним чи призначеного захисника.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Так, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_3 (за епізодом від 02.06.2017 року крадіжки майна ОСОБА_7 ) зазначено, що останній перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , та тут же зазначено, що ОСОБА_3 відчинивши вхідні двері, проник до вказаної квартири, власник якої в цей час спав.
Дані дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, питання проникнення ОСОБА_3 до житла зазначено в обвинуваченні, однак відповідної кваліфікації не містить.
Разом з тим, у разі не підтвердження зазначеної кваліфікації, органами досудового розслідування не визначено законність перебування ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_2 , що вказує на порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та невідповідності кваліфікації дій обвинуваченого фактичному викладу обставин кримінального правопорушення за даним епізодом злочину.
Крім того, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_3 (за епізодом від 19.06.2017 року крадіжки майна ОСОБА_9 ) зазначено, що ОСОБА_9 залишив свій велосипед під тимчасовий нагляд ОСОБА_3 та відійшов від останнього. В подальшому ОСОБА_3 здійснив крадіжку ввіреного йому велосипеду.
Дані дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в той час як органами досудового розслідування не було враховано того, що потерпілий ОСОБА_9 довірив своє майно ОСОБА_3 , а останній в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, що вказує на порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та застосування кваліфікації дій обвинуваченого, яка суперечить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення за даним епізодом злочину.
Також, необхідно зазначити, що потерпілим від злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України визнано ОСОБА_11 , мопедом якого незаконно заволодів ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів і мопедів затвердженого постановою КМУ від 07.09.1998 року № 1388 (у редакції постанови КМУ від 23.12.2009 року № 1371) встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС з метою здійснення контролю та відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.
В той же час, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 не містить посилань на реєстраційний номер мопеда «Speed gear LF» та правові, законні підстави знаходження даного транспортного засобу у ОСОБА_11 .
До таких висновків суд прийшов не вдаючись до оцінки доказів, а лише посилаючись на ті, обставини, які зазначені в обвинувальному акті, які в свою чергу є суперечними між собою та суперечать кваліфікації дій обвинуваченого, та на підставі яких, у разі призначення обвинувального акту до розгляду, суд позбавлений можливості виконати свій обов`язок, передбачений ст. 348 КПК України - роз`яснити суть обвинувачення, оскільки вона є не зрозумілою, неоднозначною і сумнівною, що призводить до можливості різного трактування та розуміння сутті обвинувачення.
Суд вважає також неприпустимим покладатись на ймовірне використання прокурором свого права зміни обвинувачення, оскільки це є безпосереднім волевиявленням сторони обвинувачення, вплив на яке може вказувати на упередженість суду.
Зазначені обставини в сукупності вказують на невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України.
Суд вважає, що повернення обвинувального акту має здійснюватися судом не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках грубого порушення, передбачених КПК України вимог.
З огляду на зазначене, суд переконаний в необхідності повернення обвинувального акту прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 314 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України - повернути прокурору Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1