Справа № 539/3241/18
Провадження № 1-кп/539/387/2018
ВИРОК
іменем України
08.10.2018 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження № 0000525 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Макарів Макарівського району Київської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.10.2007 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 20.02.2009 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ст. 289 ч. 2, ст. 70 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі, 19.09.2013 року звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 04.12.2008 року Таращанським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 163, ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано невідбуту частину покарання за вироком Броварського міськрайонного суду від 18.10.2007 року та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
02.03.2018 року близько 00:30 години ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою чоловічої статі з метою вчинення крадіжки чужого майна на автомобілі «Мазда- 323» синього кольору, інші дані якого слідством не встановлені, під керуванням ОСОБА_5 , прибули до території дачного житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_4 . Після цього, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, з метою таємного викрадення чужого майна разом з невстановленою слідством особою перелізли через паркан вказаного господарства, належного ОСОБА_4 . ОСОБА_7 залишився поряд з територією даного дачного господарства та спостерігав за навколишньою обстановкою. Реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленою слідством особою та ОСОБА_7 , разом із невстановленою слідством особою, проникли до гаражного приміщення, де побачили квадроцикл, незаконно заволоділи даним квадроциклом «Common» HB-ATV 200F, номер кузова - НОМЕР_1 , вартістю 30000 грн., належним ОСОБА_4 . Після цього, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою, завантажили квадроцикл «Common» HB-ATV 200F до автомобіля «Мазда-323» та покинули місце вчинення злочину.

Також, 02.03.2018 близько 00:30 години ОСОБА_5 реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою з невстановленою слідством особою та ОСОБА_7 , разом із невстановленою слідством особою, проникли до дачного житлового будинку, звідки викрали пилосос «TURBO handy» PWC-400 вартістю 2 000 грн., мультиварку «REDMOND» вартістю 1000,00 грн., пневматичну рушницю типу «Винчестер» подарунковий варіант вартістю 5000,00 грн., двигун човновий «PARSUN» вартістю 6000,00 грн., двигун човновий «MERCURY-ME6M» вартістю 23327,67 грн., двигун човновий «MOTOR GURDE» вартістю 1500,00 грн., три металеві каністри вартістю разом 798,33 грн., а всього майна на загальну суму 39626,00 грн. належного ОСОБА_4 . Після цього, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою завантажили вищезазначені речі до автомобіля «Мазда- 323» та покинули місце вчинення злочину.

Крім того, 02.03.2018 близько 02:30 години ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою чоловічої статі з метою вчинення крадіжки чужого майна, на автомобілі «Мазда- 323», синього кольору, інші дані якого слідством не встановлені, під керуванням ОСОБА_5 , прибули до території дачного житлового будинку, що по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_8 . Після цього, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, з метою таємного викрадення чужого майна, разом з невстановленою слідством особою перелізли через паркан вказаного господарства, належного ОСОБА_8 . ОСОБА_7 залишився поряд з територією даного дачного господарства та спостерігав за навколишньою обстановкою. Реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленою слідством особою та ОСОБА_7 , разом із невстановленою слідством особою, проникли до дачного житлового будинку, звідки викрали електричний обігрівач «Scarlett SC-1160» вартістю 700,00 грн., радіатор опалення «Uno Aluminium» вартістю 1500,00 грн., бензинову косу «Вітязь» вартістю 1626,80, три пухові подушки б/у вартістю 300,00 грн. кожна на суму 900,00 грн., металевий мангал вартістю 200,00 грн., електроплитку двохкамфорну вартістю 500,00 грн. електроподовжувачі вартістю 150,00 грн. кожний на суму 300,00 грн, молоток вартістю 40,00 грн., плоскогубці вартістю 50,00 грн. та розвідний ключ вартістю 70,00 грн., а всього майна на загальну суму 5886,80 грн, належного ОСОБА_8 . Після цього, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою завантажили вищезазначені речі до автомобіля «Мазда- 323» та покинули місце вчинення злочину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, щиро покаявся та погодився з висунутим відносно нього обвинуваченням та його правовою кваліфікацією. Пояснив, що в березні 2018 року йому зателефонував його знайомий дядько ОСОБА_9 і запропонував поїхати до м. Лубни до ОСОБА_10 . ОСОБА_11 винайняв для них квартиру, вони повечеряли і близько 20-00 годин вирішили поїхати в с. Гінці. Приїхавши туди близько 00-30 години, побачили гарний будинок, в який вирішили проникнути. Він заліз через паркан, а дядько ОСОБА_9 проникнув через город. Віджавши ролети на вікні, проникли до будинку. Він спустився до підвалу, взяв три човневих мотори, а дядько ОСОБА_9 в цей час збирав в будинку пилосос, мультиварку, пневматичну рушницю. Все це вони відвезли за село, потім повернулися за квадроциклом, який також відвезли за село до усіх інших речей. Після чого повернулися до сусіднього будинку, дядько ОСОБА_9 відтягнув віконні грати, а він відчинив вікно. В цьому будинку вони забрали два обігрівачі, електроплиту, в гаражі взяли мангал, плоскогубці, ключ. Все це також відвезли до іншого майна. Потім ОСОБА_11 зателефонував своєму знайомому на ім`я ОСОБА_12 , який приїхав на мікроавтобусі, до якого вони завантажили все майно і відвезли до гаражу знайомого дядька ОСОБА_9 в м. Київ. ОСОБА_11 забрав квадроцикл, каністри і повіз все це знов до м. Лубни. Мазда була його власністю, але номери були польські і за документами власником залишався поляк. В березні 2018 року він продав автомобіль. З викраденого майна особисто йому нічого не дісталося, грошей від продажу майна він також не отримував.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області йому повинно бути повернуто квадрацикл, два двигуна для човна та три каністри, але вирок ще не набрав законної сили.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Виходячи з того, що обвинувачений винуватим себе визнав у повному обсязі за всіма інкримінованими злочинами, дав суду показання, які є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження, суд, переконавшись у правильному розумінні учасниками процесу змісту обставин справи та наслідків недослідження всіх доказів по справі, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає достатнім обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його.

Суд констатує, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів доведена повною мірою, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно з проникненням у приміщення; а за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у житло, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинуваченим вчинено тяжкі злочини, він раніше судимий, не працює, не одружений.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів. В той же час суд не може взяти до уваги як обставину, що пом`якшує покарання, часткове відшкодування шкоди потерпілим, оскільки фактично це часткове відшкодування полягає у поверненні не реалізованого майна.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено. В обвинувальному акті вказано як обтяжуючу обставину рецидив злочинів. Кваліфікація обох злочинів, вчинених ОСОБА_5 , передбачає кваліфікуючу ознаку повторність, що позбавляє суд можливість врахувати рецидив злочинів, як обтяжуючу покарання осбтавину, так як повторність злочинів є одним із видів рецидиву, яка врахована під час кваліфікації інкримінованих злочинів.

Згідно досудової доповіді від 25.09.2018 року, ризик повторного скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 високий, виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

Наведені факти, на переконання суду, дають підстави для призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна, а за ч. 3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, оскільки враховуючи активну участь ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

При цьому, керуючись приписами ч. 1 ст. 70 КК України, призначивши покарання за кожний злочин окремо, суд вважає необхідним визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначивши ОСОБА_5 остаточне покарання, визначене в межах, встановлених санкцією ч. 2 ст. 289 КК України, яка передбачає більш суворе покарання, у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна, яке на думку суду буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання останнього, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання.

Строк покарання ОСОБА_5 слід обчислювати з 24.07.2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою належить продовжити до набрання вироком законної сили, що не суперечитиме принципу передбачуваності, регламентованому п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України з урахуванням вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20.09.2018 року у справі №539/1213/18, розподіл судових витрат в порядку ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349,370,373,374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 та ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією майна;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України застосувати поглинення менш суворого більш суворим покаранням, призначивши ОСОБА_5 остаточне покарання, визначене в межах, встановлених санкцією ч. 2 ст. 289 КК України, яка передбачає більш суворе покарання, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з 24.07.2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2288,00 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень процесуальних витрат за проведення експертиз: №429 від 03.04.2018 року, №419 від 29.03.2018 року, №418 від 05.04.2018 року та №417 від 03.04.2018 року.

Речові докази:

- квадроцикл «Comman 200», без д.н.з., три каністри, мотор для човнів «PARSUN», мотор для човнів «Mercury», - залишити потерпілому ОСОБА_4 як законному власнику на підставі вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20.09.2018 року у справі №539/1213/18;

- бензинову косу «Вітязь» - залишити потерпілому ОСОБА_8 як законному власнику на підставі вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20.09.2018 року у справі №539/1213/18.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, протягом 30 днів з моменту одержання ним копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя: ОСОБА_1