Номер провадження: 11-кп/785/774/18
Номер справи місцевого суду: 493/1936/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

адвоката: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора, адвоката, обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Балтського районного суду Одеської області від 02.03.2018 року, яким:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Подільськ Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, безпартійного, раніше судимого 17.05.2017 року Котовським міськрайсудом Одеської області за ст. 185 ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік і шість місяців, проживаючого по АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді семи років і шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна всього, належного йому майна.
Відповідно до ст.70 КК України, з урахуванням вироку Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2017 року, остаточно, за сукупністю вироків, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим, призначити сім років і шість місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого в м. Подільськ Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не військовозобов`язаного, безпартійного, учня 11 класу Подільської вечірньої ЗОШ № 4, раніше судимого 17.05.2017 року Котовським міськрайсудом Одеської області за ст. 185 ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік і шість місяців, проживаючого по АДРЕСА_2 ,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді семи років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Відповідно до ст.70 КК України, з урахуванням вироку Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2017 року, остаточно, за сукупністю вироків, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим, призначити сім років позбавлення волі з конфіскацією майна всього, належного йому майна.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 620 грн. матеріальної шкоди і 5 тисяч грн.. моральної шкоди.

ВСТАНОВИЛА:

Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 засуджені за вчинення злочинів за наступних обставин.

9 листопада 2016 року, близько17 години, знаходячись в м. Балта Одеської області і проходячи по вул. Уварова, побачили перед собою потерпілу ОСОБА_12 і у них, за попередньою змовою, виник злочинний умисел на вчинення нападу на неї з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи згідно розподілених на місці злочину між собою ролей, знаходячись біля будинку № 27 по вул. Уварова в м. Балта Одеської області, ОСОБА_7 підійшов до потерпілої спереду та направив у її бік розкладний ніж, який тримав у правій руці, демонструючи при цьому ним вже з оголеним лезом, чим спричинив психічне насильство небезпечне для життя і здоров`я відносно потерпілої, яку остання сприймала як реальну, після чого став вимагати у останньої зупинитись і вимкнути ліхтарик, яким потерпіла світила собі шлях, на що ОСОБА_12 , боячись за своє життя та здоров`я та розуміючи фізичну перевагу нападника, опір йому не чинила, а обвинувачений ОСОБА_8 в той час підбіг зі спини до потерпілої, та насильно вирвав з її лівої руки жіночу шкіряну сумку чорного кольору вартістю 200 грн., в якій знаходились грошові кошти в сумі 2300 грн., мобільний телефон марки Samsung вартістю 600 грн. з двома сім картками мобільних операторів «Київстар» і «МТС» вартістю 15 грн. за кожну на загальну суму 30 грн., печиво вагою 0,5 кг вартістю 22 грн. та хліб вартістю 9 грн., що належали ОСОБА_12 , після чого остання впала на землю, а ОСОБА_13 і ОСОБА_14 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3161 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити, у звязку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В мотивувальній та резолютивній частині вироку зазначити про стягнення в солідарному порядку з законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 , - ОСОБА_15 та законного представиника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_16 на користь потерпілої ОСОБА_12 620 гривень матеріальної шкоди та 5000 гривень моральної шкоди», а також про стягнення з законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_15 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, який проводив судову криміналістичну експертизу в сумі 351 гривень 84 копійки. В іншій частині вирок залишити без змін. Під час судового провадження в суді перш8ої інстанції об`єктивно з`ясовано, що на момент ухвалення вироку обвинувачений ОСОБА_7 досяг 17-ти річчя, обвинувачений ОСОБА_8 досяг 16-ти річчя, вказані неповнолітні ніколи не займались індивідуальною трудовою діяльністю та не мали буль-яких доходів для відшкодування шкоди. Тому в порушення зазначених норм, за наявності залучених до даного кримінального провадження законних представників. А саме матерів обвинувачених, тому суд повинен був стягнути саме з законних представників неповнолітніх обвинувачених вимоги цивільного позову потерпілої.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок скасувати, він з ним не згоден, просить змягчити міру покарання.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок скасувати, він з ним не згоден, просить змягчити міру покарання.

В апеляційній скарзі адвокат просить вирок суду змінити, застосувати до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 статтю 69 КК України, призначивши їм покарання більш м`яке та не пов`язане з позбавленням волі. Вони вчинили злочин у неповнолітньому віці, визнали вину в повному обсязі, попросили вибачення у потерпілої, позитивно характеризуються, виховувались у не благополучній сімї, вони пережили страшну внутрішню біль за те, що скоїли злочин.

Заслухавши прокурора, який просив свою апеляційну скаргу задовольнити, а апеляційні скарги обвинувачених та адвоката залишити без задоволення, адвоката, який просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а апеляційні скарги обвинувачених та його задовольнити в повному обсязі, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційні скарги обвинувачених та адвоката залишити без задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_7 винним себе визнав у повному обсязі і повідомив, що разом з ОСОБА_14 приїхав з м. Подільськ в м. Балту, коли проходили по вул. Уварова, побачили жінку похилого віку і домовилися між собою на неї напасти з метою заволодіння її майном, він підійшов до потерпілої спереду і, діставши ніж з рукава, відкрив лезо ножа, а ОСОБА_14 в цей час ззаду вирвав у потерпілої сумку, від чого та впала, а вони втекли, з сумки забрали гроші, розділили між собою, а також забрали печиво, хліб, телефон та гаманець. Сумку, телефон і гаманець викинули, а хліб і печиво принесли до знайомих. У вчиненому щиро розкаюється, погоджується із вимогами потерпілої про стягнення матеріальної шкоди в сумі 620 грн. і моральної шкоди в сумі 5 тис. грн., просить стягнути ці суми солідарно саме з нього і ОСОБА_14 .
Обвинувачений ОСОБА_8 винним себе визнав у повному обсязі і повідомив, що разом з ОСОБА_7 вони їздили в м. Одесу, де він купив собі розкладний ніж, який ОСОБА_13 взяв собі , після чого вони приїхали в м. Подільськ, а згодом вирішили поїхати до знайомих в м. Балту. Коли приїхали в м. Балту і йшли до знайомих, побачили жінку похилого віку і домовилися між собою на неї напасти з метою заволодіння її майном, ОСОБА_13 підійшов до жінки спереду, а він ззаду, ОСОБА_13 тримав в руці ніж і вимагав вимкнути ліхтарик, а він вирвав у потерпілої сумку, від чого та впала, а вони втекли, з сумки забрали гроші, розділили між собою, а також забрали печиво, хліб, телефон та гаманець. Сумку, телефон і гаманець викинули, а хліб і печиво принесли до знайомих. У вчиненому щиро розкаюється, погоджується із вимогами потерпілої про стягнення матеріальної шкоди в сумі 620 грн. і моральної шкоди в сумі 5 тис. грн. і просить стягнути збитки солідарно з нього і ОСОБА_13 .
Потерпіла ОСОБА_12 показала, що йшла з магазину, де купила печиво, хліб і хотіла заплатити кредит, однак гроші у неї не прийняли, оскільки з собою вона не взяла договір. Проходячи по вул. Уварова в м. Балта, з нею привітався незнайомий хлопець і одразу до неї спереду підійшов теж незнайомий хлопець, як вже на теперішній час вона знає, що першим був ОСОБА_14 , а другим ОСОБА_13 . ОСОБА_13 тримав в руці ніж, відкрив лезо ножа і став вимагати вимкнути ліхтарик, яким вона світила дорогу, вона дуже перелякалася за своє життя і здоров`я, а ОСОБА_14 в цей час вирвав з її рук сумку, від чого вона впала, ліхтарик розбився, парасолька, яка була в руці, теж пошкодилася, в сумці у неї були гроші в сумі 2300 грн., гаманець, телефон, печиво і хліб. Нападники втекли, вона піднялася з землі, була вся в болоті, оскільки йшов дощ, до неї підійшов ще один незнайомий хлопець, вона перелякалася, що це ще один нападник, стала на нього кричати, однак цей хлопець сказав, що він не нападник і спитав що саме трапилося, вона йому сказала, що на неї напали двоє незнайомих осіб, він сказав почекати, а сам побіг за нападниками, повернувся ще з одним чоловіком, вони розказали, що знають де знаходяться нападники, у людей, які проходили повз неї, вона попросила телефон і зателефонувала сину, а той повідомив поліцію. Коли приїхали працівники поліції, то знайшли нападників, сумку, пошкоджений гаманець, печиво і хліб. Нападники не визнавалися в тому, що на неї напали, однак вона їх одразу впізнала. До теперішнього часу до неї ніхто не звертався з обвинувачених чи їх батьків, вибачення не просили, матеріальну і моральну шкоду не відшкодували. В судовому засіданні обвинувачені попросили вибачення у неї, вона просить призначити обвинуваченим покарання у відповідності із законом і на розсуд суду, а також стягнути з них матеріальну шкоду за пошкоджений гаманець в сумі 120 грн., за парасольку в сумі 200 грн., за ліхтарик в сумі 100 грн. і не повернуті гроші в сумі 200 грн., а всього 620 грн. Крім того, вона просить стягнути з обвинувачених моральну шкоду в сумі 5 тис. грн., стверджуючи, що вона виразилася в емоційних та душевних стражданнях, хвилюваннях, яких вона зазнала у зв`язку з учиненням відносно неї злочину, який наніс їй психологічну травму, що проявляється у втраті довіри до оточуючих людей, а також постійного страху, пов`язаного з пересуванням у темну пору доби, стала дуже часто хворіти, декілька раз лежала в лікарні.
Заслухавши покази обвинувачених, які повністю визнали себе винними, потерпілої, суд вважає, що вина ОСОБА_13 і ОСОБА_14 знайшла своє підтвердження і підтверджується наступними доказами.
Так, відповідно до витягу з ЄРДР від 09.11.2016 року, встановлено, що за ст..187 ч.2 КК України відкрито провадження за № 0000795.
Згідно протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 09.11.2016 року, потерпіла ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_8 як особу, яка напала на неї 09.11.2016 року.
Згідно протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 09.11.2016 року, потерпіла ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_7 як особу, яка напала на неї 09.11.2016 року.
Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_13 і ОСОБА_14 підтверджується:
-письмовою заявою ОСОБА_17 , яка просила негайно провести огляд її домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_3 , так як на цій території були виявлені чужі речі;
-протоколом огляду місця події від 09.11.2016 року, з якого вбачається, що оглядалося домогосподарство ОСОБА_17 , де на складених дровах виявлено хліб та пакет з печивом «Хрустики», а на шиферному даху сараю виявлена шкіряна сумка чорного кольору;
-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.11.2016 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_8 в трусах знайдені та вилучені грошові кошти на загальну суму 1140 грн.;
-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.11.2016 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_7 в трусах знайдені та вилучені грошові кошти на загальну суму 998 грн., а також у лівому рукаві куртки, в яку одягнений ОСОБА_7 , знайдений і вилучений розкладний металевий ніж;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 11.11.2016 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , з якого вбачається, що він показав і розповів як і при яких обставинах вчинив напад на потерпілу ОСОБА_12 ;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 11.11.2016 року за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , з якого вбачається, що він показав і розповів як і при яких обставинах вчинив напад на потерпілу ОСОБА_12 ;
-висновками судових психіатричних експертиз за №№486,487, з яких вчачається, що обвинувачені ОСОБА_13 і ОСОБА_14 не страждають на хронічне психічне захворювання та недоумство, здатні усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом можуть предстати перед слідством і судом;
-висновком судової криміналістичної експертизи № 695-Б від 13.12.2016 року, з якого вбачається, що складний ніж, вилучений у обвинуваченого ОСОБА_7 є туристичним складним ножем і до категорії холодної зброї не відноситься.

Дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 187 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, осіб обвинуваченого вчинення злочину відносно особи похилого віку, його щире каяття, скоєння злочину в неповнолітньому віці, характеризується посередньо, після вчинення вищевказаного правопорушення (09.11.2016 року), він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.3 КК України(12.11.2016 року), за що був засуджений вироком Котовського міськрайсуду Одеської області за ст. 185 ч.3 КК України від 17.05.2017 року до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75,76,104 КК України та був звільнені від відбування призначених покарань з випробуванням строком на один рік і шість місяців. Перебував на обліку у Подільському відділі пробації, в досудові й доповіді відділ пробації вказав, що ОСОБА_7 на протязі іспитового строку не виконував зобов`язання, покладені на нього вироком суду, притягувався до адміністративної відповідальності, уклонявся від суду, на теперішній час ведеться досудове слідство відносно вчинення ним ще одного кримінального правопорушення, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що перевиховування його можливе тільки в ізоляції від суспільства.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, осіб обвинуваченого вчинення злочину відносно особи похилого віку, його щире каяття, скоєння злочину в неповнолітньому віці, характеризується посередньо, після вчинення вищевказаного правопорушення (09.11.2016 року), він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.3 КК України(12.11.2016 року), за що був засуджений вироком Котовського міськрайсуду Одеської області за ст. 185 ч.3 КК України від 17.05.2017 року до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75,76,104 КК України та був звільнені від відбування призначених покарань з випробуванням строком на один рік і шість місяців. Перебував на обліку у Подільському відділі пробації, в досудові й доповіді відділ пробації вказав, що ОСОБА_14 в період іспитового строку виконував зобов`язання, покладені на нього вищевказаним вироком, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що перевиховування його можливе тільки в ізоляції від суспільства.

Призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.

Дослідивши доводи захисника , обвинувачених і матеріали справи судова колегія з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що виходячи з принципу розумності, зваженості та справедливості обвинуваченим правильно призначена міра покарання у вигляді позбавлення волі, так як вони раніше судимі, та шлях виправлення не встали.

В той же час, колегія суддів провіряючи доводи прокурора погодилась з ними, та вважає, що необхідно справу відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ст.187 ч.2 КК України направити на новий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.

В зв`язку з цими обставинами колегія приходить до висновку про необхідність направлення справи відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ст.187 ч.2 КК України на новий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.

При таких обставинах колегія суддів знайшла підстави для скасування вироку і приходить до думки в частковій обґрунтованості апеляції прокурора.

Інших підстав для зміни вироку чи його скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги адвоката та обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити частково.

Вирок Балтського районного суду Одеської області від 02.03.2018 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України в частині призначення розміру матеріальної та моральної шкоди скасувати.

Справу відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ст.187 ч.2 КК України направити на новий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.

І іншій частині вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня винесення, а обвинуваченими, які перебувають під вартою - з моменту вручення їм копій судового рішення.

Судді апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно суддя ОСОБА_2