Справа № 466/8184/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«18» грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз судимий 13 лютого 2014 року Личаківським районним судом м. Львова за ч.3 ст.185. ст. 71 КК України на п`ять років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 05 жовтня 2017 року по відбуттю покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 26 жовтня 2017 року близько 15.10 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, діючи повторно і протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння та його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перестрибнувши через огорожу подвір`я, проник у підсобне приміщення (майстерню) будинку АДРЕСА_2 , який належить потерпілій ОСОБА_6 , звідки таємно викрав мотки кабелю різної довжини, загальною вартістю 2746 грн.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 , маючи намір покинути місце вчинення злочину, вийшов з вищевказаного підсобного приміщення, перестрибнув через огорожу, однак злочин до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки був виявлений та затриманий працівниками поліції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що 26 жовтня 2017 року в післяобідній час, проходячи по вул. Городницькій в м. Львові, перестрибнувши через огорожу, він дійсно проник у підсобне приміщення (майстерню) будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав мотки кабелю. В подальшому, маючи намір покинути місце вчинення злочину, він вийшов з вищевказаного підсобного приміщення, перестрибнув через огорожу та був затриманий працівниками поліції. У вчиненому щиро кається та просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні злочину повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0004478.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину повністю і об`єктивно доведена та його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, оскільки своїми умисними діями він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, повторно, з проникненням в приміщення.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним злочину, відсутність негативних наслідків, особу винуватого, який раніше судимий, позитивну характеристику з місця його проживання, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, відсутність негативних наслідків та особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і до нього слід застосувати ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання та періодично з`являтись в цей орган для реєстрації.

Раніше застосований щодо засудженого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без зміни до вступу вироку у законну силу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1