Дата документу 26.04.2018 Справа № 554/1760/16-к

Провадження № 1-кс/554/2960/2018

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2018 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ТОВ «Алгора» про зняття арешту з майна,-
В С Т А Н О В И В:
Представник заявника ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити.
Слідчий, прокурор до суду повторно не з`явилися, про розгляд клопотання повідомлені належним чином. Прокурор надіслав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність.
Слідчий суддя, враховуючи положення ч.2 ст.174 КПК України, розглянув клопотання у відсутність заінтересованої сторони, за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст. 131 КПК України, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, або розпоряджатися чи користуватися ним.
Арешт майна застосовується за клопотанням слідчого, прокурора або цивільного позивача у кримінальному провадженні шляхом винесенням ухвали слідчим суддею.
Відповідно до змісту ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною першою статті 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Під досудовим розслідуванням у п.5 ч.1 ст. 3 КПК України слід розуміти стадію кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Враховуючи те, що зазначене провадження закрите, тому клопотання, заявлене в порядку ст. 174 КПК України, не може бути задоволене.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд виходить і з того, що, згідно ч. 3 ст. 174 КПК України, скасування арешту майна при закритті провадження на досудовому розслідуванні віднесено до виключної компетенції прокурора.
Відповідно до роз`яснень пункту 13 листа ВССУ №223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року, рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про арешт майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п.9 ч.1 ст.309 КПК), оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст.3, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання ТОВ «Алгора» про зняття арешту з майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий судя: ОСОБА_1