ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2602/1305/12
провадження № 1/753/9/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , представників потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , захисників ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Рубіжне, Луганської області, українця, гр-на України , освіта вища, неодруженого, працюючого в лікарні « Борис» системним адміністратором, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні злочину , передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2012 року, приблизно о 21 год. 31 хв. ОСОБА_20 , керуючи технічно справним автомобілем «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у крайній лівій смузі, з наявних двох смуг його напрямку руху, по проїзній частині проспекту Петра Григоренка зі сторони вулиці Анни Ахматової, в напрямку вулиці Здолбунівської в м. Києві, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого перед перехрестям з вул. Олени Пчілки, позначеного інформаційними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 "Пішохідний перехід" і дорожньою розміткою 1.14.1.

В цей час по вказаному нерегульованому пішохідному переході зліва направо відносно руху вищевказаного автомобіля «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_1 , рухались пішоходи ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .

Крім того, в цей же час, виконуючи вимоги пункту 18.1 Правил дорожнього руху України, перед даним нерегульованим пішохідним переходом у своїй смузі руху в зустрічному для водія ОСОБА_20 напрямку, зупинився автомобіль «КІА Ріо», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_21 , позаду якої в цій же смузі руху зупинився автомобіль «Хонда Пілот», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_22 .

Після виконання водієм ОСОБА_21 вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху України, вона надала дорогу пішоходам ОСОБА_13 і ОСОБА_12 та продовжила рух через нерегульований пішохідний перехід, а водій автомобіля «Хонда Пілот», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_22 залишився стояти на місці не встигши розпочати рух.

Під час руху ОСОБА_20 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 10.1, 11.4, 18.1 та п. 1.3 додатку № 2 Правил дорожнього руху України, а саме:

- п.1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: підпункт «б» - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 11.4: на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги;

- п. 18.1: водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека;

- п. 1.3 додатку № 2: поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_20 виявились в тім, що він, керуючи технічно справним автомобілем «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині проспекту Петра Григоренка зі сторони вулиці Анни Ахматової, в напрямку вулиці Здолбунівської в м. Києві, під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед зміною напрямку руху вліво не переконався, що цей маневр буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам руху, виїхавши на зустрічну смугу через подвійну осьову лінію, перетинати яку забороняється та продовживши рух на нерегульований пішохідний перехід, не переконавшись у відсутності пішоходів на ньому, не зменшив швидкість свого автомобіля і не зупинився перед пішохідним переходом та не надав дорогу пішоходам ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , внаслідок чого, неподалік будинку № 2 по вул. Олени Пчілки в м.Києві скоїв наїзд на останніх. В цей же час ОСОБА_20 здійснив зіткнення з автомобілем «КІА Ріо», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_21 . Після чого, водій ОСОБА_20 продовжив рух по зустрічній смузі, де скоїв зіткнення з автомобілем «Хонда Пілот», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_22 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходам ОСОБА_12 та ОСОБА_13 спричинені тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 833/Е від 18.06.2012 р., у ОСОБА_12 виявлено: відкриту тяжку черепно-мозкову травму у вигляді множинних геморагічних вогнищ забою (переважно справа 10-12 вогнищ розмірами від 1-5 мм) в лобних частках, епідуральної гематоми в правій лобній ділянці, вдавленого та лінійного переломів лобної кістки справа, множинних переломів стінок обох очниць, обох верхньо-щелепових пазух, переломи по лобно-виличним швам та лобного відростка верхньої щелепи зліва, крила основної кістки та латеральної стінки основної пазухи зліва, кісток носа, двобічного гемопансинусу, забійної рани та численних саден м`яких тканин лобної ділянки справа, параорбітальних гематом з 2 сторін; закриту травму грудної клітки у вигляді забою правої легені, ателектазу нижньої частки лівої легені, уламкового перелому правої ключиці з розвитком ключично-акроміального зчленування; закриту травму правого колінного суглобу у вигляді розриву передньої колатеральної зв`язки, медіальної колатеральної зв`язки, контузії (набряку) латерального виростка великогомілкової кістки, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 832/Е від 18.06.2012 р., у ОСОБА_13 виявлено закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, забійної рани лівої потиличної ділянки голови, множинних саден голови, обличчя; множинні внутрішньошкірні та підшкірні гематоми зовнішньої поверхні правого стегна та гомілки; закрита травма правого колінного суглобу у вигляді перелому міжвиросткового підвищення, контузії (забою-набряку кісткового мозку) латерального виростку стегнової кістки, часткового ушкодження передньої хрестоподібної зв`язки; закрита травма лівого колінного суглобу у вигляді розриву передньої хрестоподібної та латеральної колатеральної зв`язок, контузії (забою-набряку кісткового мозку) виростків стегнової кістки, які в сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 10.1, 11.4, 18.1 та п. 1.3 додатку № 2 Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_20 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортноі пригоди і її наслідками.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості підсудного, ОСОБА_20 свою вину в скоєнні злочину не визнав та пояснив, що в темну пору доби 31.03.2012 року він рухався на своєму автомобілі «Опель Астра» по вул. Петра Григоренка в сторону вул. Здолбунівська в крайній лівій смузі зі швидкістю приблизно 50 км/год. В цей час йшов дощ. Наближаючись до пішохідного переходу перед перехрестям з вул. О. Пчілки, приблизно метрів за 20-30, він побачив миттєве яскраве світло і втратив орієнтир. При цьому, він памятає що автомобіль, який його засліпив, знаходився праворуч від нього. Він одразу загальмував і відчув удар. Пасажирка, яка їхала з ним впала під панель приборів. Вийшовши з автомобіля, він підійшов до автомобіля «Хонда» і поцікавився у водія як він. Після цього він побачив скупчення людей і непритомну дівчину під бордюром, тому почав викликати швидку допомогу. Коли приїхала швидка, він направив потерпілих у лікарню «Борис». В подальшому йому також стало зле і його забрала швидка.

Підсудний ОСОБА_20 також зазначив, що він не здійснював маневру ліворуч і на зустрічну смугу не виїжджав. Зіткнення сталось у зв`язку з тим, що його засліпило світло зустрічного автомобіля, який рухався.

Цивільні позови потерпілих підсудний ОСОБА_20 не визнав.

Не дивлячись на те , що підсудний ОСОБА_20 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав, його вина повністю доведена в судовому засіданні та підтверджується такими доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні показала, що увечері, в березні 2012 року вона з сестрою ОСОБА_13 йшли в напрямку вул. Пчілки, переходячи пр. П. Григоренка по пішохідному переходу. Було пасмурно. Після того, як на них наїхав автомобіль, до тями прийшла вже у лікарні. Майже місяць вона перебувала у комі. Вартість її лікування оплачували її батьки.

Потерпіла ОСОБА_12 заявила цивільний позов до ОСОБА_20 про відшкодування матеріальної шкоди, що складається з вартості лікування в сумі 212519грн.75коп., витрат на оплату навчання в НПУ ім. Драгоманова в сумі 6000грн., моральної шкоди в сумі 1000000грн. Цивільний позов підтримала, просила задовольнити.

Показами потерпілої ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні показала, що увечері 31.03.2012 року вона разом з сестрою ОСОБА_12 по нерегульованому пішохідному переходу переходили пр. Григоренка в напрямку вул. О. Пчілки. Автомобілі «КІА» і джип зупинилися, пропускаючи їх і вони почали рух по переходу. Першою йшла ОСОБА_23 , а вона від неї на відстані 1-2 метрів. На середині дороги, тобто вже у крайній лівій зустрічній смузі дороги, на них наїхав автомобіль «Опель». Від удару вона перелетіла через джип. Після цього люди викликали швидку. В лікарні вона знаходилась біля 2 місяців.

На питання захисника потерпіла ОСОБА_13 категорично заявила, що на переході їх пропустили два автомобілі «Кіа» і ОСОБА_24 , які стояли один за одним.

Представник потерпілих ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що 31.03.2012 року його доньки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 пішли за покупками. Ввечері о 21 годині зателефонували люди і повідомили, що його доньок збив автомобіль. Прийшовши на місце події на вул. О. Пчілки, він побачив, що ОСОБА_23 лежить непритомна, обличчя у крові, а ОСОБА_25 лежить далі, так як перелетіла через автомобіль. Станіслава сказала, що вони переходили дорогу на пішохідному переході, з правої сторони їх збив автомобіль «Опель», який потім зіткнувся з іншим автомобілем. Коли він був на місці події, то автомобіль «Опель» стояв наполовину на зустрічній смузі. Після цього, доньок забрали в клінічну лікарню «Борис». Лікування донькам оплачували вони самі та страхова компанія. Цивільний позов підтримав у повному обсязі.

Показами свідка ОСОБА_22 , який в судовому засіданні показав, що в кінці березня 2012 року, увечері, після 21 години, він на автомобілі «Хонда Пілот», виїхавши з вулиці Пчілки на пр. П. ОСОБА_26 , зупинився у своїй смузі руху за автомобілем «КІА», який зупинився щоб пропустити пішоходів. Йшов дощ, асфальт був мокрий. Він бачив, що по переходу йдуть люди. Він займався мобільним телефоном, а коли підняв голову, то побачив, що автомобіль «Кіа» почав рух. Не встигши розпочати свій рух, відбувся удар в його автомобіль, від чого одразу спрацювали подушки безпеки. Вийшовши з автомобіля він побачив зліва чорний автомобіль «Опель». З усіх сторін почали бігти люди. він побачив двох дівчат на дорозі неподалік автомобіля. З автомобіля «Опель» вийшов водій, він був у стані шоку. Також в автомобілі «Опель» була дівчина пасажир, вона також вийшла з автомобіля. Лобове скло в «Опелі» було розбите, на ньому залишилося волосся, кров. Також свідок вказав, що він не чув звуку гальм, а світло зустрічних фар було далеко, а потім він вже побачив це світло по діагоналі до його автомобіля, тобто було зрозуміло, що автомобіль «Опель» зміщується ліворуч.

Показами свідка ОСОБА_27 , даними нею на досудовому слідстві та оголошеними в судовому засіданні про те, що 31.03.2012 року приблизно о 21 год. 30 хв. вона в якості пасажира знаходилася в автомобілі «Опель Астра», яким керував ОСОБА_20 . Вона сиділа на передньому пасажирському сидінні. Вони рухалися у крайній лівій смузі по пр. Григоренка зі сторони вул. А.Ахматової в напрямку вул. Пчілки у м. Києві. Під час руху вона гралась мобільним телефоном і лише іноді підіймала голову, щоб подивитися вперед на проїзну частину. В один з моментів вона підняла голову, подивилась вперед та побачила , що перед їх автомобілем, на відстані приблизно 5 метрів від передньої частини, на рівні лівого кута автомобіля, по переходу рухаються два пішоходи. В цей момент вона також побачила яскраве світло фар зустрічного автомобіля, який знаходився за пішохідним переходом по напрямку їх руху. На якій відстані він знаходився від пішохідного переходу вона не встигла побачити. В подальшому вона відчула, як автомобіль «Опель Астра» почав різко гальмувати, ОСОБА_28 вивернув кермо вліво намагаючись запобігти наїзду на пішоходів. Коли автомобіль гальмував і зміщувався вліво, вона закрила очі руками та відчула удар, внаслідок якого вона впала під передню панель. Коли вийшла з автомобіля, то бачила, що попереду їх автомобіля, стоїть ще один пошкоджений автомобіль. Наїзд на пішоходів вона не бачила. (том 1, а.с.177-180).

Показами свідка ОСОБА_21 , даними нею на досудовому слідстві та оголошеними в судовому засіданні про те, що 31.03.2012 року о 21 год. 30 хв., вона рухалася на своєму автомобілі «KIA Rio» д.н.з. НОМЕР_2 , по проїзній частині вул. Пчілки в напрямку пр-ту Григоренка в м. Києві. Доїхавши до перехрестя з пр. Григоренка, вона зупинилась і надала дорогу автомобілям, які рухались по головній дорозі. Позаду неї також зупинились транспортні засоби. Пропустивши всі транспортні засоби, вона почала рух з одночасним маневром лівого повороту. Виїхавши на пр-т ОСОБА_26 та вирівнявши автомобіль передньою частиною в напрямку вул. Ахматової, вона зупинилась перед нерегульованим пішохідним переходом, на якому на той час були пішоходи. Які транспортні засоби зупинилися за нею вона не звернула уваги. На той час на вулиці йшов невеликий дощ, проїзна частина освітлювалась не дуже добре. По напрямку її руху освітлення було тільки на електроопорі з лівої сторони навпроти пішохідного переходу, де сталася ДТП, тому пішохідний перехід освітлювався добре. Видимість вперед становила 50-70 метрів, у неї були увімкнено ближнє світло фар. На пішохідний перехід ступили дві молодих дівчини, які почали переходити проїзну частину пр-ту Григоренка зправа наліво по напрямку її руху. В той час, коли вони пройшли її автомобіль, вона почала рух і поїхала вперед. Проїхавши передньою частиною автомобіля приблизно 2-3 метри на нерегульований пішохідний перехід, вон звернула увагу на світло фар зустрічного автомобіля, який на великій швидкості, приблизно 80 км/ год можливо і більше, наближався. Водій даного автомобіля рухався у крайній лівій смузі, не гальмував. Інших транспортних засобів поряд з ним вона не бачила. Вона бачила світло фар лише одного автомобіля і звернула на нього увагу лише із-за великої швидкості, оскільки попереду знаходиться нерегульований пішохідний перехід, по якому рухались пішоходи. Коли зустрічний автомобіль «Опель Астра» майже порівнявся з її автомобілем, він почав зміщуватись на її автомобіль. Проскочивши повз її автомобіль, вона почула гучний удар, після якого відразу почула інший гучний удар. Вона одразу зупинилась, вийшла з автомобіля і побачила, що автомобіль «Опель Астра» зачепив її автомобіль, але як це сталося вона не бачила, це сталось позаду неї, а далі автомобіль «Опель Астра» за пішохідним переходом зіткнувся з автомобілем «Хонда Пілот», та відбувся наїзд на двох дівчат. Через деякий час на місце приїхали працівники ДАІ, працівники швидкої медичної допомоги. (т. 1 а.с.163-166).

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні підтримала зазначені покази.

Оцінюючи вищевикладені покази свідків та потерпілих, суд вважає за можливе покласти їх в основу вироку, оскільки вони узгоджуються між собою та з іншими доказами у справі, є логічними, послідовними і не викликають сумніву у їх недостовірності.

Крім того, вина ОСОБА_20 у скоєнні злочину доводиться також :

Даними протоколу огляду місця ДТП та фототаблицею до нього, відповідно до якого на нерегульованому перехресті пр. Григоренка та вул. Пчілки стався наїзд на пішоходів (т.1, а.с. 20-33).

Схемою до протоколу огляду місця ДТП, на якій зафіксовано елементи проїзної частини, місце наїзду на пішоходів та розташування автомобілів після ДТП (т.1, а.с. 25).

Даними протоколу відтворення обстановки та обставин події з участю потерпілої ОСОБА_13 , представника ОСОБА_14 , схемою та фототаблицею до нього, згідно з яким ОСОБА_13 підтвердила свої показання, вказала дійсне місце наїзду на неї та на її сестру (том 1, а.с. 221-227).

Висновком судово-медичної експертизи № 833/Е від 18.06.2012 року ( том 1, а.с. 109-115), згідно з яким потерпілій ОСОБА_12 в результаті ДТП були заподіяні тілесні ушкодження середнього та тяжкого ступеню тяжкості.

Висновком судово-медичної експертизи № 832/Е від 18.06.2012 року ( том 1, а.с. 121-126), відповідно до якого потерпілій ОСОБА_13 заподіяні тілесні ушкодження , які відносяться до середнього та легкого ступеню тяжкості.

Висновком експерта № 165-2016/о-6913/17-52/7188/17-52 від 21.04.2017 року ( том 4, а.с. 148-166), відповідно до якого після вивчення, аналізу та синтезу даних наданої медичної документації (в т.ч. співставляючи між собою локалізацію та характер тілесних ушкоджень у потерпілих, механізм їх утворення), з урахуванням даних («автотехнічних»), які отримані під час проведення цієї експертизи, можна стверджувати про те, що в даному випадку мала місце транспортна травма - зіткнення легкового автомобіля («Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_1 ), який рухався, з пішоходами, при цьому мало місце фронтальне зіткнення автомобіля з пішоходами з 4-ма фазами травмування:

- 1-а фаза: первинний контакт виступаючих частин автомобіля «Опель Астра» (передній бампер) з пішоходом - первинний контакт (удар) був: «спочатку» в ділянку зовнішньої поверхні правої нижньої кінцівки ОСОБА_12 , 1991 р.н., а «потім» - в ділянку зовнішньої поверхні правої та внутрішньої поверхні лівої нижніх кінцівок ОСОБА_13 , 1992 р.н. (утворення ушкоджень на нижніх кінцівках пішоходів);

- 2-а фаза: падіння тіл пішоходів на капот зі зміщенням в пройом лобового скла, при чому тіло ОСОБА_12 зміщувалося в ліву частину лобового скла, а тіло ОСОБА_13 - в праву;

- 3-я та 4-а фази - відкидання тіл пішоходів та падіння їх на дорожнє покриття, рух тіл по дорозі.

В 2-4 фазах у пішоходів утворилися всі інші тілесні ушкодження.

На думку захисника ОСОБА_18 зазначені висновки експертів в частині послідовності наїзду на потерпілих, не узгоджуються та прямо спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме: показами потерпілої ОСОБА_13 ( том 1, а.с. 130-136) та даними протоколу відтворення обстановки і обставин подій ( том 1, а.с. 221-227), а крім того, потерпіла ОСОБА_13 вказала , що спочатку їх збила машина справа, потім зліва- «Хонда Пілот» та «Опель Астра» ( том 1, а.с. 76 запис в карті виїзду ШМД).

Проте, такі твердження захисника є припущеннями, а отже не заслуговують на увагу, оскільки в жодному з протоколів допиту конкретно не зазначено з ким першим із потерпілих відбулося контактування автомобіля.

Таким чином, аналізуючи висновки СМЕ , суд вважає, що вони можуть бути покладені в основу вироку , оскільки не виникає сумнівів їх достовірності , правдивості.

Постановою від 05.04.2012 року ( том 1 , а.с. 156) про приєднання до справи речових доказів, автомобіль «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_1 визнаний речовим доказом.

Висновком автотехнічної експертизи № 237ат від 19.06.2012 року експерта ОСОБА_29 про те, що в даній дорожній ситуації в діях автомобіля «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_20 , експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 18.1; 10.1; 11.4 ПДР України. При умові, що видимість елементів дороги з робочого місця водія складала 15...20 м ( згідно з показами ОСОБА_20 ), безпечна швидкість руху автомобіля «Opel Astra» по умовах видимості елементів дороги не повинна була перевищувати 34,7…46,7 км/год. В даній дорожній ситуації причиною наїзду на пішоходів ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , з технічної точки зору, стала невідповідність дій водія автомобіля «Opel Astra» ОСОБА_20 вимогам пункту 18.1 ПДР України (т. 2, а.с. 9-23).

В судовому засіданні сторона захисту категорично стверджувала, що зазначений висновок експерта є необгрунтованим та суперечить іншим матеріалам справи і викликає сумніви в його правильності, оскільки, з урахуванням показань свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 про те, що видимість елементів проїзної частини складала відповідно 50-70 та 70-80 метрів, допустима швидкість руху автомобіля «Опель Астра» могла би бути більшою, ніж зазначено у висновку. Проте, ні на досудовому слідстві, ні в судовому засіданні, в вину ОСОБА_20 не ставилося перевищення швидкості руху, внаслідок якого сталося ДТП.

Крім того, захист зазначає, що експертом у дослідницькій частині висновку була дана відповідь на питання, чи мав ОСОБА_20 технічну можливість уникнути зіткнення з пішоходами, хоча таке питання на вирішення експерта не ставилося і такий висновок зроблений без будь-яких розрахунків. Проте, системний аналіз висновку дає можливість суду зробити висновок про те, що експертом такий висновок зроблений у контексті дотримання водієм ОСОБА_20 вимог п. 12.2 ПДР України ( що обрана водієм ОСОБА_20 швидкість руху транспортного засобу 50 км/год. була безпечною в даних дорожніх умовах), а отже і наявність можливості виконати вимоги п. 18.1 ПДР ( тобто виконання такого порядку руху, при якому водій повинен був наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходилися пішоходи, зменшити швидкість руху, а у разі потреби зупинитись).

Інші зауваження захисту до даного висновку не заслуговують на увагу суду.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_29 підтримала свій висновок у повному обсязі. Вказала, що їй було надано достатньо даних для проведення вказаної експертизи. Швидкість автомобіля «Опель Астра» була визначена з того, що ОСОБА_20 вказав, що видимість проїзної частини була 15-20 метрів, виходячи з цього була встановлена і швидкість його автомобіля.

При цьому, аналізуючи покази ОСОБА_20 про те, що його засліпив автомобіль «Хонда Пілот», внаслідок чого, він втратив орієнтир та збив пішоходів, суд ставиться до них критично, не приймає їх до уваги та розцінює їх як позицію захисту підсудного, оскільки дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються показами свідка ОСОБА_22 про те, що в момент зіткнення автомобіля «Опель Астра» з його автомобілем, він перебував у нерухомому стані за автомобілем «КІА».

Покази ОСОБА_22 в цій частині узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами і не спростовані, а тому, суд вважає можливим покласти їх в основу вироку.

В ході судового слідства, стороною захисту на підтвердження показів ОСОБА_20 про його засліплення автомобілем «Хонда Пілот» та його розташування і стану рухомості в момент зіткнення, надано висновок експертного дослідження, зроблений експертом ОСОБА_30 № 1152 від 19.03.2015 р. ( том 3, а.с. 227), відповідно до якого в умовах досліджуваної ДТП виїзд автомобіля «Хонда Пілот» з вулиці Олени Пчілки на пр-т Григоренка на смугу руху автомобіля «Опель Астра» створював для водія останнього небезпеку для руху (том 4, а.с.220-227). В судовому засіданні експерт ОСОБА_31 показав, що висновок був ним зроблений на підставі запиту ОСОБА_20 . Йому були надані на дослідження копії матеріалів ДТП, фотознімки, протоколи, схеми, пояснення водіїв в електронному вигляді. Для надання висновку вказаних документів було достатньо. Виїзд автомобіля «Хонда» на смугу руху автомобіля «Опель Астра» був перешкодою. Для того, щоб відповісти чи вплинуло, те що автомобіль «Хонда Пілот» виїхав на смугу руху автомобіля «Опель Астра», внасліок чого, останній здійснив наїзд на пішоходів, потрібен слідчий експеримент.

Оцінюючи зазначене експертне дослідження, суд не приймає його до уваги, оскільки в розумінні положень ст. 65 КПК України ( в редакції 1960 року) воно не є доказом.

Крім того, з висновку експертів за результатами проведення комплексної автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 12712/12713/15-52 від 31.12.2015 року (том 4, а.с.53-73), вбачається, що встановити точне розташування місця зіткнення автомобілів «Опель Астра» та «Хонда Пілот», за обсягом наданих матеріалів, експертним шляхом не видається можливим. Можливо лише вказати, що місце первинного контакту вказаних автомобілів знаходилося в межах проїзної частини пр-ту Григоренка, в районі осьової лінії дорожньої розмітки. Водій автомобіля «Опель» ОСОБА_32 в даній дорожній обстановці повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.2 ПДР України, та в залежності від фактичної черговості настання об`єктивної видимості пішоходів і засліплення водія автомобіля «Опель» (яка може бути встановлена лише шляхом проведення слідчого експерименту за умов, максимально наближених до умов виникнення пригоди) у відповідності до вимог п. 18.1 ПДР та 19.3 ПДР . В свою чергу, враховуючи організацію дорожнього руху на даній ділянці- наявність дорожнього знаку 2.1 Розділ 33 ПДР по напрямку руху автомобіля Хонда, водій даного автомобіля ОСОБА_22 в даній дорожній обстановці повинен був діяти у відповідності до вимог наведеного вище знаку 2.1 ПДР. Враховуючи викладені в матеріалах справи та тексті поставленого питання параметри розвитку даної пригоди, за умови, що автомобіль Хонда своїм виїздом на смугу руху автомобіля Опель змушував водія останнього застосувати засоби, направлені на уникнення пригоди (гальмування або маневрування), в залежності від стану (статичного або динамічного) автомобіля Хонда в момент зіткнення з автомобілем Опель, автомобіль Хонда своїм виїздом на смугу руху автомобіля Опель міг створювати небезпеку або перешкоду для руху водію ОСОБА_20 . Враховуючи застосоване водієм автомобіля Опель гальмування перед зіткненням (згідно пояснень водія ОСОБА_20 та свідка ОСОБА_27 ) в даній дорожній обстановці, при вказаному в редакції питання часі існування небезпеки для руху водію автомобіля Опель, водій ОСОБА_20 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем Хонда шляхом застосування екстреного гальмування керованого ним транспортного засобу. При цьому, в даному випадку в залежності від черговості настання об`єктивної відомості пішоходів ОСОБА_33 та ОСОБА_12 та засліплення водія автомобіля Опель, дії водія транспортного засобу необхідно оцінювати в наступному контексті: в разі, якщо об`єктивна відимість пішоходів ОСОБА_33 та ОСОБА_12 настає раніше засліплення водія ОСОБА_20 світлом фар зустрічного автомобіля застосування гальмування для забезпечення надання переваги у русі пішоходам, як того вимагає п. 18.1 ПДР України; за умови, що засліплення водія автомобіля «Опель» ОСОБА_20 настає раніше моменту настання об`єктивної видимості пішоходів ОСОБА_33 та ОСОБА_12 застосування гальмування для забезпечення безпеки руху, як того вимагає п. 19.3 ПДР, а не застосування гальмування або маневрування, як засобу уникнення зіткнення з автомобілем Хонда, що створював перешкоду або небезпеку для руху водію ОСОБА_20 (за умов наведених вище). Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_34 підтвердив висновки в частині трасолгічних досліджень. Пояснив, що встановити чи знаходився автомобіль «Хонда» в рухому чи нерухомому стані неможливо, для цього потрібні сліди коліс, яких не було зафіксовано. Була мокра погода і темна пора доби.

Отже, з висновку вбачається, що дійсно для надання відповіді на ряд поставлених запитань, необхідно проведення слідчого експерименту за умов, максимально наближених до умов виникнення пригоди. Але на даний час це не є можливим у зв`язку з проведеною реконструкцією дороги. Проте зазначені обставини не дають суду підстав зробити висновок про невинуватість ОСОБА_20 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України при встановлених судом обставинах, оскільки його вина беззаперечно доведена в судовому засіданні на підставі показів потерпілих, свідків, висновків експертів, що викладені вище.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності , суд вважає , що підсудний ОСОБА_20 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою , яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілим тяжке тілесне ушкодження та середньої тяжкості ушкодження і його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України.

У відповідності до ст.ст. 66, 67 КК України бставин, що пом`якшують або обтяжують покарання підсудного ОСОБА_20 судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_20 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, його особу , що вину у скоєнні злочину не визнав, а також те, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, і вважає необхідним обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Враховуючи особу підсудного, його молодий вік, позитивні характеристики, наявність постійного місця роботи та проживання, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_20 від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Потерпіла ОСОБА_13 заявила цивільний позов про відшкодування їй матеріальної шкоди в сумі 117482грн.28коп., яка складається з витрат на лікування та моральної шкоди в сумі 80000грн.

Потерпіла ОСОБА_12 заявила цивільний позов про відшкодування їй матеріальної шкоди в сумі 21251грн.75коп., яка складається з витрат на лікування, 6000грн. плата за навчання та моральної шкоди в сумі 1000000грн.

Крім того, потерпілі просили стягнути на їх користь 50000грн., що складаються з витрат на юридичну допомогу..

Вирішуючи цивільний позов , суд виходить з вимог ст. ст. 128, 129 КПК України, якими регламентовано, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Крім того, розглядаючи позови, суд виходить з того, що відовідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Суд вважає, що позов потерпілих в частині стягнення матеріальної шкоди пов`язаної з витратами на лікування та витрат на юридичну допомогу не підлягає задоволенню оскільки не підтверджені документально.

Позов про відшкодування матеріальної шкоди, а саме в частині відшкодування оплати за навчання ОСОБА_35 , суд залишає без розгляду, оскільки його вирішення в межах кримінального провадження не передбачене законом.

Що стосується моральної шкоди, то з урахуванням тривалості, глибини моральних та фізичних страждань потерпілих , виходячи з принципів співмірності , справедливості , розумності, виваженості, суд вважає за можливе стягнути з обвинуваченого ОСОБА_20 в рахунок моральної шкоди : на користь ОСОБА_12 - 600000грн., на користь ОСОБА_36 300000грн. задовольнивши , таким чином, позови частково.

Крім того, представником ОСОБА_14 подана заява про відшкодування йому витрат на проїзд до суду, яка задоволенню не підлягає, оскільки останній не є цивільним позивачем і з цивільним позовом не звертався.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України ,суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_20 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 ( п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України , звільнити ОСОБА_20 від відбування основного покарання , якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_20 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_20 до вступу вироку в законну силу залишити без змін підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_20 на користь ОСОБА_12 в рахунок моральної шкоди 600000грн., на користь ОСОБА_13 в рахунок моральної шкоди 300000 грн.

Стягнути з ОСОБА_20 витрати на проведення автотехнічної експертизи 1176 грн. 96 коп. на користь держави.

Речовий доказ автомобіль «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 - залишити ОСОБА_20 .

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб до Апеляційного суду м.Києва через Дарницький районний суд м. Києва з моменту проголошення.

СУДДЯ :