АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів -ОСОБА_2 - ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 000344 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 7 червня 2017 року, яким
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 13 лютого 2017 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі,
визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
- за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року, за яким ОСОБА_5 засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.
за участю сторін судового провадження:
прокурора - ОСОБА_6
потерпілих - ОСОБА_7
ОСОБА_8
законного представника неповнолітнього
потерпілого - ОСОБА_9
захисника - ОСОБА_10
обвинуваченого - ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком суду ОСОБА_5 визнаний винуватим в тому, що 14 січня 2017 приблизно о 20 год., перебуваючи по вул. Симиренка, біля будинку № 5, в м. Києві, помітив раніше незнайомого йому чоловіка, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, - удар рукою по голові, повторно відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_11 , а саме мобільний телефон: «Нокія С2-03» вартістю 2000 грн., в корпусі якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Водафон» вартістю 25 грн., на рахунку якої грошових коштів не було, картка пам`яті 4 гб вартістю 200 грн., непредставляюча для потерпілого матеріальної цінності посвідчення водія, гаманець чорного кольору вартістю 300 грн., в якому були грошові кошти в сумі 100 грн., а всього завдавши останньому майнової шкоди на загальну суму 2675 грн. Після цього ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Крім цього, 24 січня 2017 року приблизно о 9 год. ОСОБА_5 , знаходячись біля торгового ринку по проспекту Перемоги, 100, в місті Києві, помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_12 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та повторно відкрито викрав з руки ОСОБА_12 мобільний телефон марки «Діскавері V8» вартістю 2500 грн., в якій знаходилась непредставляюча для потерпілого матеріальної цінності сім-картка, на рахунку якої грошей не було. Після чого втік з місця вчинення злочину разом з викраденим майном та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Крім цього, 24 січня 2017 року приблизно о 14.40 год. ОСОБА_5 , знаходячись в четвертому під`їзді буд. АДРЕСА_2 , з погрозою з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно відкрито викрав у малолітнього ОСОБА_13 майно, яке належить матері останнього - ОСОБА_14 , чим завдав майному шкоду на загальну суму 3700 грн.
Так, 24 січня 2017 приблизно о 14.40 год. ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку 26 по вул. В. Стуса в м. Києві, помітив раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_13 , який слідував до 4 під`їзду будинку АДРЕСА_2 . В цей час ОСОБА_5 вирішив повторно незаконно викрасти майно у малолітнього ОСОБА_13 для подальшого обернення його на свою користь.
З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на повторне незаконне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 направився слідом за малолітнім ОСОБА_13 , та на сходинковому майданчику першого поверху вказаного будинку підійшов до нього і схопив рукою за шию, погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я. Разом з цим ОСОБА_5 , з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, повторно відкрито викрав у малолітнього ОСОБА_13 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 3S» вартістю 3700 грн., який належить його матері ОСОБА_14 , в якому знаходилась непредставляюча для потерпілої матеріальної цінності сім-картка, на рахунку якої не було грошей.
Після чого з місця вчинення злочину втік разом з викраденим майном, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім цього, 24 січня 2017 року приблизно о 21 год. ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку № 32 по пр. Палладіна, в м. Києві, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно відкрито викрав у ОСОБА_15 майно, чим завдав останньому майнову шкоду на загальну суму 5025 грн.
Так, 24 січня 2017 року приблизно о 20.55 год. ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку № 32 по пр. Палладіна, в м. Києві, помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_15 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, прослідував за ним та наніс останньому один удар рукою по голові в область потилиці, в результаті чого останній втратив рівновагу та впав на землю. Після чого ОСОБА_5 , переконавшись в тому, що потерпілий не чинить опір, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадання чужого майна, засунув руку до внутрішньої кишені куртки ОСОБА_15 та з метою обернення на свою користь та особистого збагаченн, відкрито викрав:
- мобільний телефон марки «Леново», вартістю 5000 грн., в корпусі якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якої грошей не було, а всього майна на загальну суму 5025 грн., чим завдав ОСОБА_15 майнову шкоду. Після чого з місця вчинення злочину втік разом з викраденим майном, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім цього, 31 січня 2017 року приблизно о 14.50 год. ОСОБА_5 , знаходячись по вул. Котельникова, 7, в м. Києві, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинив напад на малолітнього ОСОБА_7 , з метою заволодіння майном та заволодів ним, завдавши бабусі останнього- ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 3243 грн.
Так, 31 січня 2017 року приблизно о 14.50 год. ОСОБА_5 , знаходячись по вул. Котельникова, 7, в м. Києві, помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , який слідував до під`їзду вказаного будинку. В цей час ОСОБА_5 з метою покращення свого матеріального становища, вирішив незаконно заволодіти майном малолітнього ОСОБА_7 шляхом вчинення нападу на останнього, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я останнього, а саме: наявного при собі заздалегідь заготовленого ножа.
З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння чужим майном шляхом розбою, ОСОБА_5 направився слідом за малолітнім ОСОБА_7 і, наздогнавши останнього вже на сходах другого поверху вказаного будинку, з метою подолання можливого опору потерпілого, ОСОБА_5 дістав з кишені наявний при ньому ніж та, утримуючи його в руці, направив лезо в сторону тулуба малолітнього ОСОБА_7 .
В подальшому ОСОБА_5 , погрожуючи фізичною розправою та предметом, схожим на ніж, наказав малолітньому ОСОБА_7 , віддати йому наявне майно, а саме: мобільний телефон. В свою чергу малолтіній ОСОБА_7 , усвідомивши можливість застосування ОСОБА_5 насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, злякавшись не реагуючи на його вимоги, перестав вчиняти будь-які дії, а останній, продовжуючи погрожувати лезом ножа, правою рукою обшукав кишені ОСОБА_7 , звідки дістав мобільний телефон марки «LG L BELLA» білого кольору вартістю 3000 грн., який знаходився в чохлі чорного кольору вартістю 200 грн., в корпусі якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 30 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 13 грн., а всього майна на загальну суму 3243 грн.
Заволодівши в такий спосіб чужим майном у малолітнього ОСОБА_7 , яке належить бабусі останнього- ОСОБА_8 , ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, чим завдав майнову шкоду на загальну суму 3243 грн.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Строк відбування покарання рахується з 13 лютого 2017 року, тобто з моменту затримання.
Цим вироком вирішено питання цивільного позову та судових витрат.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок та призначити покарання у виді 4 років 1 місяця із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.
Обвинувачений вважає, що суд першої інстанції при винесенні вироку не звернув увагу на пом`якшуючі обставини, а саме явку з повинною, сприяння слідству, визнання провини у повному обсязі та щире каяття.
Крім того, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі зазначає, що суд не застосував до нього положення ч. 5 ст. 72 КК України, а також не врахував те, що він працює, має постійне місце проживання та щільні соціальні зв`язки.
Окрім того зазначає, що в Київському СІЗО знаходиться з 14 лютого 2017 року та за цей час усвідомив, що виправлення людини в місцях позбавлення волі виконано повністю, так як про скоєне жаліє та прагне докорінно змінити спосіб життя, оскільки усвідомив, що вів незаконний та неправильний спосіб життя.

Не погоджуючись з поданою апеляційною скаргою, законний представник потерпілого ОСОБА_9 подала заперечення на неї, просить вирок залишити без змін, апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
В запереченнях зазначає, що обвинуваченим не було наведено достатніх підстав для скасування вироку суду, а також звертає увагу на те, що ОСОБА_5 було вчинено розбійний напад на малолітню особу сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі, потерпілих, законного представника малолітнього потерпілого, прокурора, які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, залишивши вирок суду без зміни, провівши дебати, надавши обвинуваченого останнє слово, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та розглянувши провадження в її межах, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, фактичні обставини кримінального правопорушення під час судового розгляду ніким не оспорювалися, і їх дослідження судом визнано недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Вказані обставини кримінального правопорушення ніким з учасників судового розгляду не оспорюються як в апеляційній скарзі, так і під час апеляційного розгляду кримінального провадження, а тому висновки суду першої інстанції, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України, щодо фактичних обставин кримінального правопорушення перевірці апеляційним судом не підлягають.

За визнаних судом першої інстанції встановленими та доведеними фактичних обставин кримінального правопорушення, дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як повторне, відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих (грабіж), за ч. 1 ст. 187 КК України як вчинення нападу на малолітнього з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з метою заволодіння чужим майном та заволодіння майном (розбій).

Що стосується доводів обвинуваченого про суворість призначеного йому покарання та неврахування судом при призначенні покарання інших даних, які пом`якшують йому покарання, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі , яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, який виховувався без матері, вину визнав повністю, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, судимий, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, - щире каяття, обставину, що обтяжує покарання обвинуваченому, - вчинення злочинів щодо малолітніх, тобто, судом при призначенні покарання враховані й ті обставини, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений, що підтверджується змістом вироку.
На думку колегії суддів, є безпідставними доводи обвинуваченого про неврахування судом інших обставин, що пом`якшують покарання, а саме: явку з повинною, сприяння слідству, оскількиматеріали провадження не містять, а стороною захисту, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції не надані докази на підтвердження вказаних доводів.

З огляду на викладене, місцевий суд, врахувавши також й інші обставини, а саме, кількість епізодів злочинної діяльності, відношення обвинуваченого до вчиненого, обставини, що пом`якшує та обтяжує покарання обвинуваченому, дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, та призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі не в максимальних межах, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 187 КК України, а також за сукупністю злочинів на підставі ч. 1, ч.4 ст. 70 КК України, у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, яке, на думку колегії суддів, з урахуванням всіх обставин справи, за своїм видом і розміром відповідає вимогам закону, тобто, є обґрунтованим, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

При перевірці законності вироку суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи та надана належна оцінка сукупності зібраних у кримінальному провадженні та досліджених під час судового розгляду доказів, а тому колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 7 червня 2017 року щодо ОСОБА_5 - залишити без змін, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її оголошення, обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Судді:

_______________________ ____________________________ ____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3