Справа №718/2177/17
Провадження №1-кп/718/175/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.10.2017 року м. Кіцмань
Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000408, внесене 01.07.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чуньків, Заставнівського району, Чернівецької області, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , Заставанівського району, Чернівецької області, українця за національністю, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей , непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіцмань, Чернівецької області, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця за національністю, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні малолітніх дітей немає, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
01.07.2017 року біля 01 год. 00 хв. в АДРЕСА_3 ОСОБА_4 , вступивши в попередню змову з ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, маючи на меті викрадення чужого майна, а саме часнику, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, таємно викрали з господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та належить потерпілому ОСОБА_6 200 корчів часнику вартістю 2000 грн. Заволодівши майном потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , покинули місце злочину, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Допитані у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнали повністю. Пояснили суду, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. У вчиненому щиро розкаюються.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань про відкладення судового розгляду від нього не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 325 КПК суд, заслухавши думку інших учасників судового процесу, вправі ухвалити рішення про проведення судового розгляду без потерпілого.

Стаття 84 КПК України передбачає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Суд досліджує докази безпосередньо, оцінює їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом.

Вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими письмовими доказами по справі, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом огляду місця події від 01.07.2017 року, затвердженим слідчим СВ Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 з якого вбачається, що оглянута земельна ділянка з якої вчинено крадіжку часнику; протоколом огляду місця події від 20.07.2017 року, затвердженим слідчим СВ Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 згідно якого при огляді місцевості виявлено стебла висушеного часгнику; протоколами проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 від 30.09.2017 року, затвердженим слідчим СВ Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 відповідно до яких останніми було розказано та показано на місцевості обставини вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що винність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке їм інкриміноване, доведена повністю, оскільки обвинувачені вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 та обвинуваченому ОСОБА_9 виду та міри покарання, суд враховує загальні засади призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року), під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.3 згаданої Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, вчиненим умисно, конкретні обставини справи та відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, не одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей.

Виходячи з наведеного та враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст.185 КК України, без відбування покарання, відповідно до ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, відповідно до ст.76 КК України, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливі без ізоляції від суспільства, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, вчиненим умисно, конкретні обставини справи та відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, на утриманні малолітніх дітей не має.

Виходячи з наведеного та враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст.185 КК України, без відбування покарання, відповідно до ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, відповідно до ст.76 КК України, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливі без ізоляції від суспільства, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 12, 65-67, 75,76 КК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченим.

Суддя: ОСОБА_1