Справа № 484/716/18
Провадження № 1-КП/484/161/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2018 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, дітей не має, освіта середня, паспорт відсутній, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

за відсутності потерпілого ОСОБА_6 згідно заяви, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року, точна дата слідством не встановлена, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , вирішив незаконно заволодіти чужим майном ОСОБА_6 , яке знаходилося на території сусіднього домоволодіння по АДРЕСА_2 . Виконуючи задумане, того ж дня, у денний час доби ОСОБА_7 підійшов до суміжного з сусіднім домоволодінням паркану і побачив належний ОСОБА_6 каток для укладання асфальту, який і вирішив викрасти, для чого переліз через сітку паркану на територію домоволодіння ОСОБА_6 , переконався, що за його діями ніхто не спостерігає і не може йому перешкодити, після чого з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перекинув каток для укладання асфальту на територію свого домоволодіння і таким чином таємно викрав зазначений каток вартістю 390 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми діями матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на зазначену суму.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням до сховища, тобто злочин, відповідальність за який передбачена ст. 185 ч.3 КК України.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи та розмір завданої шкоди не заперечував і пояснив, що дійсно з метою викрадення металевого катка ручного для укладання асфальту у грудні 2017 року таємно проник на огороджену територію домоволодіння сусіда ОСОБА_6 , звідки викрав зазначений каток. Перекинув його на територію свого домоволодіння по АДРЕСА_1 , а потім здав на металобрухт. У скоєному розкаявся.

Ніхто з учасників процесу ніякі фактичні обставини справи та розмір завданих збитків не оспорював, тому судом не досліджувались всі докази щодо цих обставин відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України. Крім того, з довідки ТОВ «Мінерал» вбачається, що вартість одного кілограму металобрухту становить 6 грн. 50 коп.; під час слідчого експерименту ОСОБА_7 добровільно показав і розказав, як вчинив крадіжку. З протоколу упізнання за фотознімками вбачається, що свідок ОСОБА_8 серед пред`явлених до упізнання осіб у ОСОБА_7 упізнав особу, яка здала йому як металобрухт металевий асфальтоукладний каток. З протоколу огляду місця події вбачається, що домоволодіння ОСОБА_6 огороджене парканом-сіткою.

Суд вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Його дії правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.3 КК України.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими, а також данні про особу винного, який повністю визнав себе винним, розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, не працює, не має постійного доходу, раніше не судимий, відшкодував завдану шкоду.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає повне визнання своєї провини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставин, як б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченого, його вік, майновий стан, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства. Покарання йому слід призначити в мінімальних межах санкції частини статті, за якою він обвинувачується, у вигляді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього деякі обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Обвинуваченому ОСОБА_7 раніше запобіжний захід не обирався і суд вважає недоцільним обирати його до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 ч.1 п.п.1,2, ч.2 п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

СУДДЯ: