Справа №630/203/18 Провадження №1-кп/630/24/18
В И Р О К

Іменем України

11 квітня 2018 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Люботин Харківської області кримінальне провадження № 0000152 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин, громадянина України, українця, маючого професійно технічну освіту, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 25 вересня 2017 року за ч.1 ст.185 КК України до 240 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 ухилився від відбування громадських робіт, будучи засудженим до такого виду покарання відповідно до вироку Люботинського міського суду Харківської області , за таких обставин

ОСОБА_4 відповідно до вироку Люботинського міського суду Харківської області від 25 вересня 2017 року засуджений за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт. ОСОБА_4 16 листопада 2017 року прибув до Харківського РВ з питань пробації Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції,для постановки на облік, був письмово ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання. ОСОБА_4 було роз`яснено, що він в порядку ст. 37 КВК України зобов`язаний додержуватися встановлених законодавством порядку та умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, а також попереджений , що в разі ухилення від відбування покарання на підставі ч.2 ст. 389 КК України, може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, про що ОСОБА_4 надав підписку та був направлений для відбування покарання до Люботинського міського суду Харківської області.

Однак, діючи з прямим умислом, спрямованим на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, з 17 листопада 2017 року по 13 лютого 2018 року до Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_4 не з`явився та без поважних причин, не відпрацював встановлений час громадських робіт, а саме 240 годин. Після неодноразового попередження інспектором Харківського РВ з питань пробації Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 продовжував не з`являтися без поважних причин для виконання громадських робіт до Люботинського міського суду Харківської області, тим самим ухилився від відбування покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а саме покарання у виді громадських робіт.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному. Пояснив, що йому було відомо про порядок та місце виконання покарання, але він не міг працювати, так як його батько хворів, а він один в родині працює та є єдиним годувальником. Крім того, підтвердив, що з заявами про розстрочення чи відстрочення покарання не звертався.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає.

Таким чином, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, свідомо допустив систематичне невиконання встановлених обовязків, порушення порядку та умов відбування покарання, що у розумінні ч.3 ст. 40 КВК України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт, та згідно ч.2 ст. 389 КК України є складом кримінального злочину.

Суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною повністю та, розглядаючи кримінальне провадження у відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, згідно якого ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 389 КК України, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, мало місце. Зазначене діяння містить склад злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні цього злочину, і підлягає покаранню за його вчинення.

Вина ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому злочину повністю доведена в ході досудового розслідування та судового слідства.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як особа, ОСОБА_4 має одну незняту та непогашену судимість, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Повне визнання винності у вчиненні кримінального злочину, сприяння розкриттю злочину, є обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст. ст. 65-68 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу, а також обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Суд вважає, що з урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який в силу ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, для виправлення ОСОБА_4 йому необхідно обрати покарання, пов`язане з триманням в умовах ізоляції, в межах санкції статті Кримінального кодексу України, за якою кваліфіковані його дії.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального злочину, яке є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує його покарання і вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді арешту в межах санкції ч.2 ст.389 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, із призначенням остаточного покарання на підставі ст.71, п.4 ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до знову призначеного покарання, невідбутої частини покарання за попереднім вироком Люботинського міського суду Харківської області від 25 вересня 2017 року, з розрахунку, що одному дню покарання у виді арешту відповідають вісім годин громадських робіт, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів.

Застосування більш суворих розмірів покарання або ізоляції від суспільства, за конкретних обставин справи і поведінки обвинуваченого, суд визнає явно не справедливим і достатніх підстав для цього не вбачається.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення інших злочинів.

Керуючись ст.ст.71, 72, 73 КК України, 349, 368-371, 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 2 місяці.

На підставі ст.71, ч.1ст.72, ст. 73 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднати невідбуте покарання за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 25 вересня 2017 року у вигляді 30 (тридцяти) днів арешту та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці 30 (тридцять) днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Люботинський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя(підпис) ОСОБА_1