Справа № 188/1530/17
Провадження № 1-кп/188/160/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Петропавлівка обвинувальний акт з угодою про примирення від 20.10.2017 року, укладеною між представником потерпілого ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000707 від 12.10.2017 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, неодружений, раніше судимий:

1) 03.02.1994 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 86-1, 44 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.45 КК України умовно з іспитовим строком на 3 роки;

2) 25.03.1996 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.81, ст.17, ч.4 ст.81, 42 КК України до 8 років позбавлення волі; 26.09.2001 умовно достроково звільнений, невідбутий строк 2 роки 3 місяця 1 день;

3) 16.04.2004 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.191, 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6місяців, 03.07.2007 року умовно достроково звільнений, невідбутий строк 3 місяці 20 днів;

4) 26.03.2010 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України позбавлення волі на строк 3 роки, 06.04.2012 року звільнений умовно достроково, невідбутий строк 9 місяців 24 дня;

5) 26.06.2012 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст.185, 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці; звільнений 25.11.2014 року умовно достроково, невідбутий строк 9 місяців 1 день.

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 24.09.2017 у період часу з 16.30 до 17.00 год., перебуваючи у магазині «Брусничка» № 03143 ТОВ «Український Рітейл», який розташований за адресою: вул. Соборна, 10, смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, повторно, як особа, що раніше вчиняла викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно повторно вчинив замах на викрадення однієї пляшки віскі «Баллантайс «Файнест» ємністю 0,5л вартістю 360,50 грн., поклавши її під свій верхній одяг. Після чого, підійшовши до касової зони та розплатившись лише за яйце куряче у кількості 7 штук, направився до виходу з приміщення магазину «Брусничка» № 03143 ТОВ «Український Рітейл». ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але з причин, котрі не залежали від його волі злочин не закінчив, оскільки біля виходу з приміщення магазину був затриманий працівниками магазину «Брусничка» № 03143 ТОВ «Український Рітейл».

Під час досудового слідства 20.10.2017 року між представником потерпілого ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду та отримана судом 03.11.2017 року.

Згідно з угодою про примирення підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі визнав правову кваліфікацію своїх дій, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у пред`явленій йому підозрі. Сторони погодили, що злочином могла бути завдана матеріальна шкода потерпілому в розмірі 360,50 грн. Сторони погодили покарання за вказане кримінальне правопорушення у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, застосування ст. 75 КК України на підставі якої звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, згідно з цією угодою визначаються судом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, йому зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Представник потерпілого ОСОБА_3 у судове засідання з`явилася. Пояснила суду, що умови угоди про примирення, укладеної між нею та підозрюваним ОСОБА_4 20.10.2017 року вона розуміє і підтримує. Наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, їй зрозумілі. Просила суд затвердити угоду про примирення та призначити ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Прокурор вважав, що підстав для повернення обвинувального акту, передачі його за підсудністю або закриття провадження немає і не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним - це вчинення закінченого замаху на таємне, повторне, викрадення чужого майна (крадіжка), яке органом досудового розслідування було правильно кваліфіковане за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, і відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суд у з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин суд переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, існують фактичні підстави для визнання винуватості, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 20 жовтня 2017 року та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

При призначенні іспитового строку та визначення обов`язків, які слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особу обвинуваченого.

Обвинувачений, будучи раніше неодноразово судимим, має не зняті та не погашені судимості, за місцем проживання зауважень та скарг від мешканців селища не надходило, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває, свою вину у інкримінованому злочині визнав, примирився з потерпілим. Приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України слід звільнити від відбування узгодженого сторонами покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 та ч.2 ст.76 КК України.

Суд звертає увагу, що закінченим замахом на вчинення крадіжки чужого майна матеріальної шкоди обвинуваченим потерпілому не завдано, оскільки майно, на викрадення якого був спрямований його умисел, було вилучене у нього працівниками магазину «Брусничка» після того, як він ним заволодів. В той же час, визначення розміру і вартості цього майна було потрібно для правильної кваліфікації дій обвинуваченого, тому під час проведення досудового розслідування проведено товарознавчу експертизу, вартість якої згідно з актом здачі-приймання висновку експерта №178/17 від 06.10.2017 року складає 400 грн. (а.с.25), і ці процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Цивільний позов представником потерпілого не заявлявся.

Речовий доказ у справі спиртний напій віскі «Баллантайс «Файнест» в кількості одна пляшка ємністю 0,5 л необхідно залишити потерпілому ТОВ «Український Рітейл», у представника якого він зберігається (а.с.16, 27).

Запобіжній захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 376, 468-470, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 20 жовтня 2017 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000707.

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речовий доказ у справі спиртний напій віскі «Баллантайс «Файнест» в кількості одна пляшка ємністю 0,5 л залишити потерпілому ТОВ «Український Рітейл» в особі представника ОСОБА_3 , яка його

зберігає.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на проведення судової - товарознавчої експертизи на користь держави в розмірі 400 (чотириста) гривень.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1