Справа № 462/2428/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/37/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
16 січня 2018 року суддя апеляційного суду Львівської області ОСОБА_2 , в м. Львові, перевіривши апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_3 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 23.11.2017 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , -

встановила:
апеляційна скарга прокурора ОСОБА_3 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 23.11.2017 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно ч. 6 ст. 396 КПК України до апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів надаються копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга. Цей обов`язок не поширюється на обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом або тримається під вартою.
Так, із змісту поданої апеляційної скарги вбачається, що така не містить вказаних вимог закону, а саме обґрунтованої вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, оскільки прокурор просить скасувати вирок частково в зв`язку неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалити новий вирок в частині визнання винною ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 368-3 КК України, ч. 1 ст. 209 КК України, ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 368-3 КК України та призначити відповідне покарання за цими статтями, при цьому не вказує що необхідно зробити з рештою вироку.
Крім того, апеляційна скарга прокурора фактично не містить обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, оскільки в такій не викладено обґрунтування допущення судом першої інстанції таких порушень норм права, які б тягнули за собою обов`язкове скасування вироку.
Незрозумілою є вимога прокурора про те, в чому полягає невідповідність фактичним обставинам справи та дослідженим доказам стосовно злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України та що повинен зробити суд в частині застосування ч. 3 ст. 358 КК України до обвинувачених, оскільки в мотивувальній частині прокурор вказує, що суд врахував, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 358 КК України, вчинений як ОСОБА_4 так і ОСОБА_5 06.04.2006 р., такий злочин, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, на день постановлення вироку з часу його вчинення минуло більше трьох років, а тому відповідно до ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, останні, кожен окремо, підлягають звільненню від покарання за вчинення такого, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, разом з тим в резолютивній частині стосовно цього нічого не зазначено.
Крім цього до апеляційної скарги не надано копій в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга.
З врахуванням наведеного вважаю, що апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_3 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 23.11.2017 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 слід залишити без руху із встановленням строку для усунення особою, яка подала апеляційну скаргу, зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ст. 399 КПК України,
постановив:
Залишити апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_3 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 23.11.2017 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 без руху.
Зазначені у мотивувальній частині ухвали недоліки особа, яка подала апеляційну скаргу, має право усунути протягом трьох днів з дня отримання даної ухвали.
Суддя Апеляційного суду
Львівської області ОСОБА_2