Справа № 600/1126/17
Справа № 1-кп/600/84/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 року Козівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілої сторони ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова обвинувальний акт та угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000179 від 12 листопада 2017 року щодо обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Долгий Мост Абінського району Краснодарського краю Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 11 листопада 2017 року близько 20 години, перебуваючи по вулиці Пушкіна у смт. Козова Козівського району Тернопільської області з тильної сторони будівлі торговельного комплексу «Універмаг», переконавшись що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до каналізаційного люка, умисно зняв з нього кришку, належну комунальному підприємству Козівської селищної ради «Козова комунсервіс», вартістю 550 гривень та почав тягнути її в напрямку закинутих приміщень гаражів, розташованих неподалік, для того щоб розпорядитися нею на власний розсуд розбити її на частини та реалізувати у пункт прийому металобрухту. Однак, в цей час незаконні дії ОСОБА_4 були виявлені працівниками Козівського відділення поліції Бережанського відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільської області, у зв`язку з чим останній не зміг заховати викладену ним кришку каналізаційного люку та розпорядитися нею з причин, що не залежали від його волі, при цьому вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена 04.12.2017 року між потерпілою стороною у кримінальному провадженні №0000179 - комунальним підприємством Козівської селищної ради «Козова комунсервіс» в особі представника ОСОБА_5 , яка діє на підставі довіреності № 84 від 17 листопада 2017 року, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України.
За умовами угоди представник потерпілої сторони ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, необхідності вибачення підозрюваного перед представником потерпілої сторони. Також, сторонами угоди узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити підозрюваному узгоджену в угоді міру покарання.
У підготовчому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 просив суд затвердити укладену між ним та представником потерпілої сторони угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягав на затвердженні угоди; свою вину визнає повністю, у вчиненому розкаюється.
Представник потерпілої сторони ОСОБА_5 в підготовчому судовому засідання не заперечила проти затвердження угоди укладеною між нею та ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні.
Заслухавши думку учасників, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно зі ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку..
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, віднесене до злочинів середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди підозрюваний та представник потерпілої сторони, визначена в межах санкції ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам потерпілої сторони та підозрюваного.
Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст.473, ст.ст.394,424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, положення ч. 5 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.
Укладання угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Підозрюваний погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.
Також судом встановлено, що представник потерпілої сторони ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України, погоджується з призначенням судом підозрюваному ОСОБА_4 узгодженого покарання.
За таких обставин, суд дійшов до висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про примирення і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.
Відповідно до ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Підозрюваному ОСОБА_4 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановленіст. 476 КПК України.
Речовий доказ, а саме кришку каналізаційного люка, яка перебуває на зберіганні у Козівському ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області, слід повернути потерпілій стороні - комунальному підприємству Козівської селищної ради «Козова комунсервіс».
Враховуючи вищевикладене, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст.374,473,474,475,476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 12 листопада 2017, укладену 04 грудня 2017 року між потерпілою стороною - комунальним підприємством Козівської селищної ради «Козова комунсервіс» в особі представника ОСОБА_5 , яка діє на підставі довіреності за №84 від 17.11.2017 року та ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 04.12.2017 року покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
Речовий доказ: кришку каналізаційного люка, яка перебуває на зберіганні у Козівському ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області - повернути потерпілій стороні - комунальному підприємству Козівської селищної ради «Козова комунсервіс».
З підстав, передбачених частиною 3 статті 394 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Козівський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1