БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер № 497/348/14-к
Провадження № 1-кс/497/48/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.05.2014 року Болградський районний суд Одеської області у складі :

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 , що надійшла до суду в порядку ст.ст.303-307 КПК України щодо бездіяльності слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області і прокуратури Болградського району Одеської області, та зобов`язання встановити терміни розслідування,

ВСТАНОВИВ:
06.02.2014 року до Болградського районного суду Одеської області надійшла вищевказана скарга ОСОБА_3 , якою він просив витребувати матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000053, внесеного до ЄРДР 29.01.2013р., та ухвалою суду встановити розумні терміни розслідування вказаного кримінального провадження - до 01.03.2014р., визнати протиправною бездіяльність слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 , прокурора Болградського району ОСОБА_6 і прокурора прокуратури Болградського району ОСОБА_4 - щодо розслідування цього кримінального провадження.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області було скасовано ухвалу Болградського районного суду щодо відмову у відкритті провадження за вищевказаною скаргою, а справа для розгляду по суті була повернута до суду першої інстанції, яка надійшла до суду 28.04.2014р.

У судовому засіданні під час розгляду скраги заявник ОСОБА_3 уточнив свої вимоги і просив суд: витребувати і вивчити матеріали кримінального провадження №0000053, внесеного до ЄРДР 29.01.2013р., та визнавши протиправними бездіяльність органів досудового слідства слідчого ОСОБА_5 , прокурора Болградського району ОСОБА_6 та прокурора Болградської районної прокуратури ОСОБА_7 у надмірно тривалому досудовому розслідуванні, направити матеріали до прокуратури для встановлення конкретного розумного строку розслідування зазначеного кримінального провадження до 01.06.2014р.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що за його заявою від 29.02.2012р. щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про притягнення їх до відповідальності за надання неправдивих свідчень, 29.01.2013р. було розпочате кримінальне провадження під №0000053 за ст.384ч.1 КК України, проте на момент початку 2014 року кримінальне провадження триває, до суду не направлено, винні особи не притягнуті до кримінальної відповідальності, і взагалі ніяких слідчих дій не відбувається, чим порушуються його, заявника ОСОБА_3 , право на вільний доступ до правосуддя.

Крім того, на повідомлення прокурора про перебування слідчого ОСОБА_5 у відпустці до понеділка 12 травня 2014 року, заявник пояснив, що відкладення розгляду його скарги до цієї дати затягуватиме строки проведення кримінального провадження, тому просив розглянути скаргу без виклику слідчого.

Прокурор у судовому засіданні, представивши суду матеріали вищевказаного кримінального провадження у двох томах, заперечував проти задоволення вимог скарги, стверджуючи, що дії слідчого ОСОБА_5 , прокурора Болградського району ОСОБА_6 та прокурора Болградської районної прокуратури ОСОБА_7 не можна визнати протиправними, оскільки у здійсненні своїх повноважень вони не порушували Закон, нормами чинного КПК України не передбачено оскарження строків досудового розслідування до суду лише ст.308 КПК України передбачає оскарження таких строків прокурору вищого рівня, а прокурор Болградської районної прокуратури ОСОБА_7 взагалі не був включений до складу групи прокурорів, призначених для здійснення прокурорського нагляду у вказаному кримінальному провадженні.

Вислухавши у судовому засіданні заявника, прокурора, вивчивши доводи скарги і дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів скарги щодо недотримання розумності у строках проведення досудового розслідування, а також щодо відсутності проведення тривалий час будь-яких слідчих дій при проведенні досудового розслідування кримінального провадження і необхідності визначення конкретного строку для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, проте вимога скарги визнати протиправними дії органів досудового розслідування не підкріплена доказами, тому скарга підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

Право людини на захист свого життя і здоров`я, честі та гідності, своїх прав і свобод є основоположним. Згідно з п.3ст.2 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, прийнятого 16 грудня 1966 р. і ратифікова ного Україною 19 жовтня 1973 р., кожна держава зобов`язана забезпечити будь-якій особі, яка перебуває у межах її території та під її юрисдикцією, ефективний засіб правового захисту у випадку порушення її прав та свобод. Право на захист повинно бути забезпечено державою, її компетентними органами влади. Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади. Положення ст.21 і 22 Конституції України гарантують, що держава зобов`язана забезпечити кожному можливість відстоювати свою точку зору, свої права у суперечці з будь-якими органами і службовими особами, у тому числі тими, які здійснюють досудове розслідування. Процесуальний порядок такого оскарження дозволяє громадянам реалізовувати свої права в межах кримінального судочинства. Ці повноваження учасників процесу закріплено в ст. 303 309 КПК України. Перше ознайомлення з ними формує враження про можливість оскарження всіх без винятку рішень, дій чи бездіяльності учасників кримінального провадження. Проте це не так. Згідно з п.2ч.1ст.303 КПК України, потерпілий (його представник чи законний представник), підозрюваний (його захисник чи законний представник) мають право оскаржувати рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування, також вимогою законодавця щодо можливості слідчим, прокурором зупинити кримінальне провадження є повідомлення особі про підозру. Лише після цього КПК України дозволяє зупиняти досудове розслідування; положенням КПК України закріплені можливості заявника, потерпілого (його представника чи законного представника) і підозрюваного (його захисника чи законного представника) подавати скаргу на рішення слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження. Законодавець диференціює повноваження слідчого і прокурора щодо ухвалення рішення про закриття кримінального провадження (п. 3, 4 ч. 1 ст. 303 КПК України), адже підозрюваний наділений правом оскаржувати лише постанови прокурора про закриття кримінального провадження. не менш важливою процесуальною гарантією є надання можливості особі, якій відмовлено у визнанні потерпілим, оскаржувати таке рішення прокурора, слідчого чи слідчого судді (п.5ч.1ст.303 КПК України). Рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій може оскаржити особа, якій відмовлено в задоволенні такого клопотання, або її представником, законним представником чи захисником (п.7ч.1ст.303 КПК України). На рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування і його продовження, згідно із правилами, передбаченими для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, можуть подавати скаргу підозрюваний (його захисник чи законний представник), потерпілий (його представник чи законний представник). Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можна подавати впродовж десяти днів після їх ухвалення чи вчинення (ч.1ст.304 КПК України). Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлено постановою, строк подання скарги починається з дня отримання її копії.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора в процесі досудового розслідування виноситься ухвала згідно з правилами ст. 307 КПК України. Така ухвала слідчого судді може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову в задоволенні скарги.

Варто наголосити й на тому, що підозрюваний, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків досудового розслідування слідчим, прокурором (ст.308 КПК України). Розумними строками законодавець вважає час, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень (ч.1 ст.28 КПК України).

Відповідно до ст.219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено: 1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину; також строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: 1) двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) шести місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості; 3) дванадцяти місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Тобто, з диспозиції вказаної норми КПК вбачається, що строк проведення кримінального провадження повинен починати фактично свій відлік з дня повідомлення особі про підозру, проте з наданих суду матеріалів і доказів не вбачається, що у кримінальному провадженні №0000053, внесеного до ЄРДР 29.01.2013р. була здійснена відповідна слідча дія.

Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Строки, установлені КПК, обчислюються годинами, днями і місяцями.

Строки досудового розслідування закінчуються з моменту, коли прокурором буде прийнято одне з рішень, передбачених ч.2ст.283 КПК: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

У разі закінчення загальних строків досудового розслідування, передбачених ч. 2 ст. 219 КПК, прокурор виносить постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК, - не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Якщо в подальшому учасником кримінального провадження будуть одержані докази, він повинен подати клопотання слідчому судді про поновлення пропущеного строку досудового розслідування з поважних причин. За результатами розгляду клопотання слідчий суддя, суд виносить ухвалу про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку (ст. 117 КПК).

В ході досудового провадження можуть бути оскаржені ....бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у ...нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов 'язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.... Що стосується повідомлення про підозру, то повідомлення про підозру обов`язково здійснюється ....за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Нормами КПК України прямо не передбачено, в який строк слідчий повинен це зробити, а також не передбачена обов`язковість такої дії, тобто, законодавець покладає на слідчого велику відповідальність щодо визначення наявності вини в діях особи, що не можна робити лише за заявою будь-якої особи, а лише за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, адже визнання особи підозрюваним у кримінальному провадженні без наявності обґрунтованих доказів, є порушенням вимог ст.62 Конституції України …обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд також не в праві приймати рішення за слідчого і прокурора про достатність доказів про підозру.

Проте, статтею 7 КПК України законодавець визначив загальні засади кримінального провадження: « 1. Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: 1) верховенство права; 2) законність; 21) розумність строків. Стаття 28 поняттям «розумні строки» надає наступне тлумачення: « 1. Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. 2. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. 3. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень. 4. Кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово. 5. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите. 6. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом".

Суду заявником не надано відомостей і доказів про те, що він звертався до слідчого, прокурора з заявами про здійснення певних слідчих дій, стверджуючи, що звернення його були в усній формі, тому суд не може встановити, які саме слідчі дії просив здійснити, виконати ОСОБА_3 , визнаний потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні, і чи взагалі були такі заяви, клопотання, тому суд не може визнати протиправними дії слідчого, прокурора у бездіяльності в розумінні невиконання певних слідчих дій.

Проте, виходячи з того, що надані матеріали кримінального провадження містять на а.с.148 тому №2 протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 27.06.2013р., після чого містяться аркуші під №№144-153, що містять лист т.в.о.першого заступника начальника СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_12 на ім`я в.о.першого заступника начальника Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_13 від 10.02.2014р. щодо процесуального контролю за ходом досудового розслідування, корінці повісток про виклик свідків на допит від 02.04.2014р., доручення про проведення слідчих та розшукових дій від 02.04.2014р., та ін., вбачається, що у період з 27.06.2013р. до 10.02.2014р. більш ніж 07 місяців, та з 10.02 до 02.04.2014р. 1 місяць і 22 дні ніяких слідчих дій у провадженні не проводилося, а також, враховуючи, що з наданих матеріалів не вбачається, що у вказані періоди існували постанови про зупинення провадження чи намічалися будь-які плани щодо виконання певних слідчих дій або закриття провадження, можна зробити висновок про бездіяльність тривалий час щодо проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, тобто, недотримання засад розумності строку проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, обумовленого ст.28 КПК України.

Статтею 308 КПК України визначено, що «Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. 2. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду».

Отже, позитивним аспектом для громадян є визначення в КПК України строку розгляду скарги. Зокрема, прокурор вищого рівня зобов`язаний протягом трьох днів після подання її розглянути і, за наявності підстав для задоволення, дати відповідному прокурору вказівки щодо термінів певних процесуальних дій або процесуальних рішень. Скаржника невідкладно письмово повідомляють про результати розгляду.

Тому, встановивши недотримання розумних строків проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, суд вважає необхідним на підставі ст.36 КПК України направити матеріали відповідному прокурору, наділеному правом здійснювати нагляд за проведенням досудового розслідування і дотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні, а заявнику роз`яснити його право звернутися зі скаргою на недотримання розумних строків розслідування кримінального провадження до прокурора вищого рівня у даному випадку, прокурора Одеської області, на підставі ст.308 КПК України.

Керуючись ст.ст.18,21,22,24,28,36,113,219,303-306,307ч.3 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 щодо бездіяльності слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області і прокуратури Болградського району Одеської області, та зобов`язання встановити терміни розслідування, задовольнити частково.

Матеріали кримінального провадження №0000053, внесеного до ЄРДР 29.01.2013р. за ознаками злочину, передбаченого ст.384ч.1 КК України, направити прокурору Болградського району Одеської області для здійснення перевірки та вжиття заходів щодо дотримання розумних строків під час досудового розслідування з урахуванням вимог ст.28 КПК України.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_3 його право звернутися на підставі ст.308 КПК України, - до прокурора Одеської області зі скаргою на недотримання розумних строків розслідування кримінального провадження.

Ухвала відповідно до ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Суддя: