справа №619/1330/18
провадження №1-кп/619/317/18
ВИРОК
іменем України
02 травня 2018 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
На початку жовтня 2018 року (більш точна дата в ході судового розгляду не встановлена) ОСОБА_3 , перебуваючи у лісі, який знаходиться біля смт. Володимирівка Волноваського району (більш точне місце не встановлено), знайшов та зірвав дикорослий кущ коноплі.
Після чого, повернувшись додому ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 висушив його та подрібнив з метою подальшого особистого вживання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу шляхом паління. Після подрібнення, ОСОБА_3 помістив наркотичний засіб до полімерного пакетику, в якому мав намір його зберігати до моменту вживання.
Таким чином, з моменту придбання ОСОБА_3 став незаконно зберігати наркотичний засіб в особистих речах у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 .
28.02.2018 року у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на незаконне переміщення через митний кордон України до Російської Федерації з прихованням від митного контролю наявного у нього особливо небезпечного наркотичного засобу.
ОСОБА_3 достовірно усвідомлюючи, що переміщення наркотичних засобів через митний кордон України заборонено, з метою приховування наявного у нього особливо небезпечного наркотичного засобу від подальшого митного контролю та успішного перетину митного кордону України, поклав вказаний засіб до своєї куртки, яку на себе одягнув, приховуючи полімерний пакетик з наркотичним засобом у правій кишені.
В той же день, 28.02.2018 року (більш точний час в ході судового розгляду не встановлено) ОСОБА_3 здійснив посадку у пасажирській автобус марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сполученням «Вугледар-Москва», на переднє пасажирське місце біля вікна даного автобусу та вирушив у напрямку м. Москва (РФ) через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Гоптівка» митного посту «Щербаківка» Харківської митниці ДФС України.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 28.02.2018 року близько 17 год. 40 хв. ОСОБА_3 прибув на автобусі марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на територію МАПП «Гоптівка» МП «Щербаківка» (Харківська область, Дергачівський район, 38 км траси «Харків-Бєлгород»).
Під час митного декларування та опитування працівниками МП «Щербаківка» Харківської митниці ДФС України ОСОБА_3 умисно не повідомив про наявність у нього заборонених до переміщення предметів, речей та намагався незаконно перемістити вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб через митний кордон України до Російської Федерації, з приховуванням від митного контролю у правій кишені власної куртки, в яку був одягнений.
Однак, злочинний намір ОСОБА_3 , направлений на незаконне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, не був доведений ним до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки під час митного контролю, який здійснювався з використанням службового собаки, останній спрацював на праву кишеню куртки ОСОБА_3 . Після цього вказаний громадянин розірвав полімерний пакетик із канабісом рукою в кишені своєї куртки. Далі, в ході подальшого огляду особистих речей ОСОБА_3 виявлено наркотичний засіб, прихований вищеописаним способом.
Згідно із висновком експерта Харківського НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 4849 від 16.03.2018 року, речовина рослинного походження, що знаходилась у правій кишені куртки ОСОБА_3 у полімерному згортку є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом масою 0,265 грам (у перерахунку на суху речовину).
Окрім того, на поверхні мішковини правої кишені куртки, вилученої у громадянина ОСОБА_3 та шапки, що на момент дослідження знаходилася у зазначеній кишені, є нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу масою 0,605 грам (у перерахунку на суху речовину). Загальна вага наркотичного засобу вилученого в ОСОБА_3 0,87 грам.
Відповідно до таблиці 1, затвердженою наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000 року, маса канабісу до 5,0 грам становить невеликий розмір наркотичного засобу, обіг якого заборонений.
Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для переміщення особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу через митний кордон України з прихованням від митного контролю, але не перемістив його з причин, що не залежали від його волі.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися у закінченому замаху на контрабанду особливо небезпеченого наркотичного засобу канабісу шляхом вчинення всіх необхідних дій для його незаконного переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 з захисником ОСОБА_5 просили про затвердження угоди про визнання винуватості, яка укладена 02 травня 2018 року.
Суд дійшов до висновку про затвердження угод про визнання винуватості з наступних мотивів.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам; … 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Згідно укладеної угоди ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 305 КК України, і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Приймаючи до уваги щире каяття ОСОБА_3 та активне сприяння розкриттю злочину сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305 КК України у виді п`яти років позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України без конфіскації майна, враховуючи його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявності міцних соціальних зв`язків з родиною, а саме двох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні. Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є: а) для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку. Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, роз`яснені і є зрозумілими. б) для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів ОСОБА_3 роз`яснено і є зрозумілими. Обвинувачений розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення укладеної угоди. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 указав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 305 КК України, крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.
Суд шляхом опитування обвинуваченого, захисника, прокурора у судовому засіданні переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, угода про визнання винуватості, яка укладена 02 травня 2018 року між прокурором відділу 04/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України та КК України.
Підстав для відмови у затвердженні угоди, які передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.
Долю речових доказів у справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Суд вважає необхідним покласти на ОСОБА_3 судові витрати за проведення криміналістичної експертизи.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 394, 468, 474, 475 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 305 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації особисто належного йому майна на підставі ст. 77 КК України.
Застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на три роки. Зобов`язати ОСОБА_3 на підставі ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без дозволу відповідного органу пробації, повідомляти в вищевказаний орган про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в відповідний орган пробації.
Речові докази: особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс вагою 0,265 грама (у перерахунку на суху речовину та вага після проведення експертизи), ватні тампони зі змивами з долонь рук та зрізи нігтьових пластин гр. ОСОБА_3 , які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів УСБУ в Харківській області, - знищити, куртку з тканини синього кольору на підкладці з тканини сіро-чорного кольору та шапку з тканини чорного кольору, ключі з металу сріблястого кольору, два магніти з полімерного матеріалу синього та фіолетового кольору, два брелка жовтого кольору, яка знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів УСБУ в Харківській області повернути власнику ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 8580 грн. за проведення експертиз у справі.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України, а саме обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1