Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/275/18
У Х В А Л А
02.03.2018 року м.Виноградів
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, -
До Виноградівського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вивченням клопотання із долученими до нього додатками та заслуховуванням учасників розгляду встановлено, що 30 січня 2018 року близько 11 години ОСОБА_5 , в порушенні вимог п.12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди» Правил дорожнього руху України, керуючи легковим автомобілем «Skoda Octavia» реєстраційні номера Угорщини НОМЕР_1 , рухаючись по смузі руху на ділянці проїжджої частини дороги вул. Чкалова в м. Виноградів, в напрямку вул. Комунальна в м. Виноградів, зі швидкістю близько 45-50 км/годину, де біля будинку № 110 по вул. Чкалова в м. Виноградів, не застосував заходів до зниження швидкості або зупинки транспортного засобу в момент, коли у нього була технічна можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді застосуванням екстреного гальмування із зупинкою до місця наїзду, чим позбавив себе технічної можливості запобігти зіткненню лівою передньою частиною керованого ним автомобіля із задньою боковою частиною дорожнього велосипеда під керуванням ОСОБА_7 який рухався в попутному з автомобілем «Skoda Octavia» реєстраційні номера Угорщини НОМЕР_1 і виїхав на смугу руху автомобіля.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_8 , згідно висновку експерта № 31 від 19.02.2018 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної тупої травми грудної клітки, закритих переломів ребер з другого по дев`яте зліва по лопаточній лінії та третього по шосте зліва по під пахвинній лінії зі зміщенням уламків, паранефральної гематоми та забою лівої нирки, які згідно п. 2.2.1. «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості; тупої травми черева з розривом тонкого кишківника та розлитим серозно-фібринозним перитонітом, які згідно п. 2.1.2. «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта № 64 від 21.02.2018, з технічної точки зору, причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія легкового автомобіля марки ««Skoda Octavia», реєстраційні номера Угорщини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , який з моменту виникнення йому небезпеки для руху не вжив заходів до своєчасного застосування екстреного гальмування, чим саме порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
26 лютого 2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Вина ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні також підтверджена протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 , висновками медичної, транспортно-трасологічної та судово-автотехнічних експертиз.
Слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за яке передбачено позбавлення волі до восьми років, що у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, а також існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме може переховуватись від органів досудового розслідування, тобто не з`являтись на виклики слідчого, прокурора, суду, впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки, а тому застосування особистого зобов`язання буде достатньо ефективним запобіжним заходом для запобігання наведеним ризикам.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 173 КК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого погодженого з прокурором.
Слідчий вважає, що з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, щодо підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, так як існує обґрунтована підозра щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до семи років, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання кримінального судочинства.
При розгляді прокурор та слідчий підтримали клопотання з викладених підстав, та просять задовольнити, застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього наступні обов`язки: з`являтись до слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 за першою вимогою; не відлучатися із м. Виноградів, Закарпатській області без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзді в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим та підозрюваним у кримінальному провадженні.
Підозрюваний та захисник не заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, проте просили не класти обов`язок не відлучатися із м. Виноградів, Закарпатській області без дозволу слідчого, прокурора або суду, оскільки ОСОБА_5 працює торгівельним агентом, його робота пов`язана з постійними поїздками по території Закарпатської області. Підозрюваний вказував, що відшкодував всі витрати на лікування, реабілітацію та моральну шкоду потерпілому, та що такі обмеження унеможливлять виконання ним роботи, а відтак призведе до погіршення матеріального стану, як його самого, так і всієї його родини. Окрім того, зазначив, що наміру переховуватись від слідчого, прокурора або суду не має, а тому може віддати свій закордонний паспорт, якщо в тому є така необхідність.
Вислухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, та вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора. Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.
Відповідно до вимог ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.
Проаналізувавши встановлені при розгляді клопотання обставини на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором частково доведено наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, а також той факт, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , так як існує обґрунтована підозра щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання кримінального судочинства, тому суд вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст. ст. 176-179, 184, 186, 194 КПК України,-
Клопотання слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 задовольнити частково.
Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 02 березня 2018 року до 30 квітня 2018 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) з`являтись до слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, старший лейтенанта поліції ОСОБА_4 за першою вимогою;
2) не відлучатися за межі Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_5 особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 ..
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити підозрюваному ОСОБА_5 під розписку копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя ОСОБА_1