Справа № 457/427/17
провадження №1-кп/457/77/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м. Трускавець
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
та обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці матеріали кримінального провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Білина Самбірського району Львівської області, громадянина України, українця, з середньо-технічною освітою, пенсіонера, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

в с т а н о в и в:
25.01.2017 року о 18:40 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання ( АДРЕСА_1 ), будучи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклого конфлікту зі своєю донькою ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, наніс їй декілька ударів рукою по спині, заподіявши цим ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді шести синців на внутрішньо-боковій поверхні правого та лівого плеча, які згідно з висновком експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Крім того, ОСОБА_4 06.07.2017 року о 17:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , на сходовій клітці між першим та другим поверхом, на ґрунті особистих неприязних відносин умисно схопив свою колишню дружину ОСОБА_6 за руки та почав тиснути їх, одночасно шарпаючи та трясучи тілом ОСОБА_6 , чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синців на правому та лівому плечах, що згідно з висновком судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнав свою вину в інкримінованих йому правопорушеннях, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним злочину. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо не карати.
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнав фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Судом встановлено в відкритому судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він завдав умисне легке тілесне ушкодження. Вчинений обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, а саме те, що він раніше не судимий, за місцем проживання та характеризується позитивно, на обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, його матеріальне та сімейне становище, стан здоров`я, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 виданого 25.05.2016 року, з наслідками застосування амністії ознайомлений.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п.« ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а сааме те, що застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.
Керуючись ст.ст.85, 86 КК України, п.«ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст.370, 374 КПК України суд, -,
у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання:у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

На підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення
Суддя: ОСОБА_1