Справа № 308/8910/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , власника майна - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні №0000237 старший слідчий СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про накладення арешту на майно.
В обґрунтування клопотання слідчий вказує на те, що 03.07.2017 року слідчим управлінням прокуратури в Закарпатській області розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000237, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.3 ст. 368 КК України за заявою ОСОБА_7 про вимагання у нього неправомірної вигоди завідувачем юридичного сектору Мукачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області ОСОБА_5 за сприяння заявнику у прийнятті рішення про збільшення йому як учаснику війни та інваліду війни ІІІ групи сум виплат державної допомоги.
Із заяви про злочин та матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_5 за винагороду пообіцяв особисто сприяти ОСОБА_7 в одержанні належних останньому у попередні роки, але фактично не отриманих, як учасником війни та інвалідом війни ІІІ групи сум виплат державної допомоги (пенсії), і це можливо на підставі рішення суду.
В подальшому, ОСОБА_5 підготував відповідну заяву з додатками до Мукачівського міськрайонного суду та під час наступних зустрічей пояснив ОСОБА_7 , що розмір неправомірної вигоди залежатиме від «апетитів» судді загальної суми «присуджених» йому виплат за рішенням суду та гарантував особисте сприяння у прийняті такого рішення суддею Мукачівського міськрайонного суду.
З метою виконання наданої ОСОБА_7 обіцянки, 19.07.2017 ОСОБА_5 вступив у протиправні корупційні зв`язки з суддею Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_8 , (у провадженні якого знаходиться відповідна справа за вказаною вище позовною заявою ОСОБА_7 ), який, в свою чергу, за неправомірну вигоду пообіцяв у справі за позовною заявою ОСОБА_7 прийняти позитивне рішення на користь останнього.
11.09.2017 року ОСОБА_5 за позитивне для ОСОБА_7 вирішення зазначеної позовної заяви, передав судді ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 4 000 грн., після чого на подвір`ї перед Мукачівським міськрайонним судом був затриманий слідчими прокуратури та співробітниками поліції.
У ході огляду ОСОБА_5 добровільно надав можливість експертам зробити змиви з рук, видав всі наявні в нього грошові кошти, а саме п`ять купюр одна номіналом 200 грн., одна номіналом 100 грн., одна номіналом 20 грн., одна номіналом 5 грн. та одна номіналом 1 грн., мобільний телефон «Nokia» серійний № НОМЕР_1 з сімкартою оператора «Водафон» № НОМЕР_2 , чорного кольору поліетиленову папку з документами, а саме клопотання від 11.09.2017 р. по судовій справі ОСОБА_7 № 303/2698-17-а на 1 арк., позовна заява ОСОБА_7 на 3 арк., заперечення по справі ОСОБА_7 на 2 арк., записка на 1 арк., проект протоколу від 12.09.2017 на 5 арк.
Вказані кошти по серіям та номерам не співпадають з коштами переданими ОСОБА_5 ОСОБА_7 , в якості неправомірної вигоди для судді ОСОБА_8 , не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, а тому, у відповідності до п.7 ст. 236 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном. Натомість є підстави вважати, що вказані грошові кошти здобуті злочинним шляхом, та є коштами, що були обміняні на предмет неправомірної вигоди, а тому на місці проведення обшуку були оглянуті, опечатані та вилучені і є коштами одержаними внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також майном, в яке було повністю перетворено предмет неправомірної вигоди (п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України).
Крім того, вказане майно тимчасово вилучене, оскільки є предметом кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, так як на аркушах фільтрувального паперу, за допомогою яких відібрано змиви з долонь рук ОСОБА_5 , можуть міститися сліди спецхімречовини (п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України), якою був оброблений предмет неправомірної вигоди.
Також засіб зв`язку - мобільний телефон ОСОБА_5 з СІМкартою, тимчасово вилучене майно, оскільки є засобом вчинення кримінального правопорушення (п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України), так як за його допомогою останній телефонував заявнику та судді ОСОБА_8 та домовлятись про деталі вчинення кримінального правопорушення.
11.09.2017р. о 15.00 год. ОСОБА_5 було викрито та затримано у порядку ст. 208 КПК України безпосередньо після вчинення злочину.
Цього ж дня, одразу після затримання ОСОБА_5 проведено обшук його службового кабінету № 18, розташованого у приміщенні Мукачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, що знаходиться за адресою м. Мукачево, вул. Миру, 151Ж Закарпатської області, в результаті чого виявлено та вилучено: довіреність на представництво інтересів ГУ Пенсійного фонду України в Закарпатській області №2837/09 від 20.03.2017; довіреність на представництво інтересів Мукачівського ОУ Пенсійного фонду України Закарпатської області №2253/10 від 03.04.2017; аркуш паперу з відомостями про сплату судового збору в сумі 640 гривень ОСОБА_7 (мешканцем АДРЕСА_1 ); службове посвідчення начальника юридичного відділу Мукачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області № 51, видане 31.03.2017 на імя ОСОБА_5 ; - грошові кошти в сумі 2970 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят) гривень та 50 Євро у конвертах з рукописними записами, в тому числі 4 купюри номіналом по 500 гривень із серійними номерами БР3520478, ЗГ2322965, ЗБ1142378 та ЛА7327953, які ОСОБА_5 в якості неправомірної вигоди отримав від ОСОБА_7 ; особова картка ОСОБА_5 його як державного службовця; копії паспорта громадянина України (національного та для виїзду за кордон) та картки платника податків (ідентифікаційного коду) на ім`я ОСОБА_5 ; документи, які стосуються судової справи за адміністративним позовом ОСОБА_7 до управління соціального захисту населення Мукачівської РДА, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, а в тому числі: 2 квитанції на послуги «Укрпошти» (на 2 арк.), заперечення від 31.07.2017 ОСОБА_7 на заперечення Управління соціального захисту населення Мукачівської РДА у справі №303/4013, адресоване судді ОСОБА_8 на 2 арк, заперечення № 05-10 від 26.07.2017 Управління соціального захисту населення Мукачівської РДА у справі №303/4013/17, адресоване судді ОСОБА_8 на 2 арк; копія довідки № 1114 від 26.06.2017, видана Мукачівським ОУ ПФ України Закарпатської області ОСОБА_7 про отримані суми пенсії у 2017 році у двох примірниках на 2 арк.; заява ОСОБА_7 від 29.06.2017 до Управління соціального захисту населення Мукачівської РДА про нарахування і виплату йому невиплаченої частини одноразової допомоги як інваліду війни за 2010-2017 роки на 1 арк.; узагальнення судової практики на 5 арк.;аркуш паперу із рукописними записами на 1 арк.
Вказані вище матеріальні об`єкти, відповідно до ст. 167 та ч.1 ст. 168 КПК України, є тимчасово вилученим майном у встановленому законом порядку.
Таким чином, слідчий вважає, що зазначені вилучені речі відповідають критеріям визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України, є речовими доказами у кримінальному провадженні та будуть використані органом досудового розслідування для доказування обставин даного кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи, що вилучені предмети містять ознаки передбачені ч. 1 ст. 98 КПК та визнані речовими доказами у провадженні, з метою запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, переміщення ,виникла необхідність у зверненні до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування, наявність обґрунтованих ризиків приховування, пошкодження або знищення з метою перешкоджання та встановленню інших обставин кримінального правопорушення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тому слідчий просить накласти арешт на майно тимчасово вилучене під час огляду на території Мукачівського місцевого суду в м.Мукачево по вул. Л.Толстого, 13а, від ОСОБА_5 .
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав та мотивів викладених у клопотанні. Зокрема вказав, що мобільний телефон з сім картою є засобом вчинення злочину так як за його допомогою останній телефонував заявнику та судді.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив клопотання слідчого задовольнити частково. Заперечив проти накладення арешту на грошові кошти, оскільки такі є особистими коштами ОСОБА_5 , на мобільний телефон «Nokia» оскільки такий є власністю дружини ОСОБА_5 , а записка на 1 арк. та проект протоколу від 12.09.2017 на 5 арк. не мають відношення до кримінального провадження, а відтак просив відмовити у накладенні арешту на вказані речі.
Власник майна ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав доводи захисника.
Заслухавши доводи прокурора, захисника, власника майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням прокуратури Закарпатської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000237 від 03.07.2017 року, попередня правова кваліфікаціяч.1 ст.14, ч.3 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження, 11.09.2017 року під час викриття особи , безпосереднього після вчинення кримінального правопорушення, було проведено огляд на території Мукачівського місцевого суду в м.Мукачево по вул. Л.Толстого, 13а, в ході якого від ОСОБА_5 вилучено : грошові кошти, а саме п`ять купюр одна номіналом 200 грн., одна номіналом 100 грн., одна номіналом 20 грн., одна номіналом 5 грн. та одна номіналом 1 грн., мобільний телефон «Nokia» серійний № НОМЕР_1 з сімкартою оператора «Водафон» № НОМЕР_2 , чорного кольору поліетиленову папку з документами, а саме клопотання від 11.09.2017 р. по судовій справі ОСОБА_7 № 303/2698-17-а на 1 арк., позовна заява ОСОБА_7 на 3 арк., заперечення по справі ОСОБА_7 на 2 арк., записка на 1 арк., проект протоколу від 12.09.2017 на 5 арк. та експертами зроблено змиви з рук.
Постановою старшого слідчого від 12.09.2017 року в порядку ст.ст. 98, 100, 110 КК України мобільний телефон «Nokia» серійний № НОМЕР_1 з сімкартою оператора «Водафон» № НОМЕР_2 , чорного кольору поліетиленову папку з документами, серед яких клопотання від 11.09.2017 по судовій справі ОСОБА_7 №303/2698-17-а на 1 арк., позовна заява ОСОБА_7 на 3 арк., заперечення по справі ОСОБА_7 на 2 арк., записка на 1 арк., проект протоколу від 12.09.2017 на 5 арк., а також змиви з обох долонь ОСОБА_5 та контрольний зразок фільтрованого паперу визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000237, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Таким чином, арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів (в тому числі цінних паперів, грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Під час розгляду клопотання прокурором доведено, що вилучені 11.09.2017 року у ході огляду на території Мукачівського місцевого суду в м.Мукачево по вул. Л.Толстого, 13а, від ОСОБА_5 грошові кошти, а саме п`ять купюр одна номіналом 200 грн., одна номіналом 100 грн., одна номіналом 20 грн., одна номіналом 5 грн. та одна номіналом 1 грн., мобільний телефон «Nokia» серійний № НОМЕР_1 з сімкартою оператора «Водафон» № НОМЕР_2 , чорного кольору поліетиленову папку з документами, а саме клопотання від 11.09.2017 р. по судовій справі ОСОБА_7 № 303/2698-17-а на 1 арк., позовна заява ОСОБА_7 на 3 арк., заперечення по справі ОСОБА_7 на 2 арк., записка на 1 арк., проект протоколу від 12.09.2017 на 5 арк., змиви з обох долонь ОСОБА_5 та контрольний зразок фільтрованого паперу мають значення речових доказів у кримінальному проваджені №0000237 та відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України та враховуючи, що слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, оскільки вилучення майна проведено згідно встановленої процедури, строк на звернення з клопотанням не порушений, враховуючи підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, приходжу до висновку, що клопотання про накладення арешту на вилучені 11.09.2017 року у ході проведення огляду на території Мукачівського місцевого суду в м.Мукачево по вул. Л.Толстого, 13а, від ОСОБА_5 речі підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду на території Мукачівського місцевого суду в м.Мукачево по вул. Л.Толстого, 13а, від ОСОБА_5 майно, а саме грошові кошти - п`ять купюр - одна номіналом 200 грн., одна номіналом 100 грн., одна номіналом 20 грн., одна номіналом 5 грн. та одна номіналом 1 грн., мобільний телефон «Nokia» серійний № НОМЕР_1 з сімкартою оператора «Водафон» № НОМЕР_2 , чорного кольору, поліетиленову папку з документами, серед яких клопотання від 11.09.2017 по судовій справі ОСОБА_7 №303/2698-17-а на 1 арк., позовна заява ОСОБА_7 на 3 арк., заперечення по справі ОСОБА_7 на 2 арк., записка на 1 арк., проект протоколу від 12.09.2017 на 5 арк., а також змиви з обох долонь ОСОБА_5 та контрольний зразок.

Копію ухвали вручити слідчому, прокурору, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 15.09.2017 року.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1