Справа № 713/264/18
Провадження №1-кс/713/54/18
УХВАЛА
іменем України
16.02.2018 м. Вижниця
Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , за участю підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вижниця клопотання заступника начальника СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, учасника бойових дій, раніше не судимого, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000576 від 25.12.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ Вижницького ВП ГУНП в Чернівецькій області звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В клопотанні зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 24 грудня 2017 року приблизно о 19-00 год. ОСОБА_4 , 1993 року народження, перебуваючи в будинку ОСОБА_6 , що за адресою АДРЕСА_2 , з надуманих мотивів, на грані раптово виниклих неприязних відносин, розпочав словесну суперечку із малознайомим ОСОБА_7 , в ході якої в коридорі будинку, ОСОБА_4 , переслідуючи мету умисного заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, протиправно, несподівано для ОСОБА_7 , наніс останньому декілька ударів із двох ударів кулаком правої руки в область обличчя. В результаті чого потерпілому ОСОБА_7 було завдано тілесні ушкодження у вигляді синців в параорбітальних ділянках, садна у зовнішнього кута лівого ока, на лівій брові, на кінчику носа, на слизовій правої щоки які згідно висновку судово-медичної експертизи, та висновку додаткової судово-медичної експертизи №13 від 24.01.2018 року, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.125 ч.1КК України, тобто умисні легкі тілесні ушкодження. 30.01.2018 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України. Його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілого, свідків, висновками експертизи та іншими доказами.

Зазначив, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, за яке передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення виправними роботами на строк до одного року, з метою попередження можливості підозрюваним ОСОБА_4 , переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчиняти інше кримінальне правопорушення у відношенні останнього слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що буде достатнім для забезпечення виконання останнім покладених на нього судом обов`язків та виконання процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні.

Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на термін два місяці та покласти наступні обов`язки: прибувати до визначеної службової особи з встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання та/або роботи.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 зазначав, що не ухилявся від слідства, не має наміру ухилятися від суду та бажає примиритися з потерпілим, зазначені в клопотанні обмеження і обов`язки буде дотримуватися.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор та слідчий обґрунтовують свої доводи, документів, суд дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Згідно ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора. Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1 , 258-258-5, 260, 261 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст.ст. 177, 194 КПК України, при розгляді клопотань про застосування будь-якого запобіжного заходу підставою для цього є сукупність двох факторів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вдатися до певних дій, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити будь-яку річ або документ, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З вивчених судом письмових доказів кримінального провадження вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України, у клопотанні слідчий, прокурор має не тільки перерахувати ризики, а й викласти обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох таких ризиків, зазначених у його клопотанні, з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини. Крім цього, він повинен обґрунтувати неможливість уникнення ризиків, указаних у клопотанні.

Разом з тим, зазначивши у клопотанні передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, ризики, а саме, можливість підозрюваному ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування або суду та вчиняти інше кримінальне правопорушення, слідчий на матеріали, які підтверджують наявність зазначених ризиків не послався і у судовому засіданні, прокурор ніяких доказів, на підтвердження існування цих ризиків, суду не надав.

Судом встановлено, що 30.01.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, останній тимчасово не працює, є учасником антитерористичної операції, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вину визнає, має намір примиритися з потерпілим, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, на виклики до слідчого з`являвся, не ухилявся від слідчих дій.

Відповідно ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 3 ст. 194 КПК України, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом.

Таким чином, враховуючи, що прокурор під час судового розгляду не довів наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду та вчиняти інше кримінальне правопорушення. клопотання заступника начальника СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176, 177, 178, 179, 184, 192-194, 196, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання заступника начальника СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1