Справа пр. №1-кс/756/2473/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2017 року м. Київ
Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , про арешт майна,
в с т а н о в и в:
Старший слідчий СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.
У подальшому ОСОБА_5 шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 у сумі 174100,00 грн та 600 доларів США.
16 грудня 2017 року під час проведення огляду місця події у квартирі АДРЕСА_1 слідчим СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 вилучено у ОСОБА_5 банківські картки, емітовані ПАТ КБ ПриватБанк (номер НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 ).
Постановою старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 від 16 грудня 2017 року згадані матеріальні об`єкти були визнані речовими доказами, а тому, покликаючись на ч. 3 ст. 170, ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно.
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про накладення арешту, просили суд його задовольнити.
Володілець майна у судове засідання не з`явивися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.
Заслухавши думку прокурора та слідчого, дослідивши клопотання, копії наданих документів, слідчим суддею встановлено наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
16 грудня 2017 року під час проведення огляду місця події у квартирі АДРЕСА_1 слідчим СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 тимчасово вилучено у ОСОБА_5 банківські картки, емітовані ПАТ КБ ПриватБанк (номер НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 ).
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Також слідчий суддя вважає за необхідне зазначити таке.
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 237 КПК України огляд з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Отже, законодавчі вимоги до клопотання про проведення обшуку та проведення огляду, переліку обставин, які підлягають доведенню слідчим, прокурором, при розгляді таких клопотань співпадають.
Ч. 2, ч. 3 ст. 234 КПК України передбачено, що обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді. У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Однак, у ч. 3 ст. 233 КПК України передбачено виняток з правила, закріпленого ч. 2 ст. 234 КПК України. Так, цією нормою визначено, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
Нормою ч. 1 ст. 233 КПК України передбачено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч. 3 цієї статті.
Таким чином, указаними положеннями унормовано здійснення проникнення до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, а не проведення огляду (обшуку) житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.
Слідчим не долучено до клопотання ухвалу слідчого судді про дозвіл на огляд квартири АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 87, 167, 170, 171, 172, 173, 233, 234, 236, 237, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , погодженого процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , про арешт майна вімовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1