Провадження № 1-кп/470/28/18
Справа № 485/1629/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2018 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , діючої на підставі доручення регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги № 014-0002187 від 18.08.2017 року та ордеру серії МК № 81348 від 13.11.2017 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000478, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2017, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Першотравневе Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, утриманців не маючого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 09.09.2010 Снігурівським районним судом Миколаївської області за ст.118 КК України до 2 років обмеження волі, звільненого 02.06.2011 умовно-достроково на 10 місяців 22 дня;

2) 03.10.2013 Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.125, ч.2 ст.125, ст.70 КК України до 160 годин громадських робіт;

3) 24.03.2015 Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 5 днів позбавлення волі, звільненого 02.06.2017 умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 25 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в тому, що

В С Т А Н О В И В:
13 серпня 2017 року близько 18 год. ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно таємно викрав з-під матрацу ліжка, на якому лежав, грошові кошти в сумі не менше 13 000 грн. Після чого, з місця вчинення злочину зник, а викраденими коштами розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, не визнав. Суду показав, що дійсно вживав із потерпілою горілку, а потім лежав в кімнаті на ліжку, але гроші не викрадав.

Проте його вина у вчинені цього злочину повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, 14.08.2017 року ОСОБА_4 звернулася до начальника Снігурівського ВП ГУ НП в Миколаївській області із письмовою заявою про вчинення крадіжки з її житлового будинку грошових коштів в сумі 13 000 грн. ( а. п. 76 ).

Будучи допитаною в судовому засіданні в якості потерпілої вона показала, що напередодні отримала розрахунок за оренду землі в розмірі 17 000 грн., які частково витратила, а залишок коштів купюрами по 100 і 200 грн. чоловік заховав під матрац. Увечері в гості прийшов ОСОБА_7 і ОСОБА_5 , з якими вона вживала спиртне. Останній продав чоловіку мобільний телефон, а потім попросив прилягти на те ліжко, де знаходились кошти. Вранці вона виявила крадіжку цих грошей та звернулася в поліцію із заявою на ОСОБА_5 , який там лежав.

Ці покази ОСОБА_4 повністю узгоджується із показами свідка ОСОБА_8 , який суду показав, що того вечора обвинувачений прийшов в гості з ОСОБА_7 та продав йому телефон за 1000 грн., якими він розрахувався по 200 грн. з червоного пакету, що знаходився під матрацом. Пив ОСОБА_5 тільки пиво, а потім попросився прилягти на те ліжко, де знаходились кошти. Вранці з дружиною він виявив крадіжку цих грошей.

Свідок ОСОБА_7 також суду підтвердив, що увечері приходив до тітки додому із ОСОБА_5 , де вживали горілку. Із собою нічого не придбавали, оскільки коштів не було, а тому ОСОБА_5 продав свій телефон ОСОБА_8 за 1000 грн. Вранці дізнався, що в тітки пропали гроші, які знаходились під матрацом.

14.08.2017 року слідчим слідчого відділення поліції оглянутий житловий будинок АДРЕСА_2 , зокрема, ліжко з матрацом в спальній кімнаті, та складено фототаблицю до нього ( а. п. 77-81 ), а 15.08.2017 року ОСОБА_4 добровільно видала працівникам поліції поліетиленовий пакет червоного кольору, з якого з її слів були викрадені кошти, та який слідчим слідчого відділення поліції був також оглянутий в присутності експерта-криміналіста, під час якого останнім з пакету виявлено та вилучено чотири сліди папілярних узорів пальців рук на клейку стрічку та поміщено до таблиці № 1 ( а. п. 82, 83, 84 ).

У відповідності з висновком дактилоскопічної експертизи № 1338 від 03.10.2017 року встановлено, що із двох придатних для ідентифікації слідів, один слід папілярного узору пальця руки з розмірами 17х18 мм, відкопійований на відрізок клейкої стрічки з розмірами 24х42 мм, залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_5 ( а. п. 104-112 ).

18.08.2017 року під час обшуку у затриманого в порядку п. 2 ч.1 ст.208 КПК ОСОБА_5 виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Bravis F241» та грошові кошти в сумі 1391 грн., з яких: тринадцять купюр номіналом по 100 грн., одна - номіналом по 50 грн., дві - номіналом по 20 грн. і одна - номіналом в 1 грн. ( а. п. 142-143 ).

Посилання ОСОБА_5 та його матері, ОСОБА_9 , в судовому засіданні на те, що вказані кошти належать обвинуваченому, оскільки були отримані напередодні як плату за оренду земельного паю, спростовуються показами свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні показав, що працює сільським головою та дійсно сплатив через дружину такі кошти вказаним особам як плату за землю, але купюрами не по 100 грн., які були вилучені у ОСОБА_5 , а номіналом по 50 грн., що не узгоджується із протоколом його затримання та обшуку ( а. п. 142-143 ), а тому судом відкидаються як недостовірні.

Клопотання захисника ОСОБА_11 про необхідність визнання недопустимими доказами заяви потерпілої про добровільну видачу та протоколу огляду пакету від 15.08.2017 року, висновку експерта № 1338 від 03.10.2017 року, де зазначено, що чотири сліди папілярних узорів пальців рук вилучені під час огляду місця події, задоволенню не підлягає, оскільки ці слідчі дії проведено у відповідності з вимогами ст. ст. 237, 242 КПК України, а зі змісту показів слідчої ОСОБА_12 в судовому засіданні слідує, що під час огляду нею пакету був присутній експерт-криміналіст ОСОБА_13 , який помилково зазначив в додатку, що ці сліди пальців рук були вилучені під час огляду місця події 15.08.2017 року. Крім цього, посилання судового експерта ОСОБА_14 у резолютивній частині свого висновку на три сліди папілярних узорів, ніяким чином не спростовує того факту, що один слід на пакеті залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_5 ( а. п. 112-зв.).

Тому ці факти та обставини в їх сукупності свідчать про те, що дану крадіжку вчинив саме ОСОБА_5 , в якого вбачається корисливий мотив, тобто відсутність коштів перед злочином та їх поява після крадіжки номіналом, переважно в 100 грн., а також дані про перебування тільки ним в кімнаті на ліжку, під матрацом якого ці кошти були заховані, та наявність сліду пальця його руки на поверхні поліетиленового пакету, з якого вони були вилучені.

Таким чином, вину ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину суд знаходить доведеною, а його покази сприймає як намагання уникнути відповідальності. Такі його дії судом кваліфікуються - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто за ч.2 ст.185 КК України.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, останній раз - 24.03.2015 року вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 5 днів позбавлення волі, звільнений 02.06.2017 року на підставі ухвали Новобузького районного суду Миколаївської області від 25.05.2017 року умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 25 днів і знову вчинив умисний злочин в період цього строку, про що свідчить вимога про судимість та копії вироків і ухвала суду на а. п. 127-128, 130-132, 133-134, 135-136, 138. На обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває ( а. п. 118, 120-121 ), а згідно характеристики Першотравневого сільського голови проживає в селі з 03.07.2017 року в будинку матері, проте скарг на його поведінку до сільської ради не надходило та, відповідно, на комісіях він не розглядався ( а. п. 115,116 ). У відповідності з довідкою військового комісара слідує, що Снігурівською районною призовною комісією 05.02.2008 року визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено здатним у воєнний час за ст.20 б гр. ? наказу МОУ № 2-1994 р. (легка розумова відсталість у формі дебільності у помірно вираженому і легкому ступені).

Однак згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 321 від 29.09.2017 року встановлено, що ОСОБА_5 будь-яким психічним захворюванням, розумовою відсталістю, не страждає і не страждав раніше. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, він міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом визнається вчинення злочину щодо особи похилого віку, якою є пенсіонерка ОСОБА_4 , та особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, а обставин, що пом`якшують йому покарання судом не встановлено.

Враховуючи ці обставини, а також те, що ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, і його поведінка свідчить про підвищену соціальну небезпечність, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді реального позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК, оскільки потерпіла ОСОБА_4 не наполягала на більш суворому покаранні винного, яке буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_5 нових злочинів.

Крім цього, оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин 13.08.2017 року, тобто в період невідбутого строку покарання після умовно-дострокового звільнення, то покарання йому слід призначити за сукупності вироків, адже відповідно до вимог ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

За змістом ст.71 КК України слідує, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, а остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеному у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Крім того, згідно роз`яснень, що містяться в п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статі 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначається більш м`які види покарання.

Обраний ОСОБА_5 та продовжений судом до 10.03.2018 року запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити попередній до набрання вироком законної сили, що відповідає положенням п.2 ч.4 ст.374 КПК України.

Згідно з п. п. 4, 5 ст.100 КПК України, речові докази по справі, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Снігурівського ВП ГУ НП в Миколаївській області, а саме: мобільний телефон марки «Bravis F241» слід повернути обвинуваченому ОСОБА_5 , а грошові кошти в сумі 1391 грн. - повернути потерпілій ОСОБА_4 , арешт цього майна, згідно ухвали слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11.09.2017 року, скасувати.

А поліетиленовий пакет червоного кольору підлягає залишенню в матеріалах справи.

У відповідності з ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової дактилоскопічної експертизи № 1338 від 03.10.2017 року в розмірі 989,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_15 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 24.03.2015 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців і 25 (двадцять п`ять) днів позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою, а строк відбуття покарання засудженому рахувати з 18 серпня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової дактилоскопічної експертизи № 1338 від 03.10.2017 року в розмірі 989,60 грн.

Речові докази по справі, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Снігурівського ВП ГУ НП в Миколаївській області, а саме: мобільний телефон марки «Bravis F241» - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 , а грошові кошти в сумі 1391 грн. - повернути потерпілій ОСОБА_4 як власнику, а арешт цього майна, згідно ухвали слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11.09.2017 року, скасувати.

Речові докази по справі, а саме: поліетиленовий пакет червоного кольору - залишити в матеріалах справи.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1