ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8369/15-к
провадження № 1-кп/753/41/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" січня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2

з участю захисника ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 24.02.2004 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ст. 304 КК України до 4 років позбавлення волі; 03.02.2006 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 186, ст. 304 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі; 25.06.2007 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 296 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Борисполя, Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: 01.06.2009 року Бориспільським районним судом Київської області, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців; 12.08.2010 року Бориспільським районним Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі; 12.08.2010 року Бориспільським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненого 07.04.2014 року на підставі ст. 81 КК України з невідбутим строком 1 рік 10 місяців 27 днів,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України.
ВСТАНОВИВ:
10.03.2015 року приблизно о 20 годині 10 хвилин ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи в будинку №36 по вул. Урлівська в м. Києві, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном шляхом розбою, за попередньою змовою між собою, з погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я, вчинили напад на раніше незнайому ОСОБА_8 .
Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 10.03.2015 приблизно о 20 годині 10 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Урлівська, 36, побачили потерпілу ОСОБА_8 , яка заходила до під`їзду №1 вказаного будинку. Діючи узгоджено та обопільно, з метою заволодіння чужим майном шляхом розбою, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прослідували за ОСОБА_8 та разом з нею зайшли до вантажного ліфту в під`їзді №1 будинку АДРЕСА_4 . Піднявшись з останньою на 10 поверх вказаного будинку, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оточили ОСОБА_8 з різних сторін, схопивши її під руки. Після чого, ОСОБА_6 для залякування ОСОБА_8 та подолання її можливого опору, тримаючи її під ліву руку, з лівої сторони тулуба приставив невідомий предмет, схожий на ніж та з погрозою застосувати вказаний предмет наказав ОСОБА_8 віддати всі цінні речі, а саме гроші та ювелірні вироби, на що вона відповіла що вони в неї відсутні. ОСОБА_7 при цьому знаходився поруч та тримав ОСОБА_8 під праву руку з іншої сторони, діючи узгоджено, прикривав незаконні дії ОСОБА_6 .
Після чого, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , користуючись тим що воля потерпілої ОСОБА_8 до опору була повністю подавлена вчиненим відносно неї нападом, яка, сприймаючи погрози та дії нападників, як небезпечні для свого здоров`я, відкрито заволоділи майном потерпілої ОСОБА_8 , а саме: плойкою жіночою, чорною кольору, вартістю 350 грн; чорною шкіряною жіночою сумкою, вартістю 3500 гривень, в якій знаходилось: гаманець, бежевого кольору, вартістю 300 гривень, в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 250 гривень; мобільний телефон Iphone 5, білого кольору, вартістю 10 000 гривень, в чохлі прозорого кольору, вартістю 150 гривень; мобільний телефон Iphone 4, білого кольору, вартістю 5000 гривень, косметичний набір для жінок, вартістю 500 гривень; посвідчення працівника Генеральної прокуратури України, перепустка, магнітний пропуск, електронна медична картка, магнітний ключ, дисконтні картки, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють.
Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 20050 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою винуватість частково, показав, що в день, коли сталась подія він разом з ОСОБА_7 зустрівся на Позняках, вони говорили з приводу роботи. Коли вирішили їхати додому, виявилось що у них не має коштів на проїзд. Тому вони пішли в ломбард, де ОСОБА_6 хотів закласти телефон, але його не взяли. Після цього, ОСОБА_6 вирішив піти до друга. Вони підійшли вдвох до під`їзду, чекали, щоб відкрились двері в під`їзді. Якраз в цей час зайшла дівчина, і вони зайшли за нею. У ОСОБА_6 виник умисел забрати у неї сумку. Між ним та ОСОБА_9 домовленості про викрадення сумки і потерпілої не було. Вони зайшли в ліфт, разом з потерпілою та ще іншими жінками. На 5-му поверсі жінки вийшли, а вони з потерпілою поїхали на 10 поверх. Вийшовши з ліфту ОСОБА_6 зрозумів, що він прийшов не в той будинок, потерпіла якраз йшла до дверей. Петренко стояв біля ліфту. ОСОБА_6 запитав у потерпілої чи не знає вона де проживає хлопець з дівчиною. Вона відповіла ні і в цей час ОСОБА_6 сказав їй віддати сумку і вона це зробила. Коли ОСОБА_6 пішов, вона побігла за ним та намагалась вирвати сумку. Обвинувачений вказав, що міг її штовхнути коли потерпіла намагалась вирвати сумку, але ніж він не приставляв. Петренко злякався, коли побачив, що робить ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вибігли з під`їзду, та побігли до зупинки, щоб поїхати куди не-будь на маршрутці. Весь час, коли вони бігли, а потім їхали за ними їхав хтось на велосипеді і говорив по телефону. ОСОБА_6 вказав, що визнає свою винуватість у вчиненні грабежу.
Обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою винуватість у вчиненому злочині частково, вказав, що в день події ОСОБА_6 запропонував поїхати йому до м. Києва. В Києві ОСОБА_6 зустрівся з другом, а потім запропонував зайти ще в одне місце. Вони зайшли до під`їзду, зайшли в ліфт та піднялись на якийсь поверх. В ліфті з ними було ще 3 чоловіки. Також з ними в ліфті була потерпіла, коли вона вийшла, то пішла направо, а ОСОБА_6 вийшов з ліфту і пішов наліво. ОСОБА_7 в цей час стояв біля ліфту. ОСОБА_6 сказав, що це не той під`їзд, а потім притягнув потерпілу разом з сумкою до ліфту. Потерпіла тримала сумку, а ОСОБА_10 намагався її відібрати, насильства і погроз він не вчиняв, ніж не доставав і не погрожував ним. Потім ОСОБА_6 вирвав сумку і віддав її ОСОБА_7 , оскільки у нього в руках були телефони. Після цього вони вибігли з під`їзду та почали тікати. Вони сіли в маршрутку і почали роздивлятись що в ній. Там же їх затримали працівники поліції. ОСОБА_7 вказав, що визнає свою винуватість у вчиненні грабежу.
Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченими у скоєнні розбійного нападу, вина обвинувачених знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду та підтверджується наступними доказами.
Потерпіла ОСОБА_8 в суді показала, що в день події вона йшла з роботи, зайшла в під`їзд, сіла в ліфт, в який одразу заскочило 2 особи ОСОБА_10 і ОСОБА_9 . Коли ОСОБА_8 вийшла з ліфту на своєму поверсі, обвинувачені вискочили за нею, один з них дістав ніж, і сказав, щоб вона дістала гроші, золото. Потерпіла відповіла, що у неї нічого немає. Обвинувачені почали шукати сходинкову клітину, кричали, що ОСОБА_8 знайшла гроші та золото. Коли вона знову відповіла, що у неї немає нічого, інший, який був без ножа вдарив її. Після, у неї з рук вирвали сумку, хтось з обвинувачених викликав ліфт і таким чином вони втекли. ОСОБА_8 швидко спустилась, підійшла до консьєржа, запитала, чи вона не бачила двох осіб. Консьєрж відповіла, що бачила, і вони почали шукати їх. Після хтось викликав працівників міліції, які затримали обвинувачених.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що весною 2015 року він проходив по вул. Урлівській і побачив ОСОБА_9 , який був пристебнутий біля забору кайданами, у нього в руках було жіноче портмоне та сумка. До ОСОБА_11 підійшли працівники міліції та попросили побути понятим. З приводу чого позвали ОСОБА_12 та чи роз`яснювали йому права, свідок не пам`ятає. Працівники поліції писали протокол, який ОСОБА_11 підписав але не читав. Психологічний та фізичний тиск на ОСОБА_7 не здійснювався. Обвинуваченого ОСОБА_6 свідок не бачив.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що точно дати не пам`ятає, у 2015 році йшов додому, коли працівники міліції попросили його побути понятим. За крадіжку речей у жінки був затриманий ОСОБА_6 , він стояв в наручниках. Його попросили діставати речі з сумки і розповідати, як все було. ОСОБА_6 розповідав, що він їхав з жінкою в ліфті, коли вона вийшла ОСОБА_10 дістав ніж і напав на жінку. Коли ОСОБА_10 діставав речі, працівники міліції складали протокол. ОСОБА_13 вказав, що він підписував протокол, в ньому все було вказано вірно. Ніякого тиску на обвинуваченого працівниками поліції не здійснювалось.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засідання показав, що дати, коли сталась подія не пам`ятає, він перебував за адресою: м. Київ, вул. Урлівська, 36 та побачив двох хлопців, які слідкували за дівчиною. Один йшов десь за 10 метрів за потерпілою, і інший далі. Вони підловили момент, коли відчинились двері під`їзду і зайшли за нею. Через 5 хвилин вони вибігли з під`їзду, у одного під рукою був предмет, схожий на сумку, вони підбігли на зупинку подивились що в сумці, забрали речі і викинули її. Потім пішли в напрямку вул. Урлівської, щоб сісти на таксі, але таксист їх не взяв. Тому вони сіли в маршрутку. Свідок ОСОБА_14 весь час їхав за ними на велосипеді. Коли обвинувачених затримали, слідчі оглядали їх, у одного знайшли ніж. Потерпіла була в шоці, вона говорила, що обвинувачені зайшли за нею в ліфт і на поверсі напали, забрали особисті речі.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що бачив обвинувачених один раз, коли був запрошеним в якості понятого на огляд обвинувачених. Під час даної дії свідку були роз`яснені права та обов`язки. Під час огляду обвинувачені діставали з сумки речі, а працівники міліції писали протокол. Це все відбувалось на вул. Урлівській. Обвинувачені зізнались, що викрали сумку у дівчини, ОСОБА_6 сказав, що приставляв до потерпілої ніж, розповідав, як вони слідкували за потерпілою, як їхали в ліфті. Петренко просто стояв, а потім його посадили в автомобіль. Коли вони тікали, то якийсь хлопець на велосипеді наздогнав їх.

В судовому засіданні, в порядку встановленому ст. 358 КПК України досліджені документи.
Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.03.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_8 заявила, що 10.03.2015 року приблизно о 20.10 годині за адресою: м. Київ, вул. Урлівська, 36 у першому під`їзді, на 10 поверсі двоє невідомих під погрозою ножа заволоділи сумкою і особистим її майном.

Протокол огляду місця події від 10.03.2015 року, відповідно до якого предметом огляду являється ділянка на вул. Урлівській, 34. На ній стоїть ОСОБА_6 у якого в руках знаходиться плойка чорного кольору. Як пояснив ОСОБА_6 , дану плойку він викрав шляхом розбою у жінки в будинку АДРЕСА_4 . В ході огляду речей ОСОБА_6 було виявлено телефон «Нокіа», чохол для мобільного телефону «Iphone», купюри номіналом 20 грн. 1 штука,, купюри номіналом 2 грн.- 2 штуки, магнітний пропуск, електронна медична картка, дисконтна карта в аптеку, дисконтні картки, як пояснив ОСОБА_6 дані речі він викрав шляхом розбою у невідомої жінки.

Протокол огляду місця події від 10.03.2015 року, відповідно до якого предметом огляду являється ділянка на АДРЕСА_4 . Біля стовпчика біля паркану виявлено купюру номіналом в 2 грн., в середині яких лежить предмет, схожий на ніж, складний металевий. Поряд з ножем стоїть ОСОБА_7 , який пояснив, що даний предмет належить ОСОБА_6 , який є спільником та за допомогою якого останній вчинив розбійний напад. В ході огляду даного громадянина було виявлено косметичку чорного кольору з фіолетовими написами та фіолетовою застібкою, в середині якої знаходиться косметика, шкіряна обложка червоного кольору з написом «Прокуратура України», в середині якого виявлено службове посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , магнітний ключ, мобільний телефон «Iphone 5», гаманець золотистого кольору, як повідомив ОСОБА_7 , дані речі він спільно з ОСОБА_6 відібрали у жінки під погрозою ножа. В ході проведення поверхневого огляду в правій кишені ОСОБА_7 пакетик, два згортки помаранчевого кольору, ікона, візитки та папірці білого кольору, як пояснив ОСОБА_7 дані речі з сумочки, яку забрали у жінки. В ході огляду сумочки було виявлено: грошові кошти номіналом 1 долар США 1 шт., номіналом 200 грн. 1 шт., номіналом 20 грн. -2 шт., номіналом 10 грн. 2 шт., номіналом 2 грн. 3 шт., номіналом 1 грн. 5 штук, квитанція ломбарду «Скарбниця». мобільний телефон «Нокіа» чорного кольору, як пояснив ОСОБА_7 грошові кошти знаходились в сумочці, яку він викрав, мобільний телефон належить останньому.

Протокол огляду предмету від 20.03.2015 року, відповідно до якого оглянуто розкладний ніж, вилучений протоколом огляду місця події від 10.03.2015 року по вул. Урлівській, 36.

Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтверджується:
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10.03.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_8 серед пред`явлених осіб, впізнала ОСОБА_6 як особу, яка здійснила на неї напад.
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10.03.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_14 серед пред`явлених осіб, впізнав ОСОБА_6 як одного з чоловіків, які можливо викрали особисті речі потерпілої.
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10.03.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_8 серед пред`явлених осіб, впізнала ОСОБА_7 як одного з осіб, які вчинили на неї розбійний напад з погрозою застосування фізичного насильства.
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10.03.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_14 серед пред`явлених осіб, впізнав ОСОБА_7 як одного з можливих нападників на потерпілу, які тікали з буд. АДРЕСА_4 , після вчиненого.
Оцінюючи покази обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про те, що в них не було попередньої змови на вчинення нападу на потерпілу, що вони просто викрали у неї сумку, ніхто ніякого ножа не застосовував, суд ставиться до них критично, оскільки вони спростовуються зібраними у справі доказами, а саме показами потерпілї ОСОБА_8 , яка безсумнівно, категорично вказала на те, що в руках у ОСОБА_6 був саме ніж, що інший обвинувачений ОСОБА_7 вдарив її в обличчя. Зазначені покази обвинувачених суд розцінює як обрану ними позицію захисту з метою уникнення від відповідальності і покарання за вчинений тяжкий злочин.
Крім того, доводи захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що зібрані докази, а саме протоколи огляду місця події від 10.03.2015 року, протоколи пред`явлення особи для впізнання від 10.03.2015 року, в яких зазначено про вилучення ножа, майна належного потерпілій є недопустимими доказами, так як здобуті з порушенням вимог КПК України, суд не бере до уваги оскільки доказів, які б спростовували викладене в вищевказаних протоколах захисниками надано суду не було.
Таким чином, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своїми умисними діями вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченим судом не встановлено.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим судом не встановлено.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти власності, який відноситься до тяжких злочинів, його особу, що раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, і вважає необхідним, з урахуванням його ролі у скоєнні злочину, обрати йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до тяжких злочинів, його особу, що раніше неодноразово судимий за скоєння умисних злочинів, останній раз засуджений 12.08.2010 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі, 07.04.2014 року звільнений з невідбутим строком 1 рік 10 місяців 27 днів. Оскільки, обвинувачений ОСОБА_7 не відбув покарання за попереднім вироком, то остаточне покарання суд визначає на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.
ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у виді 7 ( семи) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_7 покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області остаточно до відбуття ОСОБА_7 призначити 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.
На підставі ст. 72 КК України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у строк покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 10.03.2015 року по 20.06.2017 року.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відраховувати з 10 березня 2015 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Речові докази: плойка чорного кольору, чохол від мобільного телефону, дисконтна картка, магнітний пропуск, магнітний ключ, електронна медична карта, косметичний набір чорного кольору, посвідчення прокурор ГПУ на ім`я ОСОБА_8 , мобільний телефон «Iphone», гаманець сірого кольору, грошові кошти в сумі 250 гривень, залишити у власності ОСОБА_8 , сірий металевий розкладний ніж, який знаходиться в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУ НП у м. Києві знищити.
Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави 2701 гривень 92 копійки за проведення експертиз.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
СУДДЯ: