АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 659/412/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: № 11-кп/791/364/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 309 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
адвоката: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора зі змінами внесеними заступником прокурора Херсонської області на вирок Іванівського районного суду Херсонської області від 02 лютого 2018 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нижні Сірогози Нижньосірогозького району Херсонської області, громадянина України, проживаючого:АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Іванівського районного суду Херсонської області від 02 лютого 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,та призначено покарання у вигляді у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 не обраний.
Вирішено питання про судові витрати та речові докази.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим в тому, що вінза місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , умисно, без мети збуту, зберігав наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 34,81 г до 27 травня 2017 року, коли в ході проведення обшуку вказаний наркотичний засіб був виявлений та вилучений працівниками поліції.
Дії обвинуваченого судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
В апеляційній скарзі прокурор у провадженні просив вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. В решті вирок залишити без змін .
У змінах до апеляційної скарги заступник прокурора Херсонської області відмовився від необхідності скасування вироку з підстав м`якості призначеного покарання.
Просить вирок щодо ОСОБА_7 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання за ст. 309 ч 1 КК у виді штрафу на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Вказує, що обвинувачений на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» мав на утриманні неповнолітню дитину. Проте, суд не з`ясував питання про можливість застосування відносно обвинуваченого акту амністії, чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що є підставою для зміни рішення.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу зі змінами , обвинуваченого та його захисника, які просили застосувати акт амністії, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Висновки суду про доведеність винуватості у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст.309 КК України, в апеляційній скарзі зі змінами не оспорюються.
Як видно зі змісту внесених до апеляційної скарги змін, апелянт посилається на те, що суд безпідставно не застосував до обвинуваченого Закон України « Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також за ініціативою обвинуваченого чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Амністія застосовується на підставі згоди особи в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.
Як вбачається з матеріалів провадження, під час судового розгляду в суді першої інстанції ані прокурор, ані обвинувачений не заявляли клопотань про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому доводи апеляційної скарги про те, що суд, ухвалюючи вирок, порушив вимоги Закону України про кримінальну відповідальність є безпідставними, оскільки суд за власною ініціативою не має ініціювати вирішення питання звільнення особи від відбування призначеного покарання за амністією.
Враховуючи , що за відсутності заяви прокурора чи обвинуваченого про застосування акту амністію суд не мав правових підстав звільняти обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни оскаржуваного вироку , як про те просить апелянт.
За таких обставин , висловлене у змінах до в апеляційної скарги прохання звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання за амністією, колегія суддів розцінює як клопотання подане стороною обвинувачення на стадії апеляційного розгляду.
Разом зі змінами до апеляційної скарги прокурор надав письмову заяву обвинуваченого про застосування до нього амністії та документи які підтверджують , що ОСОБА_7 має неповнолітню дитину- ОСОБА_9 15.12.2010 року , щодо якої не позбавлений батьківських прав.
Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку мають дітей, яким не виповнилося 18 років, і щодо яких вони не позбавлені батьківських прав.
Враховуючи , що ОСОБА_7 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», а саме 07.09.2017 року мав неповнолітню дитину , надав свою згоду на застосування до нього акту амністії, він може бути звільнений від відбування призначеного йому за оскаржуваним вироком покарання.
Апеляційну скаргу , з огляду на викладене, належить задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 376 ч 2, ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора зі змінами внесеними заступником прокурора Херсонської області задовольнити частково.

Вирок Іванівського районного суду Херсонської області від 02 лютого 2018 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного за цим вироком покарання за ч.1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і з цього часу протягом 3-х місяців може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду.

Судді: (три підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Копія вірна, ухвала набирає законної сили 26.04.2018 року

Суддя: ОСОБА_2