Провадження № 1-в/643/421/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.11.2017 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження у кримінальній справі № 10050038, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаною заявою в обґрунтування якої зазначила, що їй та її синові ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 на яку постановою слідчого по ОВС СУ УМВС України в Харківській області ОСОБА_5 від 08.07.2005 накладений арешт у кримінальній справі № 10050038.

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 12.07.2007 у вказаній вище кримінальній справі ОСОБА_3 засуджено до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 06.12.2010 вона звільнена від призначеного покарання умовно-достроково.

Заявниця вказує, що є інвалідом 1-ї групи, вказана квартира є її постійним місцем проживання і не конфіскована, хоча з моменту ухвалення вироку минуло більш ніж 10-ть років, тобто пройшли строки виконання судового рішення і просить скасувати арешт зазначеної квартири, так як він позбавляє права розпорядження власністю.

До суду сторони не з`явились, прокурор просив розглянути справу у свою відсутність та відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на те, що вирок в частині конфіскації майна ОСОБА_6 досі не виконано.

Від представника Московського відділу ДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі Відділ ДВС) надійшли письмові пояснення з яких вбачається, що на теперішній час виконавче провадження стосовно конфіскації майна ОСОБА_6 у Відділі ДВС не перебуває, перевірити його стан та відомості про передачу іншому державному виконавцю неможливо через сплив термінів зберігання відповідних документів. Разом з тим до Московського районного суду м. Харкова направлена заява про видачу дублікату виконавчого документу.

Розглянувши заяву, суд дійшов наступного: згідно ч. 9 Розділу ХI «Перехідні положення» КПК України в редакції від 13.04.2012 запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 409 КПК України (в редакції 1960 року) питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок. Порядок вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, передбачений ст. 411 КПК України 1960 року.

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 12.07.2007 ОСОБА_7 (на теперішній час ОСОБА_8 ) визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28, ст. 353 КК України та із застосуванням ст.ст. 69, 70 КК України призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Вирок набрав законної сили згідно ухвали апеляційного суду Харківської області від 26.02.2009 і в частині кінцевого покарання, призначеного ОСОБА_3 , не був змінений під час касаційного провадження Верховним судом України.

Постановою головного державного виконавця Московського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_9 від 01.08.2009 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 1-204 від 15.05.2009 про конфіскацію всього майна, належного ОСОБА_7 , на користь держави, разом з тим відомостей про виконання вироку матеріали справи не містять (т. 19, а.с. 498).

Як вбачається з листа та пояснень вповноважених осіб Відділу ДВС на теперішній час виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1-204 від 15.05.2009 на виконанні не перебуває, витяг з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень свідчить що виконавче провадження завершено, разом з тим стан виконавчої дії зазначений як актуальний.

У всякому разі, постанова про завершення виконавчого провадження суду не надана, підстави цього суду не відомі, тоді як положення п. 4 ч. 1 ст. 80 КК України передбачають, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом десяти років у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин.
Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що вирок відносно ОСОБА_7 набрав законної сили 26.02.2009 і з того моменту не минуло 10 років, підстав для скасування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту квартири АДРЕСА_1 не має.

З такою заявою може звернутись інший співвласник майна, проте в межах скасування арешту квартири у частці, що йому належить.

Керуючись ст.ст. 409, 411 КПК України (в редакції 1960 року), ст. 80 КК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження у кримінальній справі № 10050038, а саме скасування арешту квартири АДРЕСА_1 залишити без задоволення.

Копію ухвали направити заявнику та заінтересованим особам.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 15 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1