ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.12.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000252 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, перебуває в цивільному шлюбі, працюючого неофіційно, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

за ст. 407 ч.3 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

в с т а н о в и в :
30 серпня 2014 року військовозобов`язаного ОСОБА_5 , на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 21 липня 2014 року № 607/2014, призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу у Збройні Сили України за призовом під час мобілізації, на особливий період, та того ж дня направлено для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), де солдат ОСОБА_5 проходив військову службу до 16 вересня 2014 року, після чого його було переведено до військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ).

16 вересня 2014 року наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 2 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду снайпера 2 аеромобільно-десантного взводу і аеромобільно-десантної роти військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

Відповідно до вимог ст.ст. 17,65,68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України; ст.ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Згідно вимог ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та Законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Разом з тим, відповідно до ст.ст. 11,16,30,35,37,127,128,262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Військової присяги, Конституції України, законів України та статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, а після виписки з лікувального закладу він самостійно направляється у військову частину, з якої прибув.

Однак, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях та тимчасово ухилитися від військової служби за наступних обставин.

Так, 17 вересня 2014 року солдата ОСОБА_5 направлено на стаціонарне лікування до військової частини НОМЕР_3 , дислокованої в АДРЕСА_4 , де останній перебував на лікуванні в період з 19 по 24 вересня 2014 року, після чого був виписаний за порушення госпітального режиму.

Однак, 25 вересня 2014 року о 08 годині солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, на особливий період, в порушення ст.ст.17,65,68 Конституції України, ст.ст.11,16,30,35,37,127,128,262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу та маючи реальну можливість для цього, незаконно припинив виконувати свій конституційних обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, не з`явився вчасно на службу з лікування до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокувалася за адресою АДРЕСА_3 , та проводив час на власний розсуд до 26 листопада 2017 року.

За час відсутності у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним нез`явленні вчасно на службу та його причини, не повідомив та проводив час на власний розсуд. 26 листопада 2017 року о 13 годині ОСОБА_5 прибув до військової прокуратури Житомирського гарнізону та повідомив про вчинене нез`явлення вчасно на службу.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив, що дійсно після виписки з шпиталю він не прибув до військової частини, оскільки ще не долікувався. Але й після одужання він не повернувся до частини. Щиро розкаюється у вчиненому злочині та просить суворо не карати.

У зв`язку з не оспорюванням обвинуваченим фактичних обставин за згодою учасників процесу, ухвалою суду було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ст. 407 ч.3 КК України, які виразилися у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ч.3 ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, характеризується посередньо, має молодий вік, критично ставиться до вчиненого.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання в межах санкції статті з застосуванням положень ст. ст. 75,76 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Підстав для зміни обраного запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.3 КК України і призначити йому покарання за цим законом у вигляді 2 (двох) років позбавленні волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо від протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважені органи з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , до вступу вироку в законну силу, залишити без змін - у вигляді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної скарги.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

СУДДЯ: ОСОБА_1