Дата документу Справа № 337/3654/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/1020/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №337/3654/16-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК України
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2017 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Запоріжжя, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною і засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винною і засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

26.07.2016 року приблизно о 02.00 год., знаходячись біля першого під`їзду будинку №24 по вул.Новгородська в м.Запоріжжі, ОСОБА_8 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи умисно, з корисливих мотивів, штовхнула ОСОБА_9 у груди, від чого останній впав на асфальт спиною, отримавши садна в області лівого плеча, після чого ОСОБА_8 забрала з правої руки ОСОБА_9 мобільний телефон «Samsung GTS 3100», вартістю 450,00 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Лайф», вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходилось грошові кошти в сумі 50 грн.

Заволодівши викраденим та отримавши його у своє розпорядження, ОСОБА_8 зникла з місця вчинення злочину, чим спричинила потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 510,00 грн.

Крім того, 15.09.2016 року приблизно о 14.14 год., знаходячись на першому поверсі «Малої гуманітарної академії №9», яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом ривку за ручку двері шафи для тимчасового зберігання речей №138, яка має засіб охорони від доступу сторонніх осіб у вигляді замка, пошкодивши замок шафи та відчинивши її, викрала звідти пару жіночих кросівок «Nike AIR MAX», 37-го розміру, вартістю 500,00 грн., які належать ОСОБА_10 .

Заволодівши викраденим та отримавши його у своє розпорядження, ОСОБА_8 зникла з місця вчинення злочину, чим спричинила потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 500,00 грн.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого; за ч.3 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до сховища.

Їй призначено покарання:

- за ч.3 ст.185 КК у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК обвинувачена звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК.

Вирішено питання про запобіжний захід, речові докази.

В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_8 рішенням суду через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої, просить його скасувати. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.186 КК у виді 4 років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка повністю підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги; обвинувачену і її захисника, які заперечили проти задоволення скарги та просили вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду залишити без змін.

Подія злочинів, доведеність винуватості ОСОБА_8 у їх вчиненні, кримінально-правова оцінка її діянь, а також вид і розмір призначеного покарання в апеляційному порядку не оскаржені. В зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст. 404 КПК, вирок суду в цій частині не переглядався.
Вимагаючи призначити ОСОБА_8 більш суворе покарання, прокурор виходив з того, що звільняючи обвинувачену від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК, суд недостатньо врахував тяжкість, суспільну небезпеку та обставини вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима та ці судимості не зняті і не погашені. Після звільнення з місць позбавлення волі обвинувачена на шлях виправлення не стала та вчинила ряд тяжких злочинів, що свідчить, на переконання прокурора, про антисоціальну направленість особи ОСОБА_8 . Крім того, відшкодування шкоди потерпілим, на що послався суд, відбулося шляхом відшукування викраденого майна органами досудового розслідування та повернення його потерпілим, а не добровільним відшкодуванням з боку обвинуваченої.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, судова колегія не може погодитись з такими вимогами з огляду на наступне.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Мотивуючи своє рішення про призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень, які віднесено до тяжких злочинів. Суд прийняв до уваги особу винної, яка раніше була засуджена за скоєння злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних речовин. У зв`язку з чим судом обґрунтовано прийнято рішення про призначення покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років суд вправі прийняти рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, якщо з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Апеляційний суд вважає, що районний суд обґрунтовано прийняв до уваги, що обвинувачена повністю визнала свою вину, покаялася у вчиненому. Справу вирішено за скороченою процедурою із застосуванням ч.3 ст.349 КПК. У справі повністю відшкодовано завдану шкоду внаслідок повернення викраденого. Потерпілі претензій до обвинуваченої не мають, призначення суворого покарання не вимагали. Суд також вірно прийняв до уваги незначну вартість викраденого майна, обставини вчинення грабежу.
Судова колегія зважаючи на правильність прийнятого судом рішення щодо звільнення обвинуваченої від відбування призначеного покарання також відмічає, що ОСОБА_8 хворіє на тромбофлебіт обох кінцівок. В теперішній час перебуває на стаціонарному лікуванні туберкульозу. Обвинувачена має сім`ю, до складу якої входять троє малолітніх дітей, про яких вона піклується.
Таким чином, судова колегія дійшла висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 без відбування призначеного їй покарання в умовах постійного контролю за нею з боку органу пробації під постійним тиском загрози обов`язкового призначення їй реального покарання у випадку порушення покладених на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК.
За таких обставин вважати покарання незаконним через неправильне застосування кримінального закону колегія суддів не вбачає. Вирок районного суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03 квітня 2017 року щодо ОСОБА_8 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4