ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа №201/3230/18
№1-кс/201/2895/2018
У Х В А Л А

іменем України

03 квітня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 23 березня 2017 року, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000043, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 23 березня 2017 року, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000043, просить зазначену постанову скасувати та визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000043.

Заявник у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, про розгляд скарги без його участі, підтримує скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити. У зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду скарги до суду не звернувся, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши скаргу, додані до неї матеріали та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

10.01.2018 року Жовтенвим районним судом міста Дніпропетровська винесено ухвалу, якою зобов`язано прокуратури Дніпропетровської області виконати вимоги ст. 214 КПК України за зверненням ОСОБА_3 від 27.12.2017 року.

22.01.2018 року прокуратурою Дніпропетровської області на виконання вказаної ухвали до ЄРДР було внесено відомості про злочин, вчинений як на думку заявника ОСОБА_3 працівником Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 та розпочато кримінальні провадження № 0000043, № 0000044, № 0000045 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 366, та ч. 2 ст. 376 КК України.

23 березня 2017 року постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 було відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000043.

Приймаючи вказану постанову про відмову у визнанні потерпілим процесуальний керівник виходив з того, що в даному випадку, клопотання на разі є передчасним, оскільки на теперішній час у ході досудового розслідування не встановлено фактів наявності в діях прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 будь якого складу злочину.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи, яка звернулася до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину щодо неї, потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Така особа набуває прав і обов`язків потерпілого з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення і винесення в такому випадку постанови про визнання потерпілим не є необхідним, а винесення постанови про відмову в визнанні потерпілим є протиправним.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Дослідивши матеріали скарги, надані матеріали, суд приходить до висновку, що постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 23 березня 2017 року, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000043, дійсно порушено вимоги закону та винесено незаконну постанову про відмову у визнанні скаржника потерпілим. Крім того, винесення постанови 23 березня 2017 року не відповідає дійсності, оскільки згідно супровідного листа від 01.03.2018 року № 06/2-4477-15, за результатами розгляду клопотання від 15.02.2018 року процесуальним керівником 23.02.2018 року, винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне скаргу задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 117, 214, 303-307, 369, 372 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 23 лютого 2018 року, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000043 - задовольнити.

Постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 23 лютого 2018 року про відмову у визнанні потерпілим скасувати та зобов`язати його надати ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 0000043.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1