Справа № 487/4387/17
Провадження № 1-кп/487/439/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.09.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003013 від 17.08.2017 року, відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду від 28.08.2017 року по справі призначено підготовче судове засідання на 06.09.2017 року.

В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до розгляду не заперечували.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам закону, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України у підготовчому судовому засідання суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ст. 291 ч.2 КПК України.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт перевіряється на відповідність саме вимогам ст. 291 ч.2 КПК України.

Згідно п.3 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Проте, в обвинувальному акті, затвердженому прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 відсутні будь-які дані про особу потерпілого, при цьому дані про особу потерпілого були відомі слідчому у даному кримінальному провадженні, оскільки ці дані наявні у формулюванні обвинувачення та внесені до реєстру матеріалів досудового розслідування.
Статтею 109 КПК України передбачено, що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятихпід часдосудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Так, в реєстрі матеріалів досудового розслідування №0003013 від 01.08.2017 року за №7 в графі "Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії" вказано постанову про визнання потерпілим від 15.08.2017 року, за №8 Протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_5 від 15.08.2017 року у період часу з 09.50 год. до 10.30 год.

Аналіз змісту обвинувального акту у даному кримінальному провадженні вказує на наявність потерпілого, проте при складанні такого слідчим не було дотримано вимог ст. 291 КПК України, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт не містить у собі анкетні відомості потерпілого, представника потерпілого.
У відповідності до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
За змістом ч. 2 ст. 58 КПК України представником юридичної особи, яка є потерпілим, може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженню.
За змістом ч. 3 ст. 58 КПК України повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником потерпілого є особа, яка має бути захисником у кримінальному провадженні; 2) копією установчих документів юридичної особи якщо представником потерпілого є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; 3) довіреністю якщо представником потерпілого є працівник юридичної особи, яка є потерпілою.
Відповідно до ст. 246 ЦК України, повноваження представника юридичної особи мають бути посвідчені довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положеннями, з прикладанням печатки юридичної особи. Оригінал довіреності або копія з неї, посвідчена суддею, приєднується до справи.
Відповідно до ст. 80 ЦК юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Загальні положення про юридичну особу зазначені в главі 7 ЦК і можуть бути використані у КПК України.
З обвинувального акту та доданого до нього реєстру вбачається, що потерпілим по кримінальному провадженні №0003013 від 17.08.2017 року є ПП "Таврія -В" як юридична особа. Відповідно до наданого реєстру 15.08.2017 року винесено постанову про визнання потерпілим та допитано представника потерпілого ОСОБА_5 ..
За наведених обставин, враховуючи те, що з формулювання обвинувачення та доданого до обвинувального акту реєстру вбачається, що ПП "Таврія -В" є у вищезазначеному кримінальному провадженні потерпілим, а представником потерпілого є ОСОБА_5 , суд вважає відсутність відомостей щодо потерпілого та його представника є порушенням порушенням вимог ст. 291 КПК України, що надає підстави для повернення обвинувального акту прокурору, згідно ст.314 КПК України.
Самостійною підставою для повернення обвинувального акту прокурору є також наступне:
Згідно ч.1 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.

Слід зазначити, що обвинувальний акт - це важливий процесуальний документ досудового розслідування, який оформляє його результати. В ньому підводяться підсумки досудового слідства, обґрунтовуються доказами висновки слідчого, прокурора щодо винуватості підозрюваного і юридичної кваліфікації його діянь, формулюється в остаточному вигляді обвинувачення.

Затвердження прокурором обвинувального акту відносно ОСОБА_4 не скріплено його печаткою, що є порушенням вимог до реквізитів офіційного документу, оскільки в контексті примітки до ст.358 КК України під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Зазначені обставини знайшли своє відображення в правовій позиції Верховного Суду України у справі №5-50кс15 від 09.07.2015 р.

Окрім того, діючий кримінальний процесуальний закон встановлює дві процесуальні дії щодо складання обвинувального акту, а саме, його підписання, а також його затвердження. На виконання вимог закону, Генеральний прокурор України видав наказ №103 від 24.02.2016 року, яким затвердив Інструкцію з діловодства в органах прокуратури.

Так, у відповідності до п.9.5.1 Інструкції, засвідчення документів здійснюється шляхом їх підписання, затвердження та проставлення печатки. Однак, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 в порушення зазначених вимог не скріплений печаткою органу, який його затвердив.

Тобто, саме підписання обвинувального акта прокурором та скріплення його підпису печаткою, надає йому статусу офіційного документу і свідчить про належне його затвердження прокурором.

Пункт 18.2.1 вказаної Інструкції передбачає, що процесуальні документи, які складені в органах прокуратури, повинні бути посвідчені та завірені печатками.

Відповідно до Додатку 61 Інструкції, процесуальні документи повинні засвідчуватися гербовою печаткою прокурором, який здійснював процесуальне керівництво.

Також, відповідно до п.п.1.12, 1.16 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої Наказом ГПУ №103 від 24.02.2016 року, вимоги Інструкції обов`язкові для кожного працівника прокуратури та порушення вимог цієї Інструкції тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством.

Обвинувальний акт є процесуальним документом, який свідчить про закінчення досудового слідства та з яким прокурор звертається до суду. Відсутність печатки на обвинувальному акті, суд розцінює як неналежне його затвердження, тобто порушення вимог ч. 1ст. 291 КПК України.

Аналогічні вимоги містить п. 73 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим,місцевих органах виконавчої влади, затвердженої Постановою КМУ № 1242 від 30.11.2011 року.

Крім того, дана справа надійшла до суду не прошита та не пронумерована, з відсутнім описом справи, тоді як згідно вимог п. 15 Додатку 7 до п. 73 Типової інструкції, опис повинен бути скріплений гербовою печаткою.
Таким чином, судом встановлено, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам загальним засадам кримінального провадження, а саме ст. 9 КПК України, відповідно до якої під час кримінального провадження суд , слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади, зобовязані неухильно додерживатись вимог Конституції України, цього Закону, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надано Верховною Радою України, имог інших актів законодавства, що унеможливлює призначення кримінального провадження з цим обвинувальним актом до судового розгляду.

Керуючись ч. 2 ст. 291, п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003013 від 17.08.2017 року, відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України повернути прокурору Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області.
Ухвала суду може бути оскаржена в Апеляційному суді Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1