Справа № 357/6714/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1350/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 07.12.2017

УХВАЛА
Іменем України
07 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин Білоцерківського району Київської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Постановлено цивільний позов ОСОБА_9 задоволити повністю та стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 завдані матеріальні збитки в сумі 4485 грн. 65 коп. та кошти на утримання неповнолітнього ОСОБА_11 в сумі 888 грн. 50 коп. щомісячно, до досягнення ним вісімнадцяти років і кошти на утримання неповнолітнього ОСОБА_12 в сумі 713 грн. щомісячно, до досягнення ним вісімнадцяти років та моральну шкоду в розмірі 200000 грн.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 19 березня 2017 року о 15 годині 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , побачив та покликав ОСОБА_13 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та знаходився на подвір`ї вказаного домоволодіння, яке йому не належить, після чого ОСОБА_13 вийшов до проїжджої частини дороги, де між ними виник словесний конфлікт, що супроводжувався особистими образами в адресу одне одного і нецензурною лайкою, який стосувався безпричинного перебування ОСОБА_13 на подвір`ї вказаного домоволодіння.
В подальшому ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, усвідомлюючи наслідки своїх дій, з метою заподіяння ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, наніс один удар лівою ногою в голову ОСОБА_13 , в наслідок чого останній впав на ґрунтове покриття узбіччя проїжджої частини.
В подальшому ОСОБА_13 піднявшись та присівши на бордюр навпроти будинку АДРЕСА_3 , а ОСОБА_7 , в свою чергу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки для здоров`я потерпілого, які полягали у нанесені тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, наніс два удари правою ногою в голову потерпілого ОСОБА_13 від чого останній впав на ґрунтове покриття узбіччя проїжджої частини.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_13 спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в м`які покриви голови, травматичний субдуральний крововилив (біля 250 см3), субарахноїдальний крововилив, крововиливи у тканини головного мозку, крововилив у шлуночкові систему головного мозку, перелом кісток носа, рана лівого надбрів`я, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя, від котрих потерпілий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2017 року в частині виду та строку призначеного йому покарання змінити та відповідно до ст. 69 КК України призначити йому більш м`яке покарання, ніж передбачене законом та відповідно до ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з максимальним іспитовим строком. В частині задоволення цивільного позову вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2017 року залишити без зміни.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що свою вину у вчиненому визнав у повному обсязі та активно сприяв слідству у його розкритті. Він добровільно з`явився до Білоцерківського ВП як тільки йому стало відомо, що поліція розшукує особу, яка 19 березня 2017 року нанесла потерпілому ОСОБА_13 тілесні ушкодження. Хоча знав, що безпосередніх свідків події не було. За час проведення досудового розслідування він вже багаторазово пожалкував про вчинене, щиросердно розкаюється у цьому.
Апелянт вказав, що суд першої інстанції визнав обтяжуючою обставиною його перебування під час події 19 березня 2017 року в стані алкогольного сп`яніння. Однак, просить прийняти до уваги, що це встановлено лише на підставі його добровільного визнання, так як медичне освідування в день події не проводилося, а до відділу поліції він прийшов самостійно і був тверезий.
Крім того, апелянт зазначив, що згоден з вироком суду в частині надання потерпілим матеріальної допомоги та відшкодування моральної шкоди. Він частково відшкодував потерпілій ОСОБА_9 витрати на лікування та поховання чоловіка і готовий в подальшому надавати допомогу по утриманню її дітей.
Апелянт вказує, що призначене судом покарання у виді 7 років позбавлення волі занадто суворе, а тому просить прийняти до уваги всі викладені ним обставини та змінити вирок, запевняє, що ніколи в житті більше не стане на шлях вчинення злочину, буде тяжко працювати, щоб залагодити перед потерпілою свою провину і допомогти їй виростити дітей.
В запереченнях потерпіла ОСОБА_10 просить відхилити апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2017 року, оскільки у обвинуваченого ОСОБА_7 відсутні дві і більше пом`якшуючих обставин, які б надавали можливість застосування до нього ст. 69 КК України, а тому відсутні передбачені законом підстави для застосування положень вказаної статті та призначення обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини із застосуванням положень ст. 75 КК України і звільнення від відбування покарання з максимальним іспитовим строком.
Крім того, потерпіла ОСОБА_10 вказала, що обвинувачений ОСОБА_14 за час розслідування та судового розгляду справи навіть не спромігся відшкодувати потерпілим хоча б частину матеріальної та моральної шкоди, що б давало можливість про наявність другої пом`якшуючої обставини.
В запереченнях потерпіла ОСОБА_9 просить залишити рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2017 року без зміни, оскільки після смерті її чоловіка пройшло 8 місяців, але допомоги дітям вони так і не отримали. ОСОБА_7 сплатив лише суму у розмірі 6 000 грн., але все це не з власної ініціативи, а з допомогою адвоката, останній не перебуває за гратами, а отже мав можливість працювати більше, все, що він обіцяє, на думку потерпілої, це просто слова.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , котрі підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задоволити, думку прокурора, потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , котрі не підтримали подану апеляційну скаргу та просили вирок суду залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який він засуджений, доведена доказами зібраними в ході досудового розслідування і дослідженими в судовому засіданні та не оспорюється в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, дані про особу винного, котрий за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме: чистосердечне каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування завданих збитків, а також обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду, була заслухана думка потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , котрі наполягали на позбавленні волі обвинуваченого ОСОБА_7 з підстав, що останній ніяким чином не намагався відшкодувати матеріальну та моральну шкоду.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а тому колегія суддів, не вбачає підстав для пом`якшення призначеного покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2017 року, стосовно нього без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ: