Справа № 203/2258/17
Провадження № 1-кп/0203/140/2018
У Х В А Л А
13.03.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000837 від 05.04.2017 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання щодо продовження обвинуваченій ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання останній міри запобіжного заходу, а саме: обвинувачена вчинила тяжкий злочин, за яке передбачене покарання лише виключно з позбавленням волі, може чинити вплив на недопитаних свідків, зокрема на закупника, раніше вчинила кримінальне правопорушення пов`язане з незаконним обігом наркотиків, належних висновків не зробила, що свідчить про схильність ОСОБА_5 до скоєння аналогічних кримінальних правопорушень, збувала психотропні речовини за місцем свого мешкання, тому є підстави вважати, що остання може переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, вважає недоцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченої.
Захисник ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на те, що прокуратура зловживає своїми правами, ризики прокурором недоведені, його підзахисна вже тривалий час знаходиться під вартою, а саме з 29.04.2017 року, посилаючись на практику ЄСПЛ висловив думку, що порушено принцип поваги та свободи особистості, потреби впливати на свідків його підзахисна немає, оскільки більшість з них вже були допитані, анкетні дані закупника ОСОБА_5 невідомі, немає наміру переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, у зв`язку із чим просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання або на домашній арешт.
Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала доводи захисника.
Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_5 слід продовжити обрану міру запобіжного заходу з наступних підстав.
Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2018 року, обвинуваченій ОСОБА_5 продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 15 березня 2018 року.
Суд враховує, що ОСОБА_5 , обвинувачується у скоєні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, судове дослідження доказів по справі не проведене, також суд враховую, що обвинувачена скоїла кримінальне правопорушення повторно, раніше була засуджена за аналогічний злочин, вчинила нове кримінальне правопорушення в період відбуття іспитового строку, отже перебуваючи на волі обвинувачена ОСОБА_5 зможе перешкодити встановленню істини у справі, вплинути на недопитаних свідків, переховуватися від суду із метою уникнення відповідальності та продовжити вчинення кримінальних правопорушень. Отже на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченій ОСОБА_5 міри запобіжного заходу.
Крім того, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.
З таким підстав, суд вважає недоцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_5 строком на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченій ОСОБА_5 , міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 11 травня 2018 року.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили в момент ухвалення.
Суддя Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1