11-кп/775/485/2017(м)
222/183/17

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000178 від 31.12.2014 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Володарський районный суд Донецької області від 17серпня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ботєво, Приазовського району, Запорізької області, громадянина України за місцем народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст.69 ч.1 КК України у виді арешту строком на 4 місяці.

В с т а н о в и л а :

вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 визнаний виним у тому, що він 25.04.2014 року будучи військовослужбовцем,призваним на військову службу за мобілізацією та наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 3 від 25.04.2014 року призначений на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони, будучи зобов`язаним відповідно до ст.ст.3-6,11,16,216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути зразком витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків доповідати своєму безпосередньому начальникові, за дозволом на звільнення з розташування військової частини звертатись до свого безпосереднього начальника, а виїзд військовослужбовців, за межі гарнізону здійснюється лише з дозволу командира військової частини, 15.09.2014 року самовільно, з метою ухилитися від військової служби, залишив місце несення військової служби- блокпост № НОМЕР_2 , який розташовувався у районі населеного пункту АДРЕСА_2 , а 09.02.2017 року самостійно прибув до військової прокуратури Запорізького гарнізону із зізнанням.

В період з 15 вересня 2014 року до 09 лютого 2017 року солдат ОСОБА_7 був відсутній у військовій частині, службові обов`язки не виконував та ухилявся від проходження військової служби.

Не погодившись із судовим рішенням в частині призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_7 подана апеляційна скарга.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини справи, доведенність вини , кваліфікацію дій, просить вирок в частині призначеного покарання змінити, призначивши покарання не пов`язане з арештом.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суд , призначаючи покарання у вигляді арешту, недостатньо повно оцінив всі наявні обставини, що пом`якшують відповідальність, тому безпідставно обрав саме таке покарання, звертає увагу на те, що на теперішній час він є єдиним годувальником в родині, має на утриманні хвору мати та двох сестер, у разі відбування покарання у вигляді арешту втратить постійне місце роботі та поставить свою родину вкрай скрутне становище.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який змінив свої апеляційні вимоги та просив застосувати до нього ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Володарського районного суду Донецької області від 17серпня 2017 року, оскільки він підпадає під дію цього закону, як особа, кримінальна справа стосовно якої розглянута, але вирок не набрав законної сили у вчинені злочину, він захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, внаслідок чого отримав статус учасника бойових дій;

захисника адвокат ОСОБА_6 , який підтримав змінені апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_7 ,

думку прокурора ОСОБА_5 , який не заперечував проти застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році», зокрема ст.2 цього Закону;

обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів вважає, що змінена апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 , правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.408 КК України відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, не оспорюються в зміненій апеляційній скарзі, у зв`язку з чим перегляду в апеляційному порядку не підлягають.

Окрім того, колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому судом призначено відповідно до положень ст.ст.50,65 КК України, з урахуванням обставин провадження в їх сукупності, ступеню тяжкості вчиненого злочину і відомостей про його особу, та є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення нових злочинів.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з доводами зміненої скарги обвинуваченого з приводу необхідності застосування до нього амністії та приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1 Закону України "Про застосування амністії в Україні", амністія це повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до вимог Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VIII, згідно ст.13 зазначеного Закону, його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності.

Виходячи зі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VІІІ від 22 грудня 2016 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким проти життя та здоров`я особи та не є діяннями, передбаченим частинами 2,3,4 статті 408, ст.410, частинами 2,3,4 статті 411 КК України, захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій

Судом апеляційної інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.408 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, вирок щодо нього не набрав законної сили, та з урахуванням того, що обвинувачений захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у зв`язку з чим отримав статус учасника бойових дій, підпадає під дію ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році», колегія суддів, вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання, призначеного вироком Володарського районного суду Донецької області від 17серпня 2017 року.

Виходячи з викладеного та з урахуванням того, що обмежень щодо застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 амністії, передбачених ст.4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України "Про амністію у 2016 році", ч.4 ст.86 КК України не має, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та застосування щодо нього амністії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405,407,419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Володарський районный суд Донецької області від 17серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 в частині покарання змінити.

На підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Володарського районного суду Донецької області від 17серпня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її оголошення.

Судді:

____________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3