Справа № 278/3012/17
В И Р О К
Іменем України
20 грудня 2017 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000970, стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Станишівка Житомирського району та області, громадянина України, із середньою освітою, працюючого механіком ТОВ "Нова технологія", одруженого, маючого на утриманні сина інваліда третьої групи за загальним захворюванням 1989 р.н., зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
в с т а н о в и в:
У невстановлений день на початку серпня 2017 року близько 10 години ОСОБА_4 , перебуваючи біля оглядової вежі на військовому полігоні в с. Перлявка Житомирського району, під драбиною знайшов металеву банку із сипучою сумішшю в кількості 53,78 г, яка являється промислово виготовленою вибуховою речовиною метальної дії системи "окисник відновник" димним порохом, полімерну банку із сипучою речовиною, в кількості 105,34 г, яка являється промислово виготовленою вибуховою речовиною метальної дії нітроцелюлозним порохом, три патрони калібром 7,63 мм зразка 1943 року, виготовлені промисловим способом, які використовуються для стрільби з нарізної вогнепальної стрілецької зброї військового зразка та відносяться до боєприпасів, і крім того, перебуваючи на вказаному полігоні біля ставка знайшов артилерійський снаряд калібром 33 мм, який є вибуховим пристроєм, якими без передбаченого постановою Верховної Ради України "Про право власності на окремі види майна" від 24.01.1995, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року № 662, дозволу заволодів і таким чином незаконно їх придбав, після чого переніс названі боєприпаси, вибуховий пристрій до місця свого проживання в АДРЕСА_1 , а вибухові речовини до сараю, що за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно без передбаченого названими нормативно-правовими актами дозволу зберігав до 27 вересня 2017 року, коли їх було вилучено працівниками поліції.
Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, придбання, носіння та зберігання вибухових речовин, бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
6 жовтня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні названого злочину.
27 листопада 2017 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно із якою сторони визнають правильність кваліфікацій дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, та узгоджують вид і міру покарання ОСОБА_4 із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень.
Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, є тяжким злочином, у провадженні не бере участь потерпілий, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, оскільки угода про визнання винуватості може бути укладена щодо злочинів такого ступеню тяжкості.
Зміст угоди відповідає вимогам, встановленим ст. 472 КПК України, угода також містить передбачені ст. 473 КПК України наслідки її укладення та затвердження.
Укладення угоди між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором є добровільним, сторони цілком розуміють наслідки угоди, обмеження в праві на оскарження вироку суду та наслідки невиконання вимог угоди.
Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.
Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання із застосуванням ст. 69 КК України відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, який не судимий, офіційно працевлаштований, одружений, маючий на утриманні сина інваліда третьої групи за загальним захворюванням 1989 р.н., позитивно характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. Суд вважає, що таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.
Прокурор, захисник, обвинувачений ОСОБА_4 висловили одностайну думку про затвердження угоди про визнання винуватості. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у обвинувальному акті, відповідають дійсності, вину визнає повністю.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Речові докази предмети злочину підлягають знищенню, ніж підлягає залишенню у розпорядженні власника.
Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити у кримінальному провадженні № 0000970 угоду про визнання винуватості від 27 листопада 2017 року між прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 60 коп. судових витрат на залучення експертів при проведенні експертизи.
Після набрання вироком законної сили речові докази: три бойові патрони, артелерійський снаряд, металеву банку з порохом, пластикову ємність з порохом, передані в кімнату зберігання зброї та боєприпасів Житомирського районного відділення поліції Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, знищити, а ніж, повернутий ОСОБА_4 , залишити в його розпорядженні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення їм наслідків укладення угоди, а прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Суддя ОСОБА_1