Справа № 631/926/17
Провадження № 1-кп/631/102/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 грудня 2017 року смт.Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Нова Водолага кримінальне провадження № 0000089 від 29.01.2014 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пролетарське Зміївського району Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, має середню освіту, не працює, раніше неодноразово судимий, а останні рази 15.03.2012 Орджонікідзевським районним судом м.Харків за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі; 21.11.2016 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 починаючи з 26.01.2014 року знаходився в гостях у свого знайомого ОСОБА_5 , за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_3 .

28.01.2014 року близько 08.10 години у ОСОБА_4 , який перебував у дитячій кімнаті будинку АДРЕСА_4 , виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме планшету «Impression ImPAD 3113», який знаходився у зазначеній кімнаті та належить на праві власності ОСОБА_5 .

У вказаний час та у вказаному місці ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, з метою особистого незаконного збагачення, впевнившись в тому, що за його діями в даний час ніхто не спостерігає та його подальші дії ніким не будуть помічені, скориставшись відсутністю у будинку ОСОБА_5 та інших осіб, шляхом вільного доступу із дитячої кімнати будинку скоїв крадіжку планшету «Impression ImPAD 3113» вартістю 663 грн. 00 коп. (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 498 від 10.03.2014).

Викрадене майно ОСОБА_4 незаконно обернув на свою користь та розпорядився ним за власним розсудом, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 663 гривні 00 коп.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

До суду разом з обвинувальним актом надійшла угода про примирення, укладена 26 жовтня 2017 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Сторонами угоди визначено узгоджене покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Відповідно до ст. 314 КПК України, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим з наступних підстав.
За змістом ст. 469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Прокурор в судовому засіданні вказала, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді про примирення міру покарання.
Обвинувачений в судовому засіданні також просив угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, дав згоду на застосування узгодженого з потерпілим виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

ПотерпілийОСОБА_5 просив вказану угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання ОСОБА_4 .

Суд шляхом проведення опитування потерпілого та обвинуваченого переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений і потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_4 визнає себе винуватим, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, та наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Умови угоди про примирення між потерпілимОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання відсутні.
У зв`язку з викладеним суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, затверджує угоду та призначає покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, а саме у вигляді двох років позбавлення волі. З огляду на те, що ОСОБА_4 визнав себе винуватим, щиро кається у скоєному, з урахуванням наявності у обвинуваченого постійного місця проживання, суд приходить до переконання, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання, тому звільняє його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Витрати на залучення експерта в розмірі 393 грн. 12 коп. потрібно стягнути з обвинуваченого.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.368-370, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 26 жовтня 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому, узгоджене сторонами угоди про примирення від 26 жовтня 2017 року, покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
При цьому з урахуванням положень ч.4 ст. 70 КК України остаточне покарання потрібно призначити с зарахуванням покарання, відбутим частково за попереднім вироком, а саме шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду харківської області від 21.11.2016 року, остаточно призначити покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно з положеннями п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта в розмірі 393 грн.12 коп.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківскої області протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1