У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

07.09.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , при секретарі судових засідань ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №11кп/777/414/17 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 березня 2015 року.
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перечин, Закарпатської області, громадянина України, освіта - середня, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_8 призначено 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України до покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 05.03.2015 року у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, шляхом часткового складання приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 11.08.2014 року та остаточно призначено ОСОБА_8 3 роки та 3 місяці позбавлення волі.
Згідно встановлених судом обставин, ОСОБА_8 12 червня 2014 близько 02 годин 00 хвилин за попередньою змовою з ОСОБА_7 , в АДРЕСА_2 , помітили там вантажний транспортний засіб марки «Мерседес» д.н.з НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , умисно, таємно, з корисливих спонукань, проникли до даного вантажного транспортного засобу та викрали з нього дві акумуляторні батареї марки «Мега» моделі «Преміум», загальною вартістю 4109 гривень 48 копійок, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.
Окрім цього, 20 липня 2014 близько 02:00 годин гр. ОСОБА_8 перебуваючи в с. Чабанівка, Ужгородського району умисно, таємно, з корисливих мотивів, проник до магазину на АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , звідки викрав грошові кошти в сумі 1000 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації вчиненого, просить вирок щодо ОСОБА_8 змінити та виключити з нього судження про вчинення ним злочину за попередньою змовою з ОСОБА_7 .. Вказує, що суд першої інстанції був не вправі вказувати у вироку ОСОБА_7 співучасником злочину, оскільки таких даних судом не здобуто. Окрім цього, вказує на порушення судом вимог ст.349 КПК України, а також на невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України.
Іншими учасниками судового провадження вирок щодо ОСОБА_8 не оскаржено.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу лише в частині, що стосується інтересів ОСОБА_7 , думку прокурора про законність і обґрунтованість прийнятого судом рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що а апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеність вини та правова кваліфікація діянь ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 та ч.3 ст. 185 КК, за винятком зазначення прізвища та ініціалів співучасника, в апеляційній скарзі не оспорюються.
Розглядаючи апеляційну вимогу щодо формулювання у вироку обвинувачення, визнаного доведеним, апеляційний суд виходить з наступного.
Констатація судом першої інстанції у вироку винуватості ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки за епізодом від 12 червня 2014 року за попередньою змовою з ОСОБА_7 , фактично є висновком про те, що і ОСОБА_7 вчинив цей же злочин.
Така преюдиція щодо винуватості ОСОБА_7 не лише входить в колізію з нормами КПК щодо вільної оцінки доказів, а й суперечить передбаченим статтею 7 КПК загальним засадам кримінального провадження, зокрема верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини. Натомість міжнародні стандарти у галузі судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд.
Так, відповідно до частини другої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частини другої статті 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, частини першої статті 11 Загальної декларації прав людини кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
За таких обставин очевидним є те, що зазначення у вироку щодо ОСОБА_8 про співучасть у вчиненому ним злочині з ОСОБА_7 є незаконним, оскільки таке формулювання встановлених судом фактичних обставин кримінального правопорушення конкретно вказує саме на цю особу, як на співучасника злочину.
Отже, апеляційний суд визнає доведеним, що ОСОБА_8 12 червня 2014 близько 02 годин 00 хвилин за попередньою змовою з співучасником, в АДРЕСА_2 , помітили там вантажний транспортний засіб марки «Мерседес» д.н.з НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , умисно, таємно, з корисливих спонукань, проникли до даного вантажного транспортного засобу та викрали з нього дві акумуляторні батареї марки «Мега» моделі «Преміум», загальною вартістю 4109 гривень 48 копійок, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.
Кваліфікація діянь ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб, а також за ч. З ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, встановленим судом обставинам їх вчинення відповідає.
Разом з тим, апеляційний суд не може прийняти до уваги доводи, викладені в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_6 щодо порушення судом вимог ст.349 КПК України, а також невідповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, оскільки адвокат ОСОБА_6 з цих підстав правом на апеляційне оскарження в силу вимог ст.393 КПК України не наділений, так як не визнаний учасником даного кримінального провадження, а лише має право на захист інтересів ОСОБА_7 в рамках тих прав і свобод, якого вони стосуються.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст.376, 407, 408, 418 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 березня 2015 року щодо ОСОБА_8 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за попередньою змовою з ОСОБА_7 та вважати його засудженим за вчинення даного злочину за попередньою змовою з іншою особою.
В решті вирок суду залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.
Судді: