УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.11.2017 року м. Житомир

В судовому засіданні адвокат підтримала свою вимоги.
Прокурори та слідчій наполягали на безпідставності заяленої заяви.
Так, ОСОБА_7 , купуючи тютюнові вироби у суб`єктів-контрагентів з якими перебував у правових відносинах, одночасно, за невстановлених слідством обставин, у невстановлений час та місці, отримував від невстановлених осіб, тютюнові вироби без первинних бухгалтерських документів, тобто необліковані тютюнові вироби, які в подальшому реалізовував через нефіскалізований касовий апарат (реєстратор розрахункових операцій, далі - РРО) № ПБ 57145918.
Зазначений РРО № ПБ 57145918 знаходився в орендованому ФОП ОСОБА_7 торгівельному кіоску № 272.03, що за адресою: АДРЕСА_1 , де платник проводив свою господарську діяльність.
Всього, у період з січня 2014 р. по вересень 2015 р., ОСОБА_7 шляхом приховування об`єкту оподаткування, умисно ухилився від сплати податків на загальну суму 1 954 092 грн., в тому числі податку на додану вартість 1 718 407 грн. та акцизного податку 235 685 грн., що в 3208 раз (1954092:609) перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.
26 жовтня 2017 р. встановивши наявність достатніх доказів ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України.
У той же час, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_3 щодо незаконності повідомлення останньому про підозру є безпідставними і надуманими та такими, що спрямовані на затягування строків досудового розслідування і уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності.
Насамперед слід зазначити, що ст. 303 КПК України чітко та вичерпно окреслює коло рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
Чинний Кримінальний процесуальний кодекс України, у тому числі стаття 303 даного Кодексу не передбачає право, відтак можливості та механізму оскарження повідомлення про підозру.
У зв`язку з цим, клопотання (скарга) адвоката ОСОБА_3 та підозрюваного ОСОБА_7 є безпідставним.
Що стосується доводів щодо відсутності податкової міліції судом встановлено.
Верховною Радою України 21.12.2016 р. прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» (далі - Закон). Внаслідок технічної описки, допущеної в тексті Закону, має місце хибна практика неправильного трактування вимог указаного нормативного акта щодо повноважень підрозділів податкової міліції.
За результатами опрацювання чинного законодавства, висновків наукових працівників у галузі права, судової практики, а також з урахуванням роз`яснень профільного Комітету Верховної Ради України (законодавчого органу) вважаємо, що підрозділи податкової міліції на теперішній час діють у правовому полі в межах компетенції, визначеної чинним законодавством, яке регламентує їх діяльність.
Згідно з ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
В одному з розділів Закону зазначено про виключення розділу ХVІІІ-2 з Податкового кодексу України. Разом з цим, незважаючи на допущену описку щодо номера пункту розділу І, законодавець чітко, однозначно та прямо зазначив у Перехідних положеннях до вищевказаного Закону України, що відповідні зміни «щодо виключення розділу ХVІІІ-2» вступають в дію з дня набрання чинності законом, який визначає правові основи організації та діяльності центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є Фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. Отже, законодавець визначився щодо моменту, тобто часу, з якого розпочинає дію вказана норма Закону щодо ліквідації податкової міліції.
Таким чином, оскільки Закон України «Про Службу фінансових розслідувань», зокрема щодо застосування вищевказаної норми Закону, перебуває у стадії опрацювання, консультацій та обговорення, наразі розділ ХVІІІ-2 Податкового кодексу України є чинним, тому зміни до законодавства в цій частині наберуть чинності після створення Служби фінансових розслідувань, якій у встановленому Законом порядку будуть передані повноваження щодо розслідування злочинів проти Фінансових інтересів держави, з відповідними змінами до Кримінального процесуального кодексу України.
Також ч. 1 ст. 2 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» передбачено принцип дотримання засад безперервності діяльності органів влади.
Наведені висновки та правова позиція однозначно підтримані профільним Комітетом Верховної Ради України. Так, згідно з листом Голови Комітету Верховної Ради України з питань податкової та митної політики від 12.01.2017 №04-27/10-1226 до дня набрання чинності законом, який визначає правові основи організації та діяльності центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечити запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави, податкова міліція діє в чинному правовому полі.
Відповідно до частини 1 статті 1 Кримінального процесуального кодексу України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Порядок кримінального провадження - це встановлена кримінальним процесуальним законодавством процедура, умови її реалізації, гарантії дотримання прав, свобод і законних інтересів учасників провадження (процесу) та виконання покладених на них процесуальних обов`язків. Саме кримінальний процесуальний закон уповноважує і наділяє відповідні державні органи (органи досудового розслідування, суд) необхідними владними повноваженнями для виконання завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України, встановлює процесуальні гарантії дотримання прав і свобод учасників провадження, передбачені Конституцією України та іншими законами, форму (процедуру, послідовність) самого провадження.
Частиною 1 статті 38 КПК України регламентовано, що до органів досудового розслідування віднесено, зокрема, слідчі підрозділи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, на які відповідно до ч. 3 ст. 216 покладено обов`язок здійснювати досудове розслідування злочинів, передбачених у тому числі ст. 212 КК України.
На теперішній час Законом не вносилися зміни чи доповнення щодо делегування зазначених обов`язків будь-якому іншому органу досудового розслідування.
Повноваження цього органу досудового розслідування визначені також іншими нормами Кримінального процесуального кодексу України, серед яких пункт 17 частини першої статті 3, який визначає, що слідчий - службова особа органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, уповноважена в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень. Також пункт 8 цієї статті визначає, що керівник органу досудового розслідування - начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, та його заступники, які діють у межах своїх повноважень.
Крім того, статтею 5 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» органам доходів і зборів, а саме оперативним підрозділам податкової міліції та підрозділам, які ведуть боротьбу з контрабандою, надано право здійснювати оперативно-розшукову діяльність.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 р. № 360 внесені зміни до Положення про Державну фіскальну службу України (далі - ДФС), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236 (далі - Положення), а саме визначено ДФС та її територіальні органи органами доходів і зборів.
Згідно з підпунктом 6 пункту 4 Положення ДФС здійснює контроль за дотриманням податкового і митного законодавства, законодавства щодо трансфертного ціноутворення, законодавства щодо адміністрування єдиного внеску та іншого законодавства.
Відповідно до підпункту 58 пункту 4 Положення ДФС провадить відповідно до закону оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, а також вживає заходів до відшкодування завданих державі збитків.
З урахуванням наведеного аналізу норм законодавства та судової практики до створення нового органу, який би виявляв і розслідував фінансові злочини, прокурори при здійсненні організації та процесуального керівництва під час досудового розслідування і нагляду за проведенням оперативно-розшукових заходів слідчими та оперативними підрозділами ДФС у першу чергу мають керуватися Кримінальним процесуальним кодексом України, Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», у яких залишаються чинними положення щодо здійснення відповідних повноважень вказаними підрозділами.
Відтак, доводи адвоката ОСОБА_3 та підозрюваного ОСОБА_7 є безпідставними.
З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 слід відмовити.
Керуючись ч. 1, 2 ст. 98, 303 ч.1 п.3, 306, 307, 309 ч.2, 372 КПК України, суд,
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомир ОСОБА_8 Перекупка