Справа № 337/3383/17
Провадження № 1-кп/337/341/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2017 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Єлизаветівка Петріківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України,
в с т а н о в и в :
03.08.2017 року, об 11 годині 50 Хвилин,, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись на території церкви Святого Миколая по пр.. Ювілейному, 1-а у м.Запоріжжі, скориставшись тим, що ОСОБА_5 залишив без нагляду свій мобільний телефон та «Леново», в корпусі чорного кольору, шляхом вільного доступу таємно викрав даний мобільний телефон та почав відходити з місця скоєння злочину, однак був помічений потерпілим, який почав переслідувати ОСОБА_4 та голосно кричати, щоб останній повернув телефон, а також кликати на допомогу.
Зрозумівши, що його переслідують, ОСОБА_4 втік із викраденим телефоном, розпорядившись ним на власний розсуд, але за територією церкви був затриманий пересічним громадянином.
Умисними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальні збитки на суму 1350 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю. Суду пояснив, що він їхав з м.Дніпра у Донецьку області і у м.Запоріжжі повинен був зустрітися із знайомим, який обіцяв допомогти з роботою, але зустріч не відбулася. Він не мав при собі грошей, хотів пити, тому побачивши територію та приміщення церкви, вирішив зайти попити води. Охоронник дозволив води попопити, а коли той відійшов, він побачив на лавці мобільний телефон у корпусі чорного кольору, який зразу ж забрав і став уходити з території церкви. У цей час він почув крики «Стій», оглянувся та побачив охоронника, який йому кричав, але він злякався, не зупинився, вийшов за огорожу території церкви, викинув на землю телефон і став уходити, але чоловік, який йшов назустріч, його затримав. Телефон охоронник забрав, у теперішній час він знаходиться у нього. У скоєному розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву у якій просить розглядати кримінальне провадження у відношення ОСОБА_4 у його відсутності, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, просить призначити йому покарання на розсуд суду.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 186 ч.1 КК України, як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж).
В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини обвинуваченим.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який раніше засуджений не був, має місце реєстрації, але не має постійного місця проживання, викрадене майно повернуто потерпілому, ту обставину, що обвинувачений виховувався у школі-інтернаті, не має родини, стійких соціальних зв`язків, тому, суд вважає за необхідне, з альтернативних мір покарання, передбачених ч.1 ст. 186 КК України, призначити до відбуття ОСОБА_4 покарання у вигляді арешту.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох місяців арешту.
Строк відбуття покарання рахувати з 03.08.2017 року, з часу фактичного затримання обвинуваченого.
Залишити ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Речові докази: мобільний телефон «Леново» у корпусі чорного кольору, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 - повернути ОСОБА_5 .
Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1

26.09.2017