Ухвала
Іменем України
6 березня 2018 р.

м. Київ

Справа № 125/2257/17
Провадження № 51-4553 ска 18

Верховний Суд колегією суддів Першої палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Апеляційного суду Вінницької області від 30 січня 2018 року щодо нього,

в с т а н о в и в:

постановою Барського районного суду Вінницької області від 8 жовтня 2010 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 131 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 600 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 10200 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобами строком на один рік.
Постановою судді Апеляційного суду Вінницької області від 30 січня 2018 року постанову місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.

ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді апеляційного суду, а провадження у справі закрити.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги та долучену до неї копію судового рішення, суд дійшов такого.
ОСОБА_4 оскаржив у касаційному порядку судове рішення, прийняте судом згідно з законодавством України про адміністративні правопорушення.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний розгляд справи, а у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець керувався такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абз. 6 пп. 3.3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

У Кодексі України про адміністративні правопорушення встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути оскаржена до апеляційного суду; постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає (ч. ч. 2, 10 ст. 294 КУпАП).

Таким чином, обмеження права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення, встановлені у статті 294 цього Кодексу відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.

Зважаючи на наведене, керуючись принципом верховенства права при здійсненні правосуддя, виходячи з основних засад судочинства, якими відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення виключно у визначених законом випадках, а також враховуючи те, що касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, суд вважає, що необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП, суд

постановив:
відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Апеляційного суду Вінницької області від 30 січня 2018 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3