Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/57/18
Провадження № 1-в/273/13/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2018 року Баранівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка заяву ОСОБА_5 про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України "Про амністію в 2016 році", -

Встановив:
ОСОБА_5 звернувся до Баранівського районного суду із вище вказаною заявою.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30.11.2017 року його було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. Звільненого на підставі ст. 75 КК України із встановленням випробувального строку 1 рік та з покладенням на нього обов`язків передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Зважаючи на викладене, враховуючи наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, а також, наявність статусу учасника бойових дій, просив суд звільнити його від відбування покарання за вказаним вище вироком суду відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році».

В судовому засіданні ОСОБА_5 наполягав на задоволенні вказаної заяви.

Представник Баранівського районного сектору з питань пробації не заперечував проти задоволення вказаної заяви.

Прокурор не заперечував проти застосування стосовно засудженого ОСОБА_5 Закону України "Про амністію у 2016 році" та звільнення останнього від відбування покарання, оскільки на день набрання чинності Закону України "Про амністію в 2016 році" він є батьком двох неповнолітніх дітей, яким не виповнилося 18 років та стосовно яких він не позбавлений батьківських прав та має посвідчення учасника бойових дій.

Заслухавши учасників провадження, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIIІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами та на осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Як вбачається з кримінального провадження, ОСОБА_5 вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30.11.2017 року було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. Звільненого на підставі ст. 75 КК України із встановленням випробувального строку 1 рік та з покладенням на нього обов`язків передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України (а.с. 6).

Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4,5). Також, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 15.06.2017 року ОСОБА_5 є учасником бойових дій.

Обмежень щодо застосування відносно засудженого ОСОБА_5 амністії, передбачених п. «в» ст. 1, ст. 2 та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин, суд вважає, що на засудженого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», прокурор не заперечує проти застосування щодо засудженого Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р., наслідки застосування цього закону йому зрозумілі, а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", ст.ст. 1, 2, 9, 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

Ухвалив:
Заяву ОСОБА_5 про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України "Про амністію в 2016 році" - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Дубрівка, Баранівського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , від відбування призначеного покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30.11.2017 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, на підставі п. «в» ст. 1, ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд Житомирської області.

Суддя ОСОБА_1