Провадження №: 1-кп/752/454/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження № 0005204 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з освітою неповною середньою, працюючого водієм таксі в ТОВ «Феміда», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

21.06.2012 року Подільським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки та, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

17.01.2014 року Оболонським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, від відбування якого, відповідно до ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.01.2017 року, звільнений умовно-достроково на 3 місяці 15 днів,

обвинуваченого за ч.2 ст. 286 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 11.06.2017 року, близько 21.00год. керуючи технічно справним автомобілем «Ауді-А4», н.з. НОМЕР_1 (республіки Латвії), рухався по проїзній частині проспекту Глушкова зі сторони Одеської площі в напрямку смт. Чабани в м. Києві. В салоні вказаного автомобіля на передньому пасажирському сидінні, знаходилась ОСОБА_6 , а на задньому лівому місці ОСОБА_8 .
Під час руху ОСОБА_5 порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 підпункт «б», 2.9 підпункт «б» та 10.1 ПДР України, наближаючись до зупинки громадського транспорту «станція метро «Теремки», проявив неуважність до дорожньої обстановки, заснув за кермом автомобіля, як наслідок змінив напрям руху вправо не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав в заїзний карман зупинки громадського транспорту «станція метро «Теремки» на проспекті Глушкова 22 в м. Києві, де скоїв зіткнення передньою правою частиною свого автомобіля з задньою лівою частиною нерухомого автобуса «Богдан-А-091», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «Ауді-А4» н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, а ОСОБА_8 отримала тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 в лікарні померла.
Тобто, ОСОБА_5 суд визнає винним за ч.2 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження та смерть потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним та підтвердив вищезазначені обставини. Пояснив, що працював таксистом. 11.06.2017 року разом з своєю дівчиною ОСОБА_10 , яка вирішила з ним покататися, прибув на виклик. Пасажир ОСОБА_11 , яка викликала таксі, сіла на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_12 на заднє. На автомобілі «Ауді» рухалися в бік смт. Чабани. Був втомлений, оскільки тривалий час не спав. Біля станції метро «Теремки» заснув за кермом і вдарився в задню частину автобуса «Богдан», який стояв. Зразу викликав лікарів та поліцію. «Швидка» забрала пасажира ОСОБА_11 , а ОСОБА_10 відмовилася від госпіталізації, сказала, що усе нормально. Вони приїхали додому де проживала ОСОБА_12 , усе було нормально, вона лише скаржилася, що болить голова і приймала обезболюючі. Наступного дня, зателефонувала дочка ОСОБА_12 і сказала, що мамі погано. Викликали лікарів і її забрали. Пізніше вона померла. Повністю визнає обставини того, що порушив ПДР, що стали причиною ДТП. Під час керування в стані сп`яніння не перебував, що підтверджується висновком лікарів. Збитки потерпілій ОСОБА_6 повністю відшкодував. Також частково відшкодував збитки ОСОБА_7 , батьку ОСОБА_10 , та повністю визнає цивільний позов пред`явлений ним.
Потерпіла ОСОБА_6 підтвердила суду ту обставину, що обвинувачений повністю відшкодував як матеріальну так і моральну шкоду, претензій до нього не має. Також повідомила, що перед самим зіткненням крикнула водію, але зіткнення не вдалося уникнути. Швидкість руху була приблизно 50 км/год., чому сталося зіткнення, пояснити не може.
Потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що він проживає в одному будинку з дочкою ОСОБА_12 . Зателефонували і сказали що її погано. Коли він прийшов, у дочки почалися судоми, викликали швидку і через певний час вона померла у лікарні. Внучка сказала, що мама попала в аварію, але не хотіла про це говорити, щоб ніхто не хвилювався. Підтверджує ту обставину, що обвинувачений надав певну матеріальну допомогу. Просить не позбавляти його волі, нехай працює та по можливості відшкодовує збитки, уже нічого не вернеш. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Суд, ураховуючи що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого та потерпілих, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
А тому, крім допиту обвинуваченого та потерпілих, інші докази, що стосуються фактичних обставин, за погодженням з учасниками, не досліджувалися.
При призначенні покарання суд враховує, тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше судимий за умисні злочини проти власності, позитивно характеризується.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, визнання вини та часткове відшкодування шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено. Відповідно висновку щодо результатів медичного огляду, складеного 00.40 год 12.06.2017 року, в ОСОБА_5 ознак сп`яніння не виявлено.
За результатами судового розгляду суд прийшов до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Зважаючи на обставини вчинення злочину, особу винного, позицію обвинувачення та потерпілих, щодо призначення покарання обвинуваченому, суд вважає, що згідно ст. 75 КК України, ОСОБА_5 слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням і покласти обов`язки, визначені ст. 76 КК України
Цивільний позов потерпілого, враховуючи його повне визнання обвинуваченим, задовольнити та стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень та матеріальну шкоду в сумі 15 684 грн.10 коп.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим та призначити покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, та згідно ст. 76 КК України, покласти обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень та матеріальну шкоду в сумі 15 684 грн.10 коп.

Речові докази: автобус «Богдан-А-091», д.н.з. НОМЕР_2 , що, згідно постанови слідчого, залишений на зберігання у ОСОБА_13 , - залишити власнику за належністю;

автомобіль «Ауді-А4», номерний знак НОМЕР_1 , що, згідно постанови слідчого, знаходиться на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів по вулиці Військовий проїзд 8, в м. Києві, - повернути ОСОБА_5 на його вимогу.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1