АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/5503/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ТОВ «АС ПЛАСТ» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , яке погоджене із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_8 , та у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000653 від 31 серпня 2017 року, накладено арешт на майно, а саме на навантажувач торгової марки «Toyota» (без ідентифікаційного номера), який був вилучений 27 вересня 2017 року під час проведення обшуку нежитлового приміщення, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :02:008:0016, площею 0,881 га, за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ТОВ «АС ПЛАСТ» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого. Зокрема, апелянт стверджує, що слідчий суддя не врахував надані старшим слідчим матеріали клопотання, згідно яких останній 28 вересня 2017 року спершу фактично вилучив, вивіз та передав на зберігання ФОП « ОСОБА_9 » вказаний навантажувач і лише через дві доби визнав це майно речовим доказами. Також представник звертає увагу, що при постановленні оскаржуваної ухвали слідчий суддя послався на недостовірну інформацію, оскільки ФОП « ОСОБА_9 » не є власником майна, а в судове засідання взагалі не викликались ні власник майна «ТД АЛЬТРЕКС» (орендодавець), ні орендар ТОВ «АС ПЛАСТ», з території якого і було вилучено майно. Крім того, автор апеляції наголошує, що старшим слідчим не було надано до суду документів, які підтверджують право власності на вилучене майно, а також не надано достовірної інформації стосовно того, що навантажувач « ОСОБА_10 » має ідентифікаційний номер. При цьому представник відмічає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2017 року старшому слідчому не надавався дозвіл на вилучення під час обшуку конкретного обладнання, тобто на вилучення пристроїв, механізмів, приладів, інструментів або конструкцій.

Далі в апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 запевняє, що устаткування ТОВ «АС ПЛАСТ» використовувалось для подрібнення пластика і аж ніяк не може використовуватись для виготовлення або знешкодження відходів, оскільки тара є порожньою, а навантажувач «Toyota» жодним чином не може використовуватись для забруднення земель або для виготовлення отруйних речовин.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформований. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ТОВ «АС ПЛАСТ» ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді представник ОСОБА_6 не пропустив, а його апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до матеріалів судового провадження, клопотання старшого слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею 03 жовтня 2017 року без виклику керівника ТОВ «АС ПЛАСТ» чи його представника. Лише 17 жовтня 2017 року ОСОБА_6 , як представник ТОВ «АС ПЛАСТ», отримав копію оскаржуваної ухвали, а 20 жовтня 2017 року останній направив по пошті до Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу в інтересах вказаного товариства. Таким чином, представник власника майна ОСОБА_6 не пропустив п`ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим управлінням ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000653, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 серпня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

Органи досудового розслідування вважають встановленим, що за адресою: АДРЕСА_1 невстановлені особи, порушуючи спеціальні правила, забруднюють землі відходами, які є шкідливими для життя та здоров`я людей, шляхом знешкодження особливо небезпечних відходів, а саме тари з-під засобів захисту рослин (пестицидів, агрохімікатів) у екологічно небезпечний спосіб, оскільки залишки забрудненої тари з-під пестицидів без належного знешкодження потрапляють до землі, чим утворюють загрозу для життя та здоров`я людей.

Правове регулювання здійснення операцій з небезпечними відходами, зокрема, щодо поводження з непридатними або забороненими до використання пестицидами та тари з-під них, повинно здійснюватися відповідно до Законів України, а також інших нормативно-правових актів.

Так, пунктом 14 частини 1 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» передбачено, що діяльність, пов`язана з поводженням із небезпечними відходами, підлягає ліцензуванню.

Відповідно до протоколу від 07 вересня 2017 року огляду Інтернет ресурсу Міністерства екології та природних ресурсів https://menr.gov.ua, в переліку ліцензіатів на здійснення господарської діяльності, пов`язаної із поводженням з небезпечними відходами, розміщеного на офіційному порталі Міністерства екології та природних ресурсів, суб`єктів господарювання, які здійснюють свою діяльність з небезпечними відходами на території села Калинівка Броварського району Київської області, не встановлено.

Разом з тим, відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, затверджених Постановою КМУ від 13 липня 2016 р. № 446 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами», суб`єкт господарювання для отримання ліцензії на право здійснення операцій з небезпечними відходами, окрім заяви на отримання ліцензії, має також подати ряд інших відомостей, що підтверджують відповідність підприємства ліцензійним умовам, зокрема, відомості про наявність у підприємства матеріально-технічної бази, необхідної для здійснення такої діяльності.

Крім того, положенням статті 15 Закону України «Про пестициди і агрохімікати» регламентовано, що непридатні або заборонені до використання пестициди та агрохімікати, упаковки від них підлягають вилученню, утилізації, знищенню та знешкодженню в порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 63 Жовтого переліку, затвердженого постановою № 1120 від 13 липня 2000 року «Про затвердження Положення про контроль за транскордонними перевезеннями небезпечних відходів та їх утилізацією/видаленням із Жовтого та Зеленого переліків відходів», відходи пестицидів та гербіцидів, які не відповідають стандартам, мають прострочений термін придатності (прострочений термін придатності означає, що речовину не використано протягом періоду, визначеного виробником), являються небезпечними відходами та мають бути утилізовані згідно закону.

В свою чергу, відповідно до пункту 3 Порядку вилучення, утилізації, знищення та знешкодження непридатних або заборонених до використання пестицидів та агрохімікатів і тари від них, затвердженого Постановою КМУ 27 березня 1996 року № 354, утилізація, знищення та знешкодження непридатних або заборонених до використання пестицидів та агрохімікатів і тари від них здійснюються підприємствами, на яких вони виготовлені, а також іншими підприємствами, що мають ліцензію Мінприроди на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами, позитивний висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи на договірних умовах.

З огляду на зазначене, як вказують органи досудового розслідування, невстановлені особи з порушенням вимог природоохоронного законодавства, не маючи ліцензії Міністерства екології та природних ресурсів України на право провадження господарської діяльності у сфері поводження з небезпечними відходами, а також не маючи інших технічних можливостей, незаконно здійснюють знешкодження тари з-під пестицидів у екологічно небезпечний спосіб, оскільки залишки забрудненої тари з-під пестицидів без належного знешкодження потрапляють до землі, чим створюють загрозу для життя та здоров`я людей.

На підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_11 від 19 вересня 2017 року, в період з 27 вересня 2017 року по 30 вересня 2017 року було проведено обшук нежитлових приміщень та тимчасових споруд, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :02:008:0016, площею 0,881 га, за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено небезпечні відходи, а саме використану поліетиленову тару з-під засобів захисту рослин (пестицидів) зальним об`ємом близько 910 кубічних метрів та обладнання для обробки та подрібнення використаної тари з-під пестицидів, а саме: подрібнювач пластикових відходів із стрічковим конвеєром, потужністю 75 кВт, 2012 року виготовлення, в кількості 1 шт.; шнековий транспортер для подрібнення полімерів, потужністю 1,5 кВт, 2012 року виготовлення, в кількості 1 шт.; зневоднюючу центрифугу, потужністю 27 кВт, 2012 року виготовлення, в кількості 1 шт.; центробіжний вентилятор, потужністю 9 кВт, 2012 року виготовлення, в кількості 1 шт.; ванну флотації ємністю близько 10 кубічних метрів, в кількості 1 шт.; бункер накопичувач, в кількості 1 шт.; дренажний насос, в кількості 1 шт., тобто речі, які входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Поряд з цим, в ході проведення обшуку виявлено та вилучено навантажувач торгової марки «Toyota» (без ідентифікаційного номера), який використовувався всередині приміщення для переміщення та навантаження небезпечних відходів, а саме використаної тари з-під пестицидів, і містить на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді залишків пестицидів та частинок подрібненої тари з-під пестицидів.

Відповідно до постанови про визнання предметів в якості речових доказів та передачу їх на зберігання від 30 вересня 2017 року, навантажувач торгової марки «Toyota» (без ідентифікаційного номера) визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та, відповідно до договору № 384 і акту приймання-передачі майна від 28 вересня 2017 року, передано на зберігання ФОП « ОСОБА_9 ».

02 жовтня 2017 року (датоване 30 вересня 2017 року) старший слідчий СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_8 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на навантажувач торгової марки «Toyota» (без ідентифікаційного номера), який було вилучено під час проведення обшуку нежитлового приміщення, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :02:008:0016, площею 0,881 га, за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до протоколу обшуку від 27 вересня 2017 року. Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечити збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2017 року клопотання старшого слідчого було задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000653, про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку нежитлового приміщення, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :02:008:0016, площею 0,881 га, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на навантажувач торгової марки «Toyota» (без ідентифікаційного номера), слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення старшого слідчого ОСОБА_7 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що клопотання старшого слідчого підлягає задоволенню з огляду на те, що вищевказаний навантажувач торгової марки «Toyota» використовувався як засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення і зберіг на собі його сліди, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та старший слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.
Зокрема, посилаючись у клопотанні, що майно, яке було вилучено під час проведення обшуку нежитлового приміщення, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :02:008:0016, площею 0,881 га, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме навантажувач торгової марки «Toyota» (без ідентифікаційного номера) використовувався як засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення і зберіг собі його сліди, старший слідчий та прокурор повинні були зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

Між тим, хоча в клопотанні старшого слідчого і міститься посилання на визнання зазначеного навантажувача речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001281, однак самого процесуального документу, а саме відповідної постанови органу досудового розслідування про визнання даного навантажувача речовим доказом у кримінальному провадженні, до матеріалів за вказаним клопотанням не додано, що ставить під сумнів факт її існування і позбавляє суд апеляційної інстанції можливості перевірити підстави для винесення такої постанови з огляду на посилання автора апеляції про ненадання старшим слідчим достовірної інформації стосовно наявності у навантажувача торгової марки «Toyota» ідентифікаційного номеру. В свою чергу, слідчий суддя не звернув уваги на зазначену обставину, внаслідок чого прийшов до передчасного висновку, тобто не підтвердженого належним процесуальним документом органу досудового розслідування, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а це нівелює мету накладення арешту на майно, передбачену п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто забезпечення збереження речових доказів.

Також старший слідчий, в порушення п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, не послався у клопотанні та не додав до нього документи, які підтверджують право власності на навантажувач торгової марки «Toyota», тобто на майно, яке належить арештувати. Не приведено старшим слідчим і конкретних фактів та доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження вказаним навантажувачем будь-якими особами.

Даний факт вказує на невідповідність клопотання старшого слідчого вимогам ст. 171 КПК України, однак слідчий суддя замість того, щоб повернути таке клопотання прокурору для усунення недоліків, як того вимагає ч. 3 ст. 172 КПК України, безпідставно розглянув це клопотання і необґрунтовано задовольнив.

Крім того, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності ТОВ «АС ПЛАСТ» завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власника.

На підставі приведених вище обставин, які свідчать про однобічність, неповноту і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого як такого, що внесено до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «АС ПЛАСТ» ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_8 , та у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000653 від 31 серпня 2017 року, накладено арешт на майно, а саме на навантажувач торгової марки «Toyota» (без ідентифікаційного номера), який був вилучений 27 вересня 2017 року під час проведення обшуку нежитлового приміщення, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :02:008:0016, площею 0,881 га, за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , погодженого із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_8 , про накладення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000653 від 31 серпня 2017 року, арешту на майно, а саме на навантажувач торгової марки «Toyota» (без ідентифікаційного номера), який був вилучений 27 вересня 2017 року під час проведення обшуку нежитлового приміщення, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :02:008:0016, площею 0,881 га, за адресою: АДРЕСА_1 , відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4