У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.11.2017 Справа №607/13175/16-к

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання представника ТОВ «Стейт Оіл» ОСОБА_3 від 30.10.2017р. №30/10/17-2 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду 30 жовтня 2017 року звернувся представник ТОВ «Стейт Оіл» ОСОБА_3 із клопотанням в рамках кримінального провадження №00000050 від 23.11.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України про скасування арешту майна, а саме з бензину автомобільного (паливо моторне альтернативне) марки А-95Е-50 зимове в кількості 4290,20л. згідно звіту-Х від 24.11.2016р., який накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 11.01.2017р. у справі №607/13175/16-к.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді від 11.01.2017р. арешт на бензин накладався як на тимчасово вилучене майно в ході проведеного 24.11.2016р. обшуку АЗС «БРСМ Нафта», оскільки на думку органу досудового розслідування даний бензин має значення і статус речових доказів по кримінальному провадженні, оскільки згідно висновків проведеної слідством експертизи вказаний бензин не відповідав ДСТУ, а тому підлягало збереженню. Зазначає, що згідно наявних у матеріалах кримінального провадження висновків експертизи, арештоване пальне А-95Е-50 є пальним, яке містить більше 10 відсотків біоетанолу (а саме понад 30%), і за своїми показниками не відповідає ДСТУ для автомобільних бензинів. Проте вказане пальне відповідає наведеним Технічним умовам ТУ У 24.6-1:2010 «Паливо моторне альтернативне. Технічні умови», що не суперечить приписам чинного законодавства, а реалізація такого палива є цілком законною й не утворює складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 204 КК України. Тому, арештоване пальне не може виступати речовим доказом у кримінальному провадженні, і приймаючи до уваги ті обставини, що підозра у кримінальному провадженні №0000050 від 23.11.2016р. нікому не пред`являлася, майнова шкода ТОВ «Стейт Оіл» не завдана, ТОВ «Стейт Оіл» не може нести матеріальну відповідальність за дії будь-яких осіб, подальшим перебуванням палива під арештом порушуються права та інтересів ТОВ «Стейт Оіл», а відтак для відновлення обмежених прав просить накладений арешт скасувати.

Згідно заяви від 10.11.2017р. представник ТОВ «Стейт Оіл» ОСОБА_4 просить проводити судове засідання без його участі із підтриманням вимог клопотання.

Слідчий ОСОБА_5 згідно заяви від 10.11.2017р. просить проводити судове засідання без його участі, проти задоволення клопотання заперечує.

Розглянувши матеріали клопотання, встановлено наступні обставини.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 11.01.2017р. №607/13175/16-к (провадження 1-кс/607/63/2017) в рамках кримінального провадження №0000050 від 23.11.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України накладено арешт, зокрема, на бензин автомобільний марки (паливо альтернативне) А-95Е-50 зимове в кількості 4290,20л згідно Звіту-Х від 24.11.2016р.

Як вбачається із змісту ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 11.01.2017р. №607/13175/16-к арешт на бензин марки А-95-Е-50 зимове в кількості 4290,20л згідно звіту-Х від 24.11.2016р. накладався з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні і який був вилучений в ході проведеного 24.11.2016р. обшуку.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

Стаття 174 КПК України передбачає, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, під час судового розгляду приходжу до висновку, що арешт ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 11.01.2017р. №607/13175/16-к (провадження 1-кс/607/63/2017) в рамках кримінального провадження №0000050 від 23.11.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України станом на дату звернення з клопотанням про арешт та винесення ухвали накладався правомірно та обґрунтовано, проте станом на дану звернення із клопотанням ТОВ «Стейт Оіл», що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, істотно змінилися обставини відносно арештованого майна та його значення для обставин кримінального провадження, а також приймаючи до уваги те, що нікому із працівників ТОВ «Стейт Оіл» не повідомлялася підозра у кримінальному провадженні, тривалим строком перебуванням палива під арештом невиправдано порушуються права та інтереси Товариства, не доведенням з боку органу досудового розслідування такого тривалого строку арешту майна та даних, які б виправдовували втручання держави у право на володіння майном, приходжу до висновку, що у подальшому застосуванні арешту відпала необхідність і накладений арешт слід скасувати.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання представника ТОВ «Стейт Оіл» ОСОБА_3 від 30.10.2017р. №30/10/17-2 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт із майна, а саме з бензину автомобільного марки (паливо моторне альтернативне) А-95Е-50 зимове в кількості 4290,20л. згідно звіту-Х від 24.11.2016р., який накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 11.01.2017р. у справі №607/13175/16-к в рамках кримінального провадження №00000050 від 23.11.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_1