Справа №705/2969/17
1-кп/705/232/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2018 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умань Черкаської області кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Севастянівка Христинівського району Черкаської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
ОСОБА_5 , 16.03.2017 року близько 15 години 46 хвилин, керуючи автомобілем марки «Shkoda-Felicia», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Білогрудівській в м. Умані, в напрямку від села Дмитрушки Уманського району до м. Умані порушуючи вимоги п. 2.3 - б (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну); п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху чи перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди); п. 18.1 (водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека) та дорожніх знаків 5.35.1-5.35.2 (Пішохідний перехід) - правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та перетинаючи пішохідний перехід, що розташований від будівлі № 2 до будинку № 9 по вул. Білогрудівській в м. Умані, здійснив наїзд на гр. ОСОБА_4 , яка рухалась по вказаному пішохідному переході з ліва на право по напрямку руху автомобіля ««Shkoda-Felicia», д.н.з. НОМЕР_1 .
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді травми голови: забій головного мозку, легкого ступеню, закритої травми органів грудної клітки з забоєм легень та після травматичною двобічною пневмонією з незначним правобічним гідротораксом (накопичення рідини в плевральній порожнині), закритого уламкового підвертлюгового перелому правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, забою правого гомілково-ступеневого суглобу, закритого уламкового перелому середньої третини правої плечової кістки зі зміщенням уламків, перелому правих поперечних відростків грудних хребців Т3, Т4, Т5, Т6, Т7, Т8, Т9, Т10, останні з яких згідно висновку судово- медичної експертизи№ 05-7-01/480 від 22.06.2017 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Порушення правил безпеки дорожнього водієм автомобіля марки «Shkoda-Felicia», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , а саме вимог п.п. 2.3 б), 12.3; 18.1 Правил дорожнього руху України та дорожніх знаків 5.35.1-5.35.2, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, при обставинах встановлених судом, визнав частково. Він пояснив, що дійсно 16.03.2017 року, близько 16 год. він керував автомобілем «Шкода» по автодорозі з боку с. Дмитрушки в напрямку м. Умань та наближаючись до пішохідного переходу по вулиці Білогрудівській в м. Умань Черкаської області, він помітив, що перейшло кілька людей в бік автобусної зупинки і більше нікого він не бачив. Він пояснив, що його автомобіль котився на нейтральні передачі і на переході зненацька вибігла потерпіла ОСОБА_4 , але при натисканні на педаль гальма, автомобіль негайно не може зупинитися, оскільки в кожного автомобіля є свій гальмівний шлях, в його випадку гальмівний шлях був близько 9 метрів, адже швидкість була близько 50 км/год. Позаду нього рухалися інші транспортні засоби із ввімкненими фарами, в зустрічному напрямку, також їхав вантажний автомобіль із ввімкненим дальнім світлом, тому він його трохи «засліпив». Він побачив потерпілу на пішохідному переході перед самим автомобілем і зразу відчув удар. Він також, вказував в своїх поясненнях в суді, що збив пішохода передньою частиною автомобіля, більше лівим боком. Потерпіла впала ближче до автобусної зупинки і він хотів підняти потерпілу, але хтось сказав, що краще її не чіпати і дочекатися лікарів. Позиція обвинуваченого в суді з приводу наявності порушень правил дорожнього руху з його боку була не послідовною, не заперечуючи факту зіткнення на пішохідному переході, він спочатку наполягав, що з його боку порушення правил ПДР не було, оскільки потерпіла бігла, а повинна була йти. В послідуючому, він змінив свою позицію та уже вказував, що правила дорожнього руху були порушені, і ним, і потерпілою, оскільки він просто її не помітив, а вона бігла по пішохідному переході, а повинна була йти. Обвинувачений також в судовому засіданні вказав, що потерпіла повинна були дійти до середини переходу і подивитися чи для неї немає перешкод у русі далі. При цьому, він вважає, що якби потерпіла не бігла, то зіткнення і не було б взагалі. Також обвинувачений пояснив, що після ДТП він запропонував свою допомогу і передав матері потерпілої кошти в сумі 4000 грн. на лікування. Більше матеріальної допомоги він її не надавав. Також з урахуванням наявності малолітніх дітей обвинувачений просив застосувати відносно нього ЗУ «Про амністію у 2016 році» та звільнити його від покарання ( в судовому засіданні вказував, що він розуміє, що це не реабілітуюча обставина і наполягав на застосуванні амністії і пояснив, що має намір у майбутньому надавати кошти потерпілій у відшкодування матеріальної шкоди).
Винуватість обвинуваченого у вчиненні даного злочину повністю доведена показами потерпілої, свідків, письмовими та речовими доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 16.03.2017 року, близько 15.45 год. вона разом з подругою ОСОБА_8 вийшли з роботи і вони підійшли до пішохідного переходу, щоб перейти дорогу. При цьому, ОСОБА_8 йшла на кілька кроків спереду, а вона позаду. Перед початком руху на переході вони подивилися і ліворуч і праворуч, зліва був лісовоз, який перед переходом зменшив швидкість, а потім зупинився, щоб пропустити пішоходів, а з правого боку автомобілів не було видно. Коли вони перейшли половину пішохідного переходу, вона помітила, що ОСОБА_8 , яка була на 3-4 кроки попереду, побігла, тому вона теж почала бігти, в цей час почула звук автомобіля з правого боку, повернула голову і зразу ж відбувся удар. Звуку гальмування вона не чула, видимість дороги була хороша, хоча на вулиці було хмарно, дощ з мокрим снігом почав падати після того, як водій її збив. Також потерпіла вказувала, що коли прийшла до тями, то лежала лицем до низу і їй важко було дихати, бо був забій легенів. Потім вона зателефонувала до мами, на виклик подруги прибули медичні працівники і забрали її до приймального відділення Уманської ЦРЛ, де почали надавати першу медичну допомогу. Лікарі провели обстеження, зробили необхідні знімки, потім перевезли її до травматологічного відділення. Згодом її перевели до обласної лікарні в ортопедо-травматологічне відділення, де вона лікувалася 19-21 день(точно не пам`ятає). В обласній лікарні їй провели дві операції, робили остеосинтез стегна та «вставили» шпицю в руку, яку буде необхідно видаляти через один рік. Крім того, вона отримала травми хребта, оскільки удар був великої сили, тому і пошкодилися внутрішні органи. Обвинувачений зразу після ДТП надав матеріальну допомогу в розмірі лише 4000 грн., кошти отримала її мати, про що написала в лікарні розписку за наданим ним зразком. Також, потерпіла пояснила, що в послідуючому її обвинувачений коштів на лікування не надавав.
Свідок ОСОБА_8 , в судовому засіданні показала, що 16.03.2017 року, близько 15.45 год., вона разом із своєю подругою ОСОБА_4 переходила дорогу від райлікані до автобусної зупинки. Підійшовши до пішохідного переходу, вони подивилися, і ліворуч, і праворуч (по обидві сторони дороги). Зліва був лісовоз, який перед переходом зменшив швидкість, а потім зупинився, щоб пропустити пішоходів, а з правого боку нікого не було. Пройшовши половину пішохідного переходу, вона повернула голову праворуч і помітила, що «…летить…» автомобіль і почала бігти. ОСОБА_4 була на два кроки позаду, тому не встигла відбігти, коли вона розвернулася, то побачила, що подруга лежить на дорозі, ближче до узбіччя. Спочатку потерпіла була без свідомості, а потім прийшла до тями. Оскільки це було поблизу лікарні, то вона викликала поліцію і побігла до приймального відділення за медичними працівниками. Видимість на дорозі була нормальна, хоча там і були припарковані інші автомобілі, але вони не заважали оглядовості, день був хмарний, дощ і сніг почався після того, як відбулася ДТП.
Свідок ОСОБА_9 , в судовому засіданні показав, що 16.03.2017 року він керував вантажним автомобілем та під`їхавши до пішохідного переходу на вулиці Білогрудівській в м. Умань Черкаської області, він помітив двох дівчат, які мали намір перейти дорогу, тому зупинився, щоб їх пропустити. Одна з них йшла на кілька кроків попереду іншої. Він вже мав намір продовжити рух, але почув удар і побачив, що дівчина, яка йшла позаду іншої, впала з капоту легкового автомобіля на дорогу обличчям до низу і почув крик іншої дівчини. Кольору та марки автомобіля він не пам`ятає. Самого удару він не бачив, бо в його старому автомобілі маленьке за площею вікно, близько 50 на 40 см. Швидкість автомобіля «Шкода» могла бути приблизно 60 км/год., бо при більшій швидкості потерпіла могла б і не вижити. Він не пам`ятає чи в той час у нього було ввімкнене світло фар. На його думку ДТП могла статися і через те, що дівчата йшли швидко, це є порушення ПДР. З свого автомобіля він не виходив і продовжив рух, оскільки за ним вже зібралися інші автомобілі, тому він не хотів створювати затор на дорозі.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що на той період часу він працював водієм автобуса № 9 ( по маршруту: завод ЗБВ-Райлікарня). 16.03.2017р. він стояв на зупинці автобусній, перед пішохідним переходом ( при цьому, він пояснив, що не регульований пішохідний перехід, виділений відповідними дорожніми знаками з обох боків). Він спочатку почув писк «…тормозів…» і потім уже звернув увагу на проїжджу частину де побачив, що по пішохідному переходу дорогу переходили двоє жінок і одна із них не змогла уникнути зіткнення з автомобілем «…перебігаючи дорогу… не знала куди дітись». Вона рухалася позаду іншого пішохода і він бачив момент зіткнення автомобілю Шкода темного кольору з пішоходом ( який правою передньою частиною на пішохідному переході вдарив пішохода - одна з пішоходів вспіла перебігти, а інша ні). Від удару жінка впала на землю по ходу руху автомобіля з яким відбулося зіткнення. На його автобусі був встановлений відеореєстратор, запис з якого ним було передано потерпілій жінці того ж дня і про нього він повідомляв поліції. Також, свідок вказував, що того дня була нормальна видимість і дощ із снігом почався уже після зіткнення ( видимість дороги була нормальна, була світла пора доби).
Підстав сумніватися в правдивості наведених показань свідків, які попереджені про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України, судом не встановлено.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повністю підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні, належними та допустимими доказами:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.03.2017р., який складено в присутності понятих: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в якому вказано, що місце дорожньо- транспортної пригоди знаходиться по вул.Білогрудівська, навпроти будинку № 2. На місці пригоди виявлено пошкоджений автомобіль «Shkoda-Felicia», д.н.з. НОМЕР_1 , який вилучено та поміщено на територію до Уманського ВП ГУНП в Черкаській області. До протоколу огляду місця події від 16.03.2017р. долучено фототаблицю з зображеннями місця наїзду на гр.. ОСОБА_4 , зображеннями пішохідного переходу, обстановку на місці ДТП в напрямку автобусної зупинки, місце кінцевої зупинки автомобіля після наїзду на потерпілу ОСОБА_4 ;
- даними відображеними в схемі місця ДТП, яка сталася 16.03.2017р. по вул.Білогрудівська, 2 м.Умань, в якій зазначено, що ОСОБА_5 ознайомився з даною схемою, про що стоїть відповідний підпис;
- протоколом огляду та перевірки технічного стану транспортного засобу від 16.03.2017р.. В ході перевірки встановлені зовнішні пошкодження, а саме пошкоджено передній бампер;
- протоколом огляду предметів від 17.03.2017р., згідно якого встановлено, що було проведено огляд автомобіля «Shkoda-Felicia», д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1998 року випуску. На момент огляду даного автомобіля у ньому виявлено пошкодження переднього бампера у вигляді тріщин, який виготовлений із полімерного матеріалу чорного кольору. Також на різних частинах кузова даного автомобіля виявлено пошкодження металевої основи кузова в результаті корозії металу. Під час детального огляду кришки капоту даного автомобіля виявлено потертості, які розміщені в нижньому лівому куті та закінчуються у правому верхньому куті. До протоколу огляду транспортного засобу додано фототаблицю зображень від 17.03.2017р.;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.06.2017р. за участю потерпілої ОСОБА_4 до якого додано план-схему та фототаблицю зображень від 06.06.2017р.
- даними висновку експерта № 05-7-01/480 від 22.06.2017р., в якому у підсумках вказано, що у ОСОБА_4 , 1990 року народження, виявлено травма голови: забій головного мозку легкого ступеня, закрита травма органів грудної клітки з забоєм легень та після травматичною двобічною пневмонією з незначним правобічним гідротораксом (накопичення рідини в плевральній порожнині); закритий уламковий підвертлюговий перелом правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, забій правого гомілково-ступеневого суглоба, закритий уламковий перелом середньої третини правої плечової кістки зі зміщенням уламків, переломи правих поперечних відростків грудних хребців ТЗ, Т4, Т5, Т6, Т7, Т8, Т9, Т10. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові та медичних картах і відносяться:
- травма голови забій головного мозку легкого ступеня, закрита травма органів грудної клітки з забоєм легень та після травматичною двобічною пневмонією з незначним правобічним гідротораксом ( накопичення рідини в плевральній порожнині) до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;
- закритий уламковий підвертлюговий перелом правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, забій правого гомілково-ступеневого суглоба, закритий уламковий перелом середньої третини правої плечової кістки зі зміщенням уламків, переломи правих поперечних відростків грудних хребців ТЗ, Т4, Т5, Т6, Т7, Т8, Т9, Т10 до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Утворення виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди зазначених у постанові можливе. В момент первинного контакту з автомобілем «Shkoda-Felicia», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 знаходилась у вертикальному чи близькому до нього положенні правою бічною чи правою задньою-бічною поверхнею тіла до травмуючої поверхні;
- даними відображеними на відеозаписі, що міститься на компакт-диску «ALTERUS» від 16.03.2017 року з відеореєстратора, який 06.06.2017р. було надано потерпілою ОСОБА_4 , в процесі проведення досудового розслідування для приєднання до матеріалів кримінального провадження ( який був оглянутий 07.06.2017р., що підтверджується відповідним протоколом). Під час перегляду даного компакт диску в судовому засіданні, було встановлено, що з пішохідного переходу підбігає невстановлена особа жіночої статі, одразу ж за нею по пішохідному переході перебігає друга жінка, як було встановлено в ході слідства, це була свідок ОСОБА_8 .. В цей же момент на відеозаписі видно, що за нею близько 2-х метрів по пішохідному переході біжить інша жінка - потерпіла ОСОБА_4 і в цей же момент на потерпілу здійснює наїзд передньою частиною автомобіль «Shkoda-Felicia», д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору. Від удару потерпіла ОСОБА_4 спочатку падає на кришку капоту з подальшим падінням на асфальтобетонне покриття проїзної частини. Зіткнення відбулося на нерегульованому пішохідному переході.
Місце зіткнення, сухе дорожнє покриття, нормальні погодні умови, ширина дороги та наявність відповідних дорожніх знаків, інші фактори, що характеризують дорожню обстановку, на думку суду, вказують на відсутність об`єктивних перешкод для вжиття обвинуваченим заходів, що могли призвести до уникнення наїзду на пішохода на нерегульованому пішохідному переході за умови дотримання ОСОБА_5 приписів відповідних пунктів (2.3. б), 12.3, 18.1,18.4 ) Правил дорожнього руху України та вимог дорожніх знаків 5.35.1-5.32.2 ( «Пішохідний перехід») ПДР України.
Одночасно, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину узгоджується із його показами даними в судовому засіданні, з яких вбачається, що він дійсно під час керуванням транспортним засобом не зреагував на виниклу небезпеку для руху та фактично не вжив ніяких заходів для об`їзду пішохода (в поясненнях посилався, що вживав заходи, однак не конкретизував, які саме, - з посиланням лише на факт наявності порушення ПДР України з боку пішохода, яка фактично бігла по нерегульованому пішохідному переході, а повинна була стати посерединні переходу і впевнетись в тому чи не має перешкод для подальшого руху ), допустив наїзд на ОСОБА_4 на нерегульованому пішохідному переході, внаслідок чого їй було нанесено тілесні ушкодження середньої тяжкості. Позицію обвинуваченого, з приводу відсутності з його боку порушень вимог Правил дорожнього руху та наявність обставин, які об`єктивно унеможливлювали завчасно виявити небезпеку ( які фактично свідчать про часткове визнання вини), суд вважає неправдивими і розцінює їх, як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та намір пом`якшити кримінальну відповідальність за скоєне діяння.
Згідно з ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення та лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.
Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинувачених за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав розглянути кримінальне провадження і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви доведеності вини особи, мають тлумачитися на її користь.
Всебічно, повно і неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності і допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеним винність обвинуваченого у вчиненні вказаних вище діянь.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та належності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена у судовому засіданні і суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Приведені в цьому вироку докази в доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, добуті органом досудового слідства у встановленому законом порядку, перевірені судом, доповнюють один одного, об`єктивно відображають обставини справи.
Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Відповідно до п. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд вважає, що з урахуванням дій обвинуваченого при вчиненні кримінального правопорушення і покарання, яке буде призначено судом, має бути законним, справедливим, обґрунтованим, співрозмірним та індивідуальним. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який за місцем проживання характеризується формально позитивно, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
За таких обставин, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання, у вигляді обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
Обвинуваченим ОСОБА_5 , було заявлено клопотання про застосування відносно нього Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки на день набрання чинності цим Законом він є батьком неповнолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, де він зазначений батьком, і він надав до суду довідку про те, що батьківських прав він не був позбавлений відносно них, що є безумовною підставою для застосування відповідного Закону.
Прокурор та потерпіла в судовому засіданні вказували на наявність підстав для застосування відносно обвинуваченого Закону України «Про амністію в 2016 році» і відповідно задоволення клопотання ОСОБА_5 про застосування відносно нього амністії та звільнення його від покарання.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області 14 лютого 2006 року, ОСОБА_5 має малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області 19 серпня 2014 року, ОСОБА_5 має малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до довідки № 169/01-13, що видана 20.03.2018р. Службою у справах дітей Уманської міської ради,- «…станом на березень місяць 2018 року службою у справах дітей питання про позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 щодо його малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на комісії з питань захисту прав дитини виконкому Уманської міської ради не розглядалося…».
В свою чергу, як встановлено судом згідно з положеннями ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Також законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2ст.86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" - амністія це повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положеньКонституції України,Кримінального Кодексу України та цього Закону. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22.12.2016. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.13 Закону).
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році», звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 скоїв злочин, який є злочином невеликої тяжкості, вказаний злочин він вчинив 16.03.2017 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», і на день набрання цим Законом чинності є батьком двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно яких він не позбавлена батьківських прав, що підтверджується письмовими матеріалами справи, просить суд застосувати відносно нього амністію, наслідки застосування амністії йому роз`яснені, обставини передбачені ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію в 2016 році», які виключали б можливість застосування до ОСОБА_5 відсутні, амністія раніше до нього не застосовувалась.
Врахувавши обставини справи та особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що на обвинуваченогол ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання, що є підставою для звільнення його від покарання, у відповідності до вимог чинного законодавства.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
На підставі наведеного, керуючись п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, ст. ст. 368-371, 373-374,392 КПК України, суд
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
автомобіль марки «Shkoda-Felicia», д.н.з. НОМЕР_1 , який було передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 за належністю;
- компакт-диск з відеозаписом з відеореєстратора , який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1