УХВАЛА
Справа № 521/1783/18
Номер провадження:1-кс/521/652/18
05 лютого 2018 року м. Одеса
30.01.2017року до ЧЧ Малиновеького ВП в м. Одесі надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням вжити заходи до невстановленої особи, яка 30.01.2018 року приблизно о 10:30. перебуваючи в маршрутному таксі N0 191, під час руху між зупинками громадського транспорту по вул. Ген. Петрова кут вул.Якіра, та вул. Ген.Петрова кут вул.Варненської в м. Одесі, таємно викрала з карману її шуби мобільний телефон марки «Віаскуіеш А8», в корпусі золотистого кольору, ТМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора «МТС», номер якої НОМЕР_3 , чим спричинивши їй майнову шкоду на загальну суму 3000 гривень.
30.01.2018року о 15:25 годин в службовому кабінеті № 106 Малиновеького ВП в м. Одеса ГУ НП в Одеській області громадянкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було добровільно надано мобільний телефон марки «В1аск/че/? А8», в корпусі золотистого кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , який належить потерпілій ОСОБА_5
30.01.2018 слідчим була винесена постанова про визнання оглянутого предмету, а саме мобільного телефону марки Віасклчелу А8», в корпусі золотистого кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , речовим доказом та долучено його до матеріалів досудового розслідування № НОМЕР_5 .
Так, на теперішній час є достатні підстави вважати, що вищезазначений мобільний телефон марки «В1аскчіе/у А8», в корпусі золотистого кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , є предметом кримінального правопорушення та доказом злочину, яке зберегло на собі сліди злочину та одержано правопорушником противоправним шляхом. У разі повернення цього майна особі, у якої воно вилучене, існує ризик того, що цей телефон та грошові кошти будуть реалізовані іншим особам, приховано, знищене, пошкоджене чи втрачено, ускладнить встановлення об`єктивної істини за кримінальним провадженням.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, та вважав за необхідне його задовольнити.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п. 1, 3 та 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, рюкзак чорного кольору, в якому знаходиться 10 відрізків багатожильного кабелю в білій ізоляції загальною довжиною 57 метрів та металеві ножиці з рукояткою чорно-червоного кольору є тимчасово вилученим майном, щодо якого є достатні підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, та одержано правопорушником внаслідок вчинення злочину.
Частиною 1 статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Так, на теперішній час є достатні підстави вважати, що рюкзак чорного кольору, в якому знаходиться 10 відрізків багатожильного кабелю в білій ізоляції загальною довжиною 57 метрів та металеві ножиці з рукояткою чорно-червоного кольору, є предметом та знаряддям кримінального правопорушення та доказом злочину, яке зберегло на собі його сліди та одержано правопорушником шляхом крадіжки.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, та вважав за необхідне його задовольнити.
Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки прокурором доведена необхідність застосування арешту майна, з наступних підстав.
При цьому, прокурором доведено, що є достатні підстави вважати, що вилучені речі зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та вилучені речі є предметом кримінального правопорушення, а отже, вони відповідають критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КК України.
Частиною 1 статті 167 КПК України, встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно п.1,3 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди або являються предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним оборотом.
У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Крім того, незастосування заборони на використання вказаного майна, може привести до наслідків, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.
При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в місті Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_7 , про арешт майна, задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон марки «Віаскчіесу А8», в корпусі золотистого кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , що був добровільно наданий 30.01.2018 року громадянкою ОСОБА_6 , який належать потерпілій ОСОБА_5 . Заборонити потерпілій ОСОБА_5 , розпоряджатись вищезазначеним майном, без обмеження права користування цим майном, та передати зазначений мобільний телефон на якій накладено арешт на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 .
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_8