Справа №359/5951/17
Провадження №1-кп/359/438/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 грудня 2017 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, маючого 3 класи освіти, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого за вироком від 05.03.2012 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік, в подальшому, 25.06.2012 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області іспитовий строк скасовано та направлено на 1 рік 6 місяців в місця позбавлення волі, згідно ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 08.07.2014 року звільнений від відбування покарання на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію у 2014 році», засудженого за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.07.2017 року за ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, до трьох років позбавлення з іспитовим строком в два роки, -
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, за наступних обставин.
Так, 12.01.2017 року, близько 16.55 год., ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-РІТЕЙЛ», розташованого в м. Борисполі Київської області, вул. С.Бандери, 1, вирішив вчинити крадіжку товару з асортименту магазину.
Перебуваючи в приміщені указаного магазину, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, маючи не зняту та непогашену судимість, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, та будучи впевненим, що дії залишаться непоміченими для оточуючих, таємно взяв з полиці магазину одну пляшку віскі «Red Label», об`ємом 0,7 літрів, вартістю 471 грн. 99 коп., яку приховав під куртку в яку був одягнений, після чого вийшов з указаного магазину ТОВ «ОККО-РІТЕЙЛ», не розрахувавшись за неї, та з місця вчинення злочину зник.
В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв підприємству матеріальних збитків на суму 471 грн. 99 коп.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України.
Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченого, захисника обвинуваченого, та думки прокурора, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, крім допиту обвинуваченого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, часу скоєння злочину, в тому числі і за ознакою повторності, завданого матеріального збитку).
В судовому засіданні, ОСОБА_4 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати йому можливість виправитись.
Зазначив, що злочин вчинено внаслідок скрутного матеріального становища, та бажання вжити спиртні напої в компанії, однак на що він не мав коштів. Він мав намір в подальшому розрахуватися, коли б у нього була можливість.
Щодо обставин вчиненого правопорушення, зазначив, що дійсно в один з днів на початку року, він перебував в приміщенні магазину на АЗС, звідки виніс приховавши в свій одяг пляшку віскі, яку в подальшому вжив в компанії знайомих. При цьому він за неї не розраховувався, нікому не повідомляв, що така пляшка віскі є викраденою. Мав і має скрутне матеріальне становище, не має постійної роботи та доходу.
Крім того, повідомив, що відносно нього вже застосовувалась амністія, і він використав таку пільгу.
Крім того, судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, речові докази у справі, процесуальні витрати.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.
З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.
Злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання йому покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.
Так, санкцією ч.2 ст. 185 КК України передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі, а тому вчинений обвинуваченим злочин є середньої тяжкості.
З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого не встановлено.
Щодо наявності пом`якшуючих їх відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обвинувачений раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення злочинів проти власності, має не зняту та непогашену судимість.
Так, ОСОБА_4 раніше судимий за вироком від 05.03.2012 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік, в подальшому, 25.06.2012 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області іспитовий строк скасовано та його направлено на 1 рік 6 місяців в місця позбавлення волі. Згідно ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 08.07.2014 року ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію у 2014 році».
З цього приводу, зважаючи на те, що останнього було засуджено за злочин середньої тяжкості, згідно вимог ст. 89 КК України, ОСОБА_4 має не зняту та непогашену судимість за скоєння корисливого злочину проти власності. Таким чином, кваліфікацій дій останнього за однакою повторності є вірною, та не викликає у суду сумніву.
Крім того, ОСОБА_4 за місцем свого проживання характеризуються посередньо, тимчасово не працюючий, не одружений, на утриманні непрацездатних осіб немає, схильний до скоєння кримінальних правопорушень. Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку, та не є військовослужбовцем.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним. Потребує також врахуванню те, що злочин вчинено щодо алкогольного напою - віскі, ємністю 0,7 літрів, вартість якого становить всього 471 грн. 99 коп.
При цьому, судом враховано, що злочин, за який притягається до відповідальності ОСОБА_4 вчинено 12.01.2017 року, тобто до вчинення ним 27.04.2017 року нового злочину, за який вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.07.2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, до трьох років позбавлення з іспитовим строком в два роки (справа №359/4397/17).
Указаний вирок суду від 03.07.2017 року набрав законної сили 22.11.2017 року, у суду відсутні правові підстави для повного чи часткового приєднання невідбутого покарання за ним до нового покарання, оскільки такі вироки суду підлягають окремому виконанню за положеннями ст.ст. 70-72 КК України.
Зважаючи на те, що ОСОБА_4 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів середньої тяжкості, застосування раніше до останнього іспитового строку, а також акту амністії, суд вважає за неможливе застосувати до нього іспитовий строк, оскільки без ізоляції від суспільства виправлення обвинуваченого вже не можливе, з урахуванням і тієї обставини, що обвинувачений тривалий час розшукувався та до нього застосовувались примусові приводи.
З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у виді максимального строку арешту, передбаченого санкцією ч.2 ст. 185 КК України. В той же час, підстав для призначення іншого більш суворого покарання, ніж арешт, на думку суду, не має.
Дана міра покарання відносно обвинуваченого, є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та його особу.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його затримання та обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному кримінальному провадженні, тобто з 16.00 год. 30.10.2017 року.
При цьому, необхідності здійснення складання покарання немає, оскільки один день тримання під вартою відповідає одному дню арешту, згідно вимог ст. 72 КК України.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі становлять 550 грн. 00 коп. за проведення товарознавчої експертизи та підлягають стягненню з обвинуваченого на користь Держави України.
Запобіжний захід по відношенню до ОСОБА_4 судом обирався згідно ухвали від 22.11.2017 року у вигляді тримання під вартою, який слід залишити та продовжити утримувати останнього в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до набрання вироком суду законної сили
Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 194, 318, 322, 331, 363-368 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його затримання о 16.00 год. 30.10.2017 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , - до набрання вироком суду законної сили, - залишити у виді тримання під вартою та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Речові докази в кримінальному провадженні після набрання вироком суду законної сили: порожню пляшку віскі «Red Label», об`ємом 0,7 літрів, - передану на зберігання до кімнати речових доказів Бориспільського ВП ГУ НП у Київській області, - знищити.
Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.07.2017 року за ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, до трьох років позбавлення з іспитовим строком в два роки, ухваленого відносно ОСОБА_4 виконувати окремо.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_2 ) на користь Держави України (р/р 0004, одержувач: Бориспільське УДКСУ /м. Бориспіль/ 21081100, , МФО 821018, назва: адміністративні штрафи та інші санкції), - витрати на залучення експертів в розмірі 550 (п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1