Справа № 504/2562/17
Провадження № 1-кп/504/384/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2017 смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,-

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду № 4, смт. Доброслав, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000395 від 22.03.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08.08.2017 року прокуратурою Одеської області подано до Комінтернівського районного суду Одеської області обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000395 від 22.03.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.08.2017 року було призначено підготовче судове засідання з розгляду даного обвинувального акту.

У зв`язку із відрахуванням судді ОСОБА_6 зі штату суду на підставі наказу № 19-ос від 09.10.2017 року, 26.10.2017 року справу повторно перерозподілено судді ОСОБА_1 .

В підготовчому судовому засіданні прокурор прокуратури Одеської області вважав за можливе призначення судового розгляду вищевказаного обвинувального акту.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти призначення вищевказаного обвинувального акту до судового розгляду, пославшись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Зокрема, на думку захисника, відомості, що викладені в обвинувальному акту не відповідають відомостям, що зазначені в витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000395 від 22.03.2017 року.

Крім того, в обвинувальному акту визначені прокурори, які не входять до групи прокурорів, у відповідності до частини 1 статті 37 КПК України.

Також, захисник посилається на те, що відомості, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000395 від 22.03.2017 року на аркуші 13 під № 7 не відповідають (суперечать) відомостям, що визначені у Постанові про здійснення контролю за вчиненням злочину (аркуш 21).

Суд, вислухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши наданий обвинувальний акт з додатками, дійшов до наступного висновку:

Відповідно до вимог ст. 374 КПК України та згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві», складаючи вирок, суд зобов`язаний додержувати вимог ст. 374 КПК України.
Засуджений має право знати, у вчиненні якого злочину його визнано винним. У мотивувальній частині обвинувального вироку, зокрема, має бути чітко сформульовано обвинувачення, яке визнається судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, форми вини і мотивів злочину тощо, а також доказів, якими суд обґрунтовує свої висновки, обставин, що визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшують або обтяжують покарання.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79).
Крім того, cуд нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції" (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі "Матточіа проти Італії", №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі "І.Н. та інші проти Австрії", №42780/98, п. 34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі "Даллос проти Угорщини", № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Суд встановив, що у обвинувальному акті, який складений 31 липня 2017 року по кримінальному провадженню № 0000395, відомості про яке внесені до ЄРДР 22.03.2017 року йдеться про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.368 КК України (аркуш 1 обвинувального акту).

Разом із тим, аналіз змісту викладених у обвинувальному акті обставини кримінального правопорушення, та його правової кваліфікації, дозволяє зробити висновок, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України прийняття обіцянки службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди, за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто обіцяє неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь- якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, повторно.
Статтею 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, імя, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи помякшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Суд вважає, що існує невідповідність пред`явленого органом досудового розслідування обвинувачення відомостям, які викладені в обвинувальному акті, зокрема, посиланню на аркуші першому обвинувального акта, який складений 31 липня 2017 року по кримінальному провадженню № 0000395, відомості про яке внесені до ЄРДР 22.03.2017 року, щодо обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.368 КК України.
Проте, вказана обставина не може істотно вплинути на усвідомлення обвинуваченого щодо обставин та правової кваліфікації пред`явленого йому обвинувачення, тобто настільки, що це унеможливить у подальшому у законний спосіб судовий розгляд даного кримінального провадження, оскільки обвинувальний акт в цілому відповідає положенню ст.. 291 КПК України, в ньому викладено формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення.
Прокурор не позбавлений можливості усунути у подальшому виявлену технічну помилку, шляхом складання нового обвинувального акту, тощо.
Суд також звертає увагу, що згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000395 йдеться про витяг з ЄРДР від 22.03.2017 року, та витяг з ЄРДР (дата процесуальної дії 25.07.2017 року (аркуш реєстру 9).

Нормою статті ст. 291 ч. 4 КПК України надання суду інших документів до стадії розгляду справи по суті забороняється.
Отже суд позбавлений можливості перевірити достовірність викладених даних у реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000395 даним, які викладені у обвинувальному акті.

Доводи захисника, з посиланням на наявні у сторони захисту копії процесуальних документів органу досудового розслідування, які отримані стороною захисту в порядку ст. 220 КПК України та/або в ході відкриття матеріалів кримінального провадження іншій стороні, про наявність певних невідповідностей при вчиненні процесуальних дій органом досудового розслідування суд вважає допустимими тільки виходячи зі змісту обвинувального акту та наданого суду реєстру матеріалів досудового розслідування.
Посилання на певні, наявні у сторони захисту процесуальні документи, на даній стадії розгляду кримінального провадження є неприпустимим.
Доводи сторони захисту що в обвинувальному акту визначені прокурори, які не входять до групи прокурорів, у відповідності до частини 1 статті 37 КПК України, суд не вважає недоліком обвинувального акту.

Як вже зазначалось вище, ст. 291 ч. 4 КПК України забороняє надання суду інших документів до стадії розгляду справи по суті.
Повноваження прокурора, який затвердив обвинувальний акт суд вважає підтвердженими, оскільки обвинувальний акт скріплений підписом даного прокурора, мокрою печаткою прокуратури Одеської області.
Зміна складу групи прокурорів може відбуватись на будь- якій стадії кримінального провадження, що випливає зі змісту ст. 37 КПК України.
Отже даний довід сторони захисту не є слушним і судом не приймається.
Посилання захисника на те, що відомості, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000395 від 22.03.2017 року на аркуші 13 під № 7 не відповідають (суперечать) відомостям, що визначені у Постанові про здійснення контролю за вчиненням злочину (аркуш 21), як на підставу повернення прокуророві обвинувального акта, суд вважає безпідставним, оскільки даний факт не є недоліком обвинувального акта, а може слугувати підставою перевірки на предмет допустимості доказу на відповідній стадії судового розгляду.

Отже істотних підстав для повернення обвинувального акту прокуророві не має.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що даний обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підсудний Комінтернівському районному суду Одеської області, угода між сторонами кримінального провадження не складалась, підстав для закриття провадження, які передбачені п. п. 4-8, ч. ч 1,2 ст. 284 КПК України або повернення обвинувального акту прокуророві не встановлено.

Інших клопотань, скарг від учасників кримінального провадження до суду не надходило.

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про наявність всіх підстав для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту про кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово, у відкритому судовому засіданні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору - відмовити.

Призначити до судового розгляду обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Комінтернівського районного суду Одеської області (зала судових засідань № 4).

В судове засіданні викликати прокурора, обвинуваченого та його захисника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1