печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про зміну застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, -

В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 із клопотанням про зміну останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обгрунтовуючи клопотання, зазначає, що 24.04.2017 ОСОБА_5 було незаконно затримано в порядку ст. 208 КПК України, а повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України з порушенням встановленого законом 24-годинного строку. Ухвалою слідчого судді від 27.04.2017 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Зазначає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра є необґрунтованою, оскільки дані, які в ній містяться, не підтверджуються доказами. В діянні, яке інкримінується ОСОБА_7 , не вбачається складу злочину, а версія слідства будується на припущеннях. Вказує, що ухвалою слідчого судді від 27.04.2017 на момент застосування запобіжного заходу встановлено тільки один ризик, а саме можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду, та в подальших ухвалах слідчих суддів вказано, що зазначений ризик не зменшився. В свою чергу сторона захисту стверджує, що указаний ризик ніколи не існував, слідчі судді належним чином не обґрунтували свої ухвали, судові рішення, якими ОСОБА_5 обирався і продовжувався запобіжний захід, є недостатньо мотивованими. Вважав, що при застосуванні запобіжного заходу не враховано, що ОСОБА_5 є зрілим чоловіком, не судимий, отримав 2 вищі освіти, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей та матір похилого віку. ОСОБА_5 з сім`єю є вимушеними переселенцями з тимчасово окупованої території Донецької області, в м. Києві має орендоване житло, незадовільний стан здоров`я, який не дозволяє йому утримуватись в СІЗО. При цьому ухвалами слідчих суддів неодноразово було зобов`язано орган досудового розслідування забезпечити медичне обстеження ОСОБА_5 в умовах стаціонару із залученням фахових спеціалістів, в тому числі у профільному медичному закладі поза межами слідчого ізолятора, проте органом досудового розслідування відповідних ухвал слідчих суддів не виконано. Також зауважив, що положення ч. 5 ст. 176 КПК України порушують положення ст. 5 Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

В судовому засіданні ОСОБА_5 , його захисники клопотання підтримали, просили задовольнити. Додатково зазначили, що зібрані органом досудового розслідування докази є недопустимими, оскільки в матеріалах досудового розслідування відсутні дозволи на здійснення негласних слідчих дій, а слідчий ОСОБА_8 продовжував вчиняти слідчі та процесуальні дії після заявлення йому відводу стороною захисту.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України є обґрунтованою, а ризик переховування не зменшився, зокрема з урахуванням тяжкості злочину та того, що підозрюваний має житло в м. Донецьку та АР Крим, що на даний час не підконтрольні Україні. Зазначив, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні завершене та виконуються вимоги ст. 290 КПК України. Також зазначив, що слідчим ізолятором проводилось обстеження ОСОБА_5 , чим виконано відповідні ухвали слідчих суддів.

Заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали клопотання, а також матеріали, надані в судовому засіданні, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000247 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України (виділено з кримінального провадження №0000009). На даний час в провадженні оголошено про закінчення досудового розслідування та виконуються вимоги ст. 290 КПК України, що підтверджено сторонами.

25.04.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2017 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 22.06.2017, який в подальшому продовжувався ухвалами слідчих суддів, останній раз до 24.10.2017.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.5 ст.201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 201 КПК України підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду.

Поряд із тим, сторона захисту фактично не зазначає будь-яких доводів щодо зміни обставин підозри чи існуючих в провадженні ризиків, вказуючи, що рішення слідчих суддів є необґрунтованими, немотивованими та такий запобіжний захід до ОСОБА_5 застосовано безпідставно, що по суті є доводами апеляційної скарги на судове рішення, а не обґрунтуванням клопотання про зміну запобіжного заходу.

Поряд із тим, ухвали слідчих суддів про продовження строків застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою при перегляді в апеляційному порядку скасовані не були.

Крім того, слідчий суддя не погоджується з доводами клопотання, що момент застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 встановлено тільки один ризик, а саме можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду, та в подальших ухвалах слідчих суддів вказано, що зазначений ризик не зменшився. Так, ухвалою слідчого судді від 19.06.2017, якою продовжено строк тримання ОСОБА_5 під вартою, було зазначено, що наявність позитивних характеристик підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, бездоганна репутація та відсутність судимостей не можуть бути безумовними підставами для звільнення підозрюваного з-під варти, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, крім того підозрюваний, використовуючи при цьому свої можливості та зв`язки, беззаперечно буде вчиняти дії спрямовані на знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

У зв`язку з викладеним вважаю відсутніми підстави для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки в силу змагальності сторін кримінального провадження захистом не спростовано тверджень органу досудового розслідування і прокурора, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому щодо доводів захисту про неможливість отримання ОСОБА_5 належного обстеження та призначеного лікування в умовах слідчого ізолятора, то слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що питання надання медичної допомоги взятим під варту особам регулюється Порядком взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, що затверджена спільним наказом Міністерства юстиції України №239/5/104 від 10.02.2012. Наведені стороною захисту обставини щодо неповного та неналежного виконання ухвал слідчих суддів, що винесені в порядку ст. 206 КПК України, вказують на можливе порушення вимог законодавства під час тримання під вартою підозрюваного, а відтак враховуючи правову позиці, викладену в рішеннях ЄСПЛ «Кондратьєв проти України», «Муйсель проти Франції», згідно якої Суд зазначив, що національні органи влади не забезпечили заявникові належного медичного догляду, визнавши при цьому порушення ст. 3 Європейської конвенції з боку держави відповідача, застосовуючи положення ч. 6, 7, ст. 206 КПК України, вважає за необхідне зобов`язати керівництво Київського СІЗО, орган досудового розслідування, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, невідкладно організувати проведення медичного обстеження ОСОБА_5 із залученням профільних фахівців з огляду на встановлені йому діагнози та забезпечити отримання ОСОБА_5 необхідної з огляду на результати проведеного обстеження медичної допомоги в порядку, визначеному спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №239/5/104 від 10.02.2012.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 194, 201, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про зміну застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний с триманням під вартою відмовити.

В порядку статті 206 КПК України зобов`язати керівництво Київського слідчого ізолятора, орган досудового розслідування в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, невідкладно організувати проведення медичного обстеження ОСОБА_5 із залученням профільних фахівців з огляду на встановлені йому діагнози та забезпечити отримання ОСОБА_5 необхідної з огляду на результати проведеного обстеження медичної допомоги в порядку, визначеному спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №239/5/104 від 10.02.2012.

Роз`яснити, що умисне невиконання судового рішення тягне за собою кримінальну відповідальність, передбачену ст. 382 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1