Дата документу Справа № 334/1286/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/1105/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 334/1286/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.185 ч.3 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000511, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2017 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженца міста Запоріжжя, українця, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, який має середню освіту, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.08.2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя по ст.ст. 15, 185 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.;

- 16.09.2015 року Запорізьким районним судом Запорізької області по ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України до іспитового строку терміном 2 роки;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а:
вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2017 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_7 призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 16.09.2016 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до набрання вироку законної сили залишений тримання під вартою в Запорізькому СІЗО № 10.

Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з 17 лютого 2017 року та зараховано в строк відбуття ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі з 17.02.2017 року по день постановлення вироку 03 квітня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

ОСОБА_8 призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_8 звільнено з випробувальним терміном на 2 роки.

Відповідно до ст. 76 ч. 1 КК України зобов`язано ОСОБА_8 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

Вирок в частині засудження ОСОБА_8 сторонами кримінального провадження не оскаржується.

Згідно вироку суду першої інстанції, 01.02.2017 року, приблизно о 21-00 год., ОСОБА_8 , діючи у єдиному умислі з ОСОБА_7 , з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, знаходячись на території дачного кооперативу «Трансформаторник 3», розташованого по вул. Вишневського в м. Запоріжжі, через паркан проникли на територію дачної ділянки АДРЕСА_3 , після чого через вікно проникли до будинку, що знаходиться на її території, та таємно, викрали металеву конструкцію, схожу на драбину, яка належить потерпілий ОСОБА_9 , вартістю 1000 грн. та покинули територію домоволодіння. Після, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , рухаючись в сторону вул. С.Синенка, 79 були затримані працівниками поліції, та у них було вилучено викрадене майно.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не погоджується з вироком суду в частині призначеного йому покарання. Зазначає, що він визнав свою вину повністю. Суд, приймаючи рішення, не взяв до уваги, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щиросердне каяття; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків. Звертає увагу, що він має постійне місце проживання; потерпілою матеріальні та моральні позови заявлені не були; він всіляко допомагав слідству; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Просить змінити вирок суду в частині призначення покарання та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, нижче нижчого, встановленого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і прохав вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи сторін, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, встановлені і вказані обставини у обвинувальному вироку, відповідають фактичним обставинам провадження, які згодом суд поклав у основу вироку, та є вмотивованими і обґрунтованими.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обсяг і доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 та правильно визнав його винним за ч. 3 ст. 185 КК України.

Оскільки ці висновки ґрунтуються на обставинах подій, які сторонами провадження не оспорюються, тому дані обставини, у відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Порушень ст.ст. 349, 370 КПК України щодо обґрунтованості і вмотивованості винуватості ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, у вироку суду, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд врахував, що обвинувачений раніше судимий, вчинив умисний корисливий злочин під час іспитового строку, позитивно характеризується, заподіяна шкода потерпілій відшкодована, суд також враховує обставини скоєння злочину, його поведінку до та після скоєння злочину, індивідуальні особливості, відсутність обставин, що обтяжують вину обвинуваченого, і призначив йому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, і остаточно, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 16.09.2016 року, призначив покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Отже, висновок суду щодо виду та розміру покарання ОСОБА_7 , за законом про кримінальну відповідальність, можна визнати достатньо обґрунтованим.

Встановлені судом першої інстанції позитивні дані про особу обвинуваченого, на думку колегії суддів, навіть з урахуванням доводів, наведених в апеляційній скарзі, як то не врахування судом наявності обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щиросердного каяття; віку та стану здоров`я; міцності соціальних зв`язків, наявності постійного місця проживання, відсутності матеріальних та моральних претензій з боку потерпілої, допомога слідству, а також те, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, а з урахуванням негативних даних щодо останнього, кількості попередніх судимостей за скоєння умисних корисливих злочинів, а також скоєння злочину у період іспитового строку встановленого попереднім вироком, колегія суддів вважає ОСОБА_7 суспільно-небезпечною особою і, тому, підстав для пом`якшення призначеного покарання, не вбачає.

Таким чином, доводи апелянта, зазначені в його апеляційній скарзі, як підстави для пом`якшення призначеного покарання, не є достатніми, аби бути врахованими для висновку про зміну призначеного покарання у бік пом`якшення, виходячи з обставин встановлених судом першої інстанції.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів також вважає, що суд дійшов правильного висновку, що виправлення ОСОБА_7 , неможливо досягти без ізоляції його від суспільства, а тому фактично обрав йому мінімальне покарання у виді позбавлення волі, межі якого визначив, керуючись вимогами ст. 65, 71 КК України.

Підстав вважати призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання несправедливим, колегія суддів не знаходить.

Призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому, яке було ним достатньою мірою мотивоване, відповідає принципам справедливості, індивідуалізації, необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли бути підставою для безумовного скасування судового рішення, колегія суддів не встановила.

Разом з тим, колегія суддів у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зараховує ОСОБА_7 у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення по цьому кримінальному провадженню з 03 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки такий термін був зарахований судом першої інстанції по день постановлення оскаржуваного вироку.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання, термін попереднього ув`язнення по цьому кримінальному провадженню з 03 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а особою, яка тримається під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4