Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1242/17
Провадження № 1 кп/368/102/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.10.2017 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:
Головуючий суддя: ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000375 від 06.07.2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, малолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимого 24.12.2013 року Кагарлицьким районним судом Київської області за вчинення злочину, який передбачено ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., якому в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 309, - незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, вчиненого повторно, та ч. 2 ст. 310 КК України, - незаконного посіву та вирощування рослин конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, якому в рамках даного кримінального провадження обрано міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, термін закінчення дії ухвали про обрання міри запобіжного заходу, - 14.11.2017 року, -

з участю сторін кримінального провадження:
- сторона обвинувачення:
Прокурор, - ОСОБА_4

- сторона захисту:
Обвинувачений, - ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
В судовому засіданні, яке відбулося 20.10.2017 року судом встановлено наступні фактичні обставини справи.
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше судимим 24.12.2013 року Кагарлицьким районним судом Київської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу 850 грн., на шлях виправлення та перевиховання не став, та знову вчинив умисні злочини в сфері незаконного обігу наркотичних засобів.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 в кінці квітня - на початку травня 2017 року, більш точної дати та часу судом в судовому засіданні встановити не вдалося, за місцем свого проживання, тобто на території домогосподарства, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_3 в якому він проживає спільно з матір`ю, - ОСОБА_5 , здійснив незаконний посів, який виразився у незаконному внесенні у відкритий грунт насіння конопель та вирощування 13 (тринадцяти) рослин конопель, яке виразилося у знищенні бур`янів, посівом та поливом з метою подальшого виготовлення з них наркотичного засобу «канабіс» для особистого вжитку.
05.07.2017 о 12 год. 00 хв. під час проведення працівниками Кагарлицького відділення поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області огляду домогосподарства, відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України, за адресою: АДРЕСА_3 , на який ОСОБА_3 надала письмову згоду, на подвір`ї вказаного домогосподарства виявлено і вилучено 13 (тринадцять) рослин, схожих на рослини конопель.
Згідно зі «Списком № 3 Рослини, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 за № 770, зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 518 від 04.06.2008, рослини роду коноплі відносяться до наркотичних засобів.
Згідно із висновком експерта №11-2/4953 від 21.08.2017, складеним за результатами проведення судової експертизи матеріалів речовин та виробів, надані на дослідження 13 (тринадцять) рослин зеленого кольору із листям і корінням належать до рослин роду коноплі.
Суд кваліфікує вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 310 КК України як умисні, протиправні дії, які виразилися в незаконному посіві та вирощуванні рослин конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України.
Далі, в кінці березня 2017 року, більш точної дати та часу судом в судовому засіданні встановити не вдалося, у обвинуваченого ОСОБА_3 виник прямий, визначений умисел на незаконне виготовлення з вирощених ним в жовтні 2016 року на території свого домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 рослин конопель наркотичний засіб для особистого вживання, - без мети збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне виготовлення та подальше зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинений повторно, обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, зірвав руками кілька стебел з вирощених ним рослини конопель та від`єднав від них листя, яке поклав у своєму подвір`ї для сушіння, здійснивши таким чином незаконне виготовлення наркотичного засобу, та розпочавши незаконне його зберігання для особистого вживання без мети збуту. Через кілька днів ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність з метою доведення свого умислу до завершення, подрібнив руками висушене ним листя рослин конопель та розфасував його у два поліетиленові пакети, які заховав у підсобному приміщенні свого домогосподарства за вищевказаною адресою, продовжуючи таким чином незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
05.07.2017 о 12 год. 00 хв. під час проведення працівниками Кагарлицького відділення поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області огляду домогосподарства, відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України, за адресою: АДРЕСА_3 , на який обвинувачений ОСОБА_3 надав добровільно письмову згоду, у підсобному приміщенні виявлено і вилучено два поліетиленові пакети із вмістом сухої подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору.
Згідно з висновком експерта №11-2/4950 від 29.08.2017, складеним за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Загальна маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 19,3 г.
Згідно зі «Списком № 1 Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 за № 770, зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 518 від 04.06.2008, канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.
Згідно з Таблицею №1 затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», маса канабісу в перерахунку на суху речовину від 5 г до 500 г є невеликими розмірами.
Суд кваліфікує вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України як умисні, протиправні дії, які виразилися в незаконному виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, які вчинені повторно.
Суд вважає, що вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, які передбачені ч. 2 ст. 309 та ч. 2 ст. 310 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.
Обґрунтування судом правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України.
Склад злочину.
Об`єктом злочину в даному випадку є порушення обвинуваченим ОСОБА_3 встановленого порядку поводження із засобами та речовинами, що можуть викликати наркоманію, в даному випадку, - з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабіс.
Предметом злочину є наркотичний засіб, - особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс.
Невеликі, великі, особливо великі розміри наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що знаходяться в незаконному обігу, затверджені наказом МОЗ від 01 серпня 2000 року № 188.
Отже, відповідно до вказаного нормативного акту, розмір наркотичних засобів, які були виявлені у обвинуваченого ОСОБА_3 відноситься до категорії невеликого.
Об`єктивна сторона, - вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 умисних дій на порушення встановленого законодавством порядку обігу наркотичних засобів, які виразилися в умисному, протиправному виготовленні та зберіганні наркотичних засобів, проте, з обов`язковою метою суб`єктивної сторони складу злочину, - без мети збуту.
Кваліфікуюча ознака, - повторність.
Повторність неодноразове вчинення одного чи декількох діянь, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України, якщо не минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності або не знята чи не погашена судимість і відсутні ознаки продовжуваного злочину.
Отже, як встановлено судом в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 був засуджений 24.12.2013 року Кагарлицьким районним судом Київської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу 850 грн.
Проте, станом на час вчинення даного злочину, та на час винесення вироку обвинувачений ОСОБА_3 штраф не сплатив.
Факт не сплати обвинуваченим ОСОБА_3 штрафу підтверджується довідкою інспектора Кагарлицького МРВ з питань пробації ЦМУ ПВКПП Міністрества юстиції № 3/1927 від 20.10.2017 року.
Згідно положень п. 5 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо вони протягом року з дня відбування покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 на час вчинення злочину та на час винесення вироку має не погашену судимість за вчинення злочину, який передбачено ч. 1 ст. 309 КК України, що і слугує для суду підставою для кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 309 КК України.
Суб`єкт злочину, - загальний, тобто особа, яка досягла 18 ти річного віку, відповідно, ОСОБА_3 є суб`єктом даного злочину.
Суб`єктивна сторона, - прямий умисел обвинуваченого ОСОБА_3 на придбання та зберігання наркотичної речовини, з обов`язковою ознакою, - без мети збуту.
Обґрунтування судом правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 310 КК України.
Склад злочину.
Об`єкт злочину, - встановлений порядок поводження з предметами, які можуть бути сировиною або технологічними компонентами для виготовлення ( виробництва) наркотичних засобів або психотропних речовин.
Предметом даного злочину є рослини коноплі (Cannabis).
Об`єктивна сторона даного злочину полягає у незаконному вирощуванні обвинуваченим ОСОБА_3 рослин коноплі (Cannabis).
Суд зазначає, що в усіх випадках вирощування конопель без належного дозволу є протиправним, що є підставою для відповідальності винних осіб.
В даному випадку кримінально караним діянням є вирощування (саджання, прополювання, проріджування, полив, тощо) обвинуваченим ОСОБА_3 рослин коноплі (Cannabis) з метою доведення їх до стадії достигання.
Кваліфікуюча ознака, - незаконний посів або вирощування конопель особою, яка раніше вчинила злочин, який передбачено ст. 309 КК України.
Суб`єктом злочину є особа, яка досягла 16 річного віку, відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 є суб`єктом злочину.
Суб`єктивна сторона злочину, - прямий умисел обвинуваченого ОСОБА_3 на вирощування рослин коноплі (Cannabis) з метою доведення їх до стадії достигання.
Винність обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні у вчиненні кримінальних правопорушень, які передбачено ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами:
- показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні:
Положення ст. 18 КПК України, та ст. 63 Конституції України йому судом роз`яснені та зрозумілі, проте, від давання показань не відомляється та може повідомити наступне.
Дійсно вирощував та зберігав у помешканні, де проживає рослини коноплі.

Обставини, які викладені в обвинувальному акті, повністю відповідають дійсності.

Вищевказані рослини коноплі зберігав лише для власного вжитку, мети збуту коноплі іншим громадянам ніколи не мав.

Наркотичний засіб вживав шляхом куріння.

У вчиненому щиро розкаюється, дає обіцянку, що більше таких дій вчиняти не буде, просить суд суворо його не карати, та не призначати покарання, яке пов`язане з позбавленням волі.
На запитання складу суду та сторони обвинувачення ОСОБА_3 відповів наступне.
Розуміє, що таке злочини, які передбачені ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, вину свою у вчиненні таких злочинів визнає повністю, без застережень.
На обліку в лікарів нарколога та психіатра ніколи не перебував.
Штраф у розмірі 850 грн. по вироку суду на даний час ним не сплачено.
Суд, оцінюючи покази обвинуваченого ОСОБА_3 , які були надані ним в добровільному порядку під час судового слідства, з яких видно, що він повністю визнає себе винним в інкримінованих йому діях, приходить до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є логічними, послідовними та, зглядаючись на обставини справи, достовірними та обґрунтованими, а тому вони є підставою для притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінальних правопорушень, які передбачено ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України.
Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочинів, які передбачено ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, його вина у вчиненні злочинів, які передбачено ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, підтверджується іншими матеріалами кримінального провадження, однак, за клопотанням прокурора ОСОБА_4 , проти якого не заперечував обвинувачений ОСОБА_3 , та в силу ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема, суд визнав за не доцільне допит свідків, які зазначені в обвинувальному акті, а також визнав за недоцільне дослідження матеріалів справи, - доказів вини обвинуваченого ОСОБА_3 , які були зібрані органами досудового слідства під час досудового слідства, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено судом в судовому засіданні, які йому зрозумілі.

Відповідно, суд на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 :
- згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 24 листопада 2008 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_3 народився в місті Кагарлик Київської області, є громадянином України, досягнув віку кримінальної відповідальності за вчинення злочину, який передбачено ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України;

- згідно картки фізичної особи платника податків, яка видана 27.12.2006 року обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

- згідно довідки характеристики за № 1041/02 - 41, яка видана 21.07.2017 року виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області, обвинувачений ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується посередньо;

- згідно довідки № 231, яка видана 21.07.2017 року поліклінікою Кагарлицької центральної районної лікарні Київської області обвинувачений ОСОБА_3 , 1992 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , за психіатричною допомогою не звертався і на «Д» обліку в психіатричному кабінеті ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває;

- згідно довідки № 479, яка видана 21.07.2017 року поліклінікою Кагарлицької центральної районної лікарні Київської області обвинувачений ОСОБА_3 , 1992 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , за наркологічною допомогою не звертався і на обліку в наркологічному кабінеті Кагарлицької ЦРЛ не перебуває;

- згідно вимоги про судимість № 6 21072017/32012, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 станом на 26.07.2017 року є наступні відомості про судимість:

- був засуджений 24.12.2013 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.;

- згідно довідки № 2/13 к/2306/2017, яка видана 18.08.2017 року Кагарлицьким районним судом Київської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений 24.12.2013 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - 850 грн.

Дані про фактичну сплату штрафу станом на 18.08.2017 року в матеріалах справи відсутні.

- згідно довідки б/н, яка видана 30.08.2017 року Кагарлицьким ВДВС ГТУ юстиції у Київській області, згідно з АСВП періодом з 16.02.2015 по 24.04.2015 на виконанні перебував виконавчий лист № 368/2452/13 к, виданий Кагарлицьким районним судом Київської області 04.03.2014 про стягнення з ОСОБА_3 штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

24.04.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Станом на 30.08.2017 року вказаний вище виконавчий документ до відділу повторно не надходив;

- згідно довідки інспектора Кагарлицького МРВ з питань пробації ЦМУ ПВКПП Міністрества юстиції № 3/1927 від 20.10.2017 року засуджений ОСОБА_3 штраф у розмірі 850 грн. не сплатив.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи засуджені до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, громадських робіт, виправних робіт або арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 88 КК України:
Особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Судимість має правове значення у разі вчинення нового злочину, а також в інших випадках, передбачених законами України.

Відповідно, в силу ст. 89 КК України суд визнає обвинуваченого ОСОБА_3 раніше судимим за вчинення злочину, який передбачено ч. 1 ст. 309 КК України.

- згідно досудової доповіді органу пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без обмеження волі або позбавлення волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства ( у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У разі якщо суд дійде до висновку про можливість звільнення від відбування покарання з випробовуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на правопорушника обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Обґрунтування судом призначення виду та розміру покарання.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наслідки вчинених злочинів, наявності відомостей про судимість, позицію прокурора.
Так, санкція ч. 2 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.
Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше 5 років, відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний злочин середньої тяжкості.
Так, санкція ч. 2 ст. 310 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Згідно ч. 4 ст. 12 КК України тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років, відповідно, ОСОБА_3 вчинив умисний тяжкий злочин.
Обставини, які згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка згідно п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є рецидив злочинів, з огляду на наступне.
Згідно ст. 34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.
Згідно ст. 35 КК України повторність, сукупність та рецидив злочинів враховуються при кваліфікації злочинів та при призначенні покарання, при вирішенні питання щодо можливості звільнення від кримінальної відповідальності та покарання у випадках, передбачених КК України.

Отже, враховуючи ті обставини, що: хоча обвинувачений ОСОБА_3 є таким, що раніше судимий, злочини відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, та тяжких злочинів, проте, фактично шкода злочином не завдана, згідно досудової доповіді органу пробації виправлення ОСОБА_3 без обмеження волі або позбавлення волі на певний строк можливе, то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, - у виді позбавлення волі з застосуванням положень ст. 75 КК України, поклавши на нього обмеження, які передбачені ст. 76 КК України, (заходи обмежуючого характеру на період іспитового строку), так як, зважаючи на обставини справи, вище досліджені судом, інші покарання у виді штрафу, виправних робіт, арешту, обмеження волі, є, на думку суду, в даному випадку занадто м`якими, та такими, що не відповідають тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставинам справи.
Що стосується розміру призначеного покарання, то слід призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з огляду на наступне.

Суд вважає, що за вчинення злочину, який передбачено ч. 2 ст. 309 КК України слід призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Суд вважає, що за вчинення злочину, який передбачено ч. 2 ст. 310 КК України слід призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно, суд вважає за можливе застосувати в даному випадку положення ч. 1 ст. 70 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно, враховуючи положення ч. 1 ст. 70 КК України, та ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, в його діях міститься рецидив злочинів, вчинені нові злочини аналогічного характеру, - злочини у сфері обігу наркотичних засобів, то слід призначити покарання шляхом часткового складання покарання, та, відповідно, визначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Що ж стосується покарання, призначеного ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі 850 грн., яке йому було призначене на підставі вироку Кагарлицького районного суду від 24.12.2013 року за вчинення злочину, який передбачено ч. 1 ст. 309 КК України, то таке покарання слід приєднати до основного, призначеного за вчинення злочинів, які передбачені ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, та слід виконувати самостійно, з огляду на наступні норми процесуального та матеріального права.
Згідно ч. 1 ст. 532 КПК України вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Згідно ст. 533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно ч.. 2 ст. 534 КПК України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Згідно ч. 5 ст. 534 КПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше злочинів, суд призначає покарання за ці нові злочини за правилами, передбаченими у статті 70 КК України, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, повністю чи частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених в ч. 2 ст. 71 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Окрім того, слід зазначити, що застосування положень ст. 69 та ст. 69 1 КК України в даному випадку не можливе з огляду на диспозицію ст. 69 1 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Так, згідно ст. 69 1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні підсудним своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Відповідно, в діях обвинуваченого ОСОБА_3 є в наявності лиша одна обставина, яка пом`якшує покарання, при наявності обставини, яка обтяжує покарання, що, відповідно, в даному випадку виключає застосування положень ст.ст. 69, 69 1 КК України.
Далі, згідно положень ст.. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
У цьому разі суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.
Суд, врахувавши всі обставини справи та особу обвинуваченого, приходить до висновку щодо встановлення іспитового строку терміном 3 роки.
Відповідно, на підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі з урахуванням особи обвинуваченого та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, тому суд, враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 , хоч і раніше судимий, проте щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, по місцю проживання характеризується посередньо, матеріальної шкоди даним злочином не завдано, враховуючи позицію прокурора, яка не наполягала на призначенні міри покарання, обов`язково пов`язаного з позбавленням волі, висновок органу пробації, який не виключає виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без реального позбавлення або обмеження волі, тому до нього необхідно застосувати такий вид покарання як позбавлення волі в розмірі 5 (п`ять) років з іспитовим строком на 3 роки.

Крім того, суд вважає за необхідне на час іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки, які передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, так як застосування даної норми матеріального права є обов`язковою умовою застосування положень ст. 75 КК України, як це зазначено у висновку органу пробації.
Так, згідно ч. 1 ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробовуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Окрім того, суд зазначає, що враховуючи положення ч. 2 ст. 76 КК України, покладення вищевказаних обов`язків на засудженого ОСОБА_3 будуть необхідними та достатніми для його виправлення з урахуванням ступеню тяжкості злочинів, особи винного, та обставини, що пом`якшує покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження.
Під час досудового слідства по даному кримінальному провадженню були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження, які передбачено п.п. 7, 9 ч. 2 ст. 131 КПК України:
-арешт майна на підставі ухвал слідчих суддів Кагарлицького районного суду:
- так, 21.07.2017 року слідчим суддею Кагарлицького районного суду було винесено ухвалу, на підставі якої накладено арешт на вилучені 05.07.2017 р. у ході огляду місця події домогосподарства за адресою: АДРЕСА_3 тринадцять ростучих кущів рослинного походження зеленого кольору, які вирвано з корінням, поміщено до білого мішка із полімерного матеріалу, горловина якого була обв`язана ниткою, кінці якої обклеєно биркою, на якій міститься роз`яснювальний надпис підпис слідчого та понятих;

- 01 вересня 2017 року слідчим суддею Кагарлицького районного суду винесено ухвалу, на підставі якої накладено арешт на майно у вигляді тимчасового, до скасування у встановленому законом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та користування на виявлене та тимчасово вилучене у підсобному приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 майно, а саме, - два поліетиленових пакетів з вмістом сухої подрібненої рослинної маси зеленого кольору, які поміщено до спеціального пакету «Експертна служба» № 02436665.

Відповідно, арешт тимчасово вилученого майна слід скасувати для вирішення питань щодо речових доказів.
запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що передбачено ст. 179 КПК України.
Даний вид заходу забезпечення кримінального провадження був застосований під час досудового розслідування даного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду від 14 вересня 2017 року в порядку, та на умовах, які передбачено ст.ст. 177 179, 194, 196 КПК України.

Відповідно, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.
Цивільний позов.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Речові докази по справі.
Вирішення питання щодо речових доказів врегульовано ст. 100 КПК України, так:
Згідно ч. 1 ст. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішення законної сили, при цьому:
- згідно п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, яке вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується;
Так, під час досудового слідства на підставі постанов слідчого від 06 липня 2017 року в якості речових доказів було визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження наступні речі:
- мішок із полімерного матеріалу, в якому знаходяться тринадцять кущів речовини рослинного походження зеленого кольору;
- спеціальний пакет експертна служба № 02436665 з вмістом двох поліетиленових пакетів, в яких міститься суха подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору.
На даний час вищевказані речові докази знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті речових доказів Кагарлицького Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області,
Враховуючи вищевикладену норму КПК України, що стосується речових доказів, суд приходить до висновку щодо наступного:
- мішок із полімерного матеріалу, в якому знаходяться тринадцять кущів речовини рослинного походження зеленого кольору;
- спеціальний пакет експертна служба № 02436665 з вмістом двох поліетиленових пакетів, в яких міститься суха подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, - знищити на підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Згідно довідок про процесуальні витрати щодо залучення експерта в кримінальному провадженні № 0000375, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2017, витрати на проведення судових експертиз в розмірі 1484 грн. 40 коп. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 24 листопада 2008 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, - на користь держави.

Підстав для застосування до засудженого ОСОБА_3 положень Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810 VIII від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, - немає.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст..ст. 65, 75, 76, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, ч. 1 ст. 369, 370, 371, ч.ч. 2, 3 ст. 373, 374 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні ним злочинів, які передбачено:
- ч. 2 ст. 309 КК України, як за умисні, протиправні дії, які виразилися у незаконному виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, які вчинені повторно, і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- ч. 2 ст. 310 КК України, як за умисні, протиправні дії, які виразилися у незаконному посіві та вирощуванні рослин конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначити остаточне покарання за вчинення злочинів, які передбачено ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 71 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі приєднати покарання за вироком Кагарлицького районного суду від 24.12.2013 року за вчинення злочину, який передбачено ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу в розмірі 850 грн., та призначити остаточне покарання засудженому ОСОБА_3 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з сплатою штрафу в розмірі 850 грн. у дохід Держави.
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу, - виконувати самостійно.
Відповідно до вимог ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

В порядку п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заходи забезпечення кримінального провадження.
Запобіжні заходи.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у відношенні засудженого ОСОБА_3 , - залишити без змін.
Арешт майна.
Зняти арешт з майна у виді:
- тринадцяти ростучих кущів рослинного походження зеленого кольору, які вирвано з корінням, поміщено до білого мішка із полімерного матеріалу, горловина якого була обв`язана ниткою, кінці якої обклеєно биркою, на якій міститься роз`яснювальний надпис підпис слідчого та понятих;

- двох поліетиленових пакетів з вмістом сухої подрібненої рослинної маси зеленого кольору, які поміщено до спеціального пакету «Експертна служба» № 02436665, - з метою його знищення на підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Цивільний позов.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Речові докази по справі.
- вилучені 05.07.2017 р. у ході огляду місця події домогосподарства за адресою: АДРЕСА_3 тринадцять ростучих кущів рослинного походження зеленого кольору, які вирвано з корінням, поміщено до білого мішка із полімерного матеріалу, горловина якого була обв`язана ниткою, кінці якої обклеєно биркою, на якій міститься роз`яснювальний надпис підпис слідчого та понятих;

- виявлене та тимчасово вилучене у підсобному приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 майно, а саме, - два поліетиленових пакети з вмістом сухої подрібненої рослинної маси зеленого кольору, які поміщено до спеціального пакету «Експертна служба» № 02436665, - знищити на підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 24 листопада 2008 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, - на користь держави кошти в сумі 1484 (одна тисяча чотириста вісімдесят чотири) грн. 40 коп. витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кагарлицький районний суд.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі ч. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право на підставі ч. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_6 Закаблук