Справа №630/527/17 Провадження №1-кп/630/54/17
В И Р О К

Іменем України

18 жовтня 2017 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Люботин Харківської області кримінальне провадження №0000623 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, розлученого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого за вироком Червоназаводського районного суду м. Харків за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн., штраф сплачено 09 жовтня 2017 року,

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 - ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 здійснив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в житло, вчинене повторно, за таких обставин.

ОСОБА_4 , 08 серпня 2017 року близько 19 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 , керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, поєднаним з проникненням у житло, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, пройшов на подвір`я вказаного домоволодіння, де проник через вікно до домоволодіння, звідки, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, взяв алюмінієві харчові контейнери у кількості 4 штук, загальною вагою 12,75 кг, з метою закінчення свого злочинного наміру, направився до виходу з подвір`я, однак був зупинений ОСОБА_6 на подвір`ї потерпілого, у зв`язку з чим не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, виконавши усі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст.15 - ч.3 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному. Причину скоєння кримінального злочину пояснює відсутністю коштів.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 що виразились в закінченому замаху на викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, мало місце. Зазначене діяння містить склад злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні цього кримінального злочину та підлягає покаранню за його вчинення.

Вина ОСОБА_4 доведена та знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як особа, ОСОБА_4 має одну незняту, непогашену судимість, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо, відшкодував шкоду потерпілому.

Повне визнання винності у вчиненні кримінального злочину, щире каяття обвинуваченого, сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких матеріальних обставин є обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин , що обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст. ст. 65-68 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу, а також обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Суд вважає, що з урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який в силу ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів, для виправлення ОСОБА_4 йому необхідно обрати покарання, пов`язане з позбавленням волі, в межах санкцій статті Кримінального кодексу України, за якою кваліфіковані його дії.

Враховуючи, що ОСОБА_4 має одну незняту та непогашену судимість, але щиро розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину, вчинив злочин, який не пов`язаний з загрозою життю і здоров`ю громадян, не представляє інших загроз соціальній безпеці, виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства. Тому, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України.

Тому суд , відповідно до ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, тобто, якщо він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу погодження з уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення інших злочинів.

Питання щодо судових витрат слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України, щодо речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15 - ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу погодження з уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Процесуальні витрати в сумі 99 (дев`яносто дев`ять гривень) за виконання товарознавчої експертизи № 15057 від 17 серпня 2017 року стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави (Одержувач УДКС України в м. Люботин, Харківської області, Код 38008949, МФО 8511011, Банк ГУДКСУ в Харківській області, р/р 0018).

Речові докази по справі 4 алюмінієвих харчових контейнери, передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 , вважати повернутими власнику.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, застосований до ОСОБА_4 - залишити раніше обраний до набрання вироком чинності.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Люботинський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, потерпілому направити копію вироку не пізніше наступного дня.

Суддя(підпис) ОСОБА_1