УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.09.2017 року м. Житомир
Слідчий звернулася із указаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив про те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 13 вересня 2017 року приблизно о 09 год. 45 хв. ОСОБА_5 , перебував в салоні тролейбусу, який рухається за маршрутом № НОМЕР_1 в м. Житомирі. Рухаючись в тролейбусі по вул. Київський в м. Житомирі в ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, яке розміщувалося в сумці невідомої йому ОСОБА_7 .
В подальшому, ОСОБА_5 діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись в тому, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та вони залишаються ніким не помічені, перебуваючи поблизу неї, таємно від останньої, відкрив належну їй сумку, яка розміщувалася в ОСОБА_7 на плечі.
Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, шляхом вільного доступу взяв із сумки ОСОБА_7 гаманець рожевого кольору, вартістю 500 грн., в якому знаходилися грошові кошти в розмірі 200 грн., які належать ОСОБА_7 , посвідчення учасника бойових дій, картку-перепустку, банківські картки АТ «Ощадбанк», ПАТ КБ «Приватбанк», видані на ім`я останньої, які матеріальної цінності не представляють.
За вказаних обставин, дії ОСОБА_5 були помічені потерпілою, яка усвідомлюючи їх протиправність, повідомила останньому про необхідність їх негайного припинення та повернення належного їй майна. ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його дії виявленні потерпілою та іншими сторонніми особами, розуміючи їх протиправність та кримінально-караність, від наміру заволодіти майном не відмовився та продовжив вчиняти дії на повторне заволодіння майном, яке належить ОСОБА_7 .
В подальшому ОСОБА_5 , розуміючи, що його протиправні дії набули відкритого характеру, продовжив реалізацію умислу направленого на викрадення чужого майна, а саме, зберігаючи протиправно набуте майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, а майном розпорядився на власний розсуд.
Вина ОСОБА_5 підтверджується сукупністю допустимих доказів, отриманих в ході розслідування кримінального провадження, а саме показаннями потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події та пред`явлення для впізнання за участю потерпілої, іншими доказами, отриманими в передбаченому законом порядку.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, в обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 на останнього покладається необхідність забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, що надає підстави, відповідно до п.4 ч.2 ст. 184 КК України застосувати до підозрюваного винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення дієвості кримінального провадження. Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_5 на даний час має непогашену судимість за вчинення злочину корисливого характеру, та відносно нього на даний час здійснюється Богунським районним судом судовий розгляд провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, існують достатні підстави вважати, що належних висновків для себе підозрюваний не зробив та на шлях виправлення не стає.
Окрім цього, слідчий зазначив, що ОСОБА_5 продовжує вчиняти злочинні дії, які носять корисливий характер, при цьому на даний час предмети злочинних посягань та знаряддя злочинів не встановлені, а тому для недопущення знищення або спотворення речових доказів, місцезнаходження яких на даний час не встановлено, та з метою уникнення будь-яких інших можливих спроб перешкоджання об`єктивному розслідування існує потреба в ізоляції ОСОБА_5 .
Варто відмітити, що будь-яких легальних джерел існування ОСОБА_5 не має, офіційно не працевлаштований та не навчається, а тому забезпечує своє проживання лише коштами злочинного походження. Зважаючи на це, перебуваючи на волі ОСОБА_5 може продовжувати свою злочинну діяльність.
Беручи до уваги вищевикладене, слідчий вказав, що існує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, встановлено ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.
Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.
У судовому засіданні прокурор та слідчий просили задовольнити клопотання, обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на наявність визначених ст. 177 КПК України ризиків, вказали, що існує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, оцінюючи вагомість наявних доказів, що підтверджують вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, а також те, що до підозрюваного в іншому провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є єдиним достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків.
Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання не заперечували, вказали, що підозрюваний не вчиняв крадіжку, він не винний, а тому вважають клопотання не обґрунтованим та таким, що не відповідає обставинам по справі.
Свідок ОСОБА_10 , яка являється співмешканкою ОСОБА_5 показала, що 13.09.2017 року вона разом з чоловіком - ОСОБА_5 домовилися зустрітися на зупинці, розмовляючи по телефону вона дізналася, що його затримали працівники поліції, також вказала, що їй відома особа, яка знайшла в тролейбусі крадені речі та принесла до слідчого відділу.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та копії долучених до нього матеріалів, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що воно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається із оглянутих в судовому засіданні матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення підтверджується рядом зібраних доказів, оформлених протоколами процесуальних дій.
За змістом ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, у тому числі запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Окрім цього, згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , наявність вагомих доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, факт того, що доказів його працевлаштування та отримання постійного доходу немає, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашену судимість за вчинення злочину корисливого характеру, та відносно нього на даний час здійснюється Богунським районним судом судовий розгляд провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а також з огляду на існування ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадження, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , крім того судом враховані покази свідка та клопотання про допит інших свідків, однак, як встановлено судом, свідки не були очевидцями подій та не встановлені слідством, а тому не можуть вказати на обставини, які можуть бути достатніми для відмови у застосуванні запобіжного заходу.
Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 183, 176-178, 182, 183, 186, 193-196 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання, тобто з 11 години 00 хвилин 13.09.2017 року.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Підозрювана особа або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.
Строк дії ухвали до 10.11.2017 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали.
Слідчий суддя