печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України молодший радник юстиції ОСОБА_3 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000228 від 22.01.2014 за фактами перевищення влади та службових повноважень колишніми службовими особами вищих органів державної влади та працівниками правоохоронних органів у період листопада 2013 року лютого 2014 року. що призвело до масових жертв серед цивільних учасників акцій протесту, тобто до настання тяжких наслідків, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27 п.п. 1,5,12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 121, . 2 ст. 194, ст. 340, ч. 4 ст. 294, ч. 2 ст. 364 КК України. а також за іншими фактами вчинення незаконної протидії протестним акціям, зокрема надання колишніми службовими особами Департаменту громадської безпеки Міністерства внутрішніх справ України неправомірної вигоди працівникам правоохоронних органів, задіяним в охороні громадського порядку під час акцій протесту громадян, які відбулися у центральній частині міста Києва у період грудня 2013 року лютого 2014 року. за вчинення ними. в інтересах третіх осіб, дій з використанням наданої їм влади та службового становища,вчинених за попередньою змовою групою осіб, а також незаконного перешкоджання проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій. перевищення влади та службових повноважень, що призвело до масових жертв серед цивільних учасників акцій протесту та заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, тобто до настання тяжких наслідків, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 369, ст. 340, ч. 3 ст. 365, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 365, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 27 п.п. 1,5,12 ч. 2 ст. 115 КК України, звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про накладення арешту на майно.
Орган досудового розслідування вказує, що ОСОБА_5 у період виконання ним обов`язків начальника відділу організації служби управління організації служби, роботи конвойних підрозділів, спеціальних установ і судової міліції Департаменту громадської безпеки Міністерства внутрішніх справ України, маючи спеціальне звання підполковника міліції, був представником органу виконавчої влади та особою, яка постійно обіймала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у зв`язку з чим, відповідно до положень пункту 1 примітки до статті 364 КК України, був службовою особою. У період часу не пізніше з 7 грудня 2013 року по 19 лютого 2014 року. реалізовуючи спільні злочинні наміри членів організованої групи, очолюваної ОСОБА_6 , - Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_7 заступника Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_8 та інших. діючи умисно, спільно з залученими працівниками МВС України, які не входили до складу організованої групи. перевищуючи владу та свої службові повноваження, вчинив низку злочинів, у тому числі тяжких та особливо тяжких, спрямованих на незаконне перешкоджання організації та проведенню громадянами зборів. мітингів, походів і демонстрацій, які відбувались у центральній частині м. Києва за вищевказаних обставин.
З метою забезпечення вже заявлених та можливих в майбутньому цивільних позовів, відшкодування шкоди. завданої внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 , а так само забезпечення виконання конфіскації майна як виду покарання та разом з тим, з мтеою запобігання відчуженню ОСОБА_5 належного на праві приватної власності майна. органом досудового розслідування вжито заходів щодо виявлення цього майна на яке виникла необхідність накласти арешт.
Клопотання розглянуто відповідно до положень ч. 2 ст.172 КПК України, без виклику осіб, у володінні яких перебуває вищевказане майно.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_10 клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених в останньому.
Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується внесене клопотання, слід зазначити наступне.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Звернувшись із зазначеним клопотанням слідчий не звернув увагу на те, що майно, а саме земельні ділянки, на яке слідчий просить накласти арешт на праві власності належить матері підозрюваного, ОСОБА_11 . При цьому фактични звернувшись із клопотанням про арешт з підстав забезпечення цивільного позову, слідчий не навів переконливих доводів на можливість вжиття таких заходів забезпечення кримінального провадження, які обмежать права особи, що не є учасником кримінального провадження.
З огляду на зазначене, враховуючи положення ст. 173 КПК України, в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1