30.03.2018 Провадження № 1-кс/331/2144/2018
Єдиний унікальний номер № 331/2100/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2018 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області підполковника юстиції ОСОБА_4 , погоджене із військовим прокурором Запорізького гарнізону Південного регіону України полковником юстиції ОСОБА_5 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000041, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області підполковник юстиції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням від 30 березня 2018 року, погодженим із військовим прокурором Запорізького гарнізону Південного регіону України полковником юстиції ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000041, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000041 від 26.02.2018 року за підозрою ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.

В матеріалах кримінального провадження № 0000041 наявні достатні докази, які вказують на вчинення ОСОБА_6 зазначеного кримінального правопорушення (злочину).

04 березня 2018 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.

Відповідно до положень Кримінального кодексу України вказаний злочин є тяжким, за який передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Згідно інформаційної довідки № 118928766 від 29.03.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, об`єкт нерухомого майна - квартира АДРЕСА_3 на праві приватної власності (1/1 частки) належить громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

З огляду на таке, враховуючи, що забезпечення можливої конфіскації майна ОСОБА_6 у інший спосіб неможливе, слідчий порушує питання про накладення арешту на вищевказану квартиру.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Інші особи в судове засідання не з`явились.

Так, згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 5 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи.

Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно, яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, враховує:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що стороною кримінального провадження, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, доведено наявність правових підстав для накладення арешту на зазначене майно з метою недопущення передачі такого майна іншим особам, оскільки особа підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачає обов`язкову конфіскацію майна.

З огляду на таке суддя доходить висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та доведеним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,

слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області підполковника юстиції ОСОБА_4 , погоджене із військовим прокурором Запорізького гарнізону Південного регіону України полковником юстиції ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000041, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: № 740041 від 24.10.2007 року, а саме:

- квартиру АДРЕСА_3 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1