Справа № 522/1762/16-К
Провадження № 1-кп/522/159/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , потерпілого - ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0010322 від 05.11.2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, громадянин України, не працює, не одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Велико Михайлівка, Одеської області, громадянин України, не працює, не одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

- вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 100 неоподаткових мінімумів доходів громадян, а саме 1700 (тисячу сімсот) грн.,

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Бровари, Київської області, громадянина України, не працює, не одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 29.04.2015 року, за ст.186 ч.2 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно за наступних обставин.

Так, 05 листопада 2015 приблизно о 02 годині 10 хвилин ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою між собою, тобто групою осіб, при цьому ОСОБА_9 та ОСОБА_8 діючи повторно, знаходячись на розі Соборної площі та вул. Коблевська, що в Приморському районі м. Одеси, умисно, з корисливих мотивів, відкрито шляхом ривку вирвали з рук потерпілої ОСОБА_14 гаманець, в якому знаходились грошові кошти у сумі 500 грн., та шляхом ривку зірвали з шиї останньої золотий ланцюжок вагою 22 гр. з кулоном, спричинивши їй матеріальну шкоду у розмірі 22 900 грн.

Крім цього, 12 листопада 2015 приблизно о 23.00 год., ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб, знаходячись біля будинку № 43 по вул. Новосельского, що у Приморському районі у м. Одесі, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, відкрито із застосуванням насильства, яке не є небезпечним заволоділи мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_15 марки «Нокіа» в корпусі сірого кольору вартістю 1 200 грн. та мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_13 марки «Айфон 6» вартістю 24 000 грн.після чого залишили місце вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, 13 листопада 2015 приблизно о 03 год. 50 хв., ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою групою осіб, знаходячись поблизу будинку № 59/61 по вул. Преображенська, що у Приморському районі у м. Одесі, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, відкрито із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_16 заволоділи мобільним телефоном останнього загальною вартістю 300 (триста) грн., а також шляхом ривку зірвали з шиї потерпілого ОСОБА_17 срібний ланцюжок загальною вартістю 400 (чотириста) гривень, чим завдали потерпілим матеріальної шкоди на вказану суму, з місця вчиненого зникли.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 свою вину визнали у повному обсязі, та суду підтвердили, що за вказаних у вироку обставин вони вчинили грабежі за попередньою змовою, з метою особистої наживи, частково відшкодували завдану шкоду. Вимоги цивільних позовів визнають частково.

Крім повного визнання своєї провини, їх вина підтверджується належними і допустимими доказами дослідженими судом, а саме:

Так, потерпілий ОСОБА_13 суду пояснив, що за викладених обставин, у листопаді 2015 року більш точну дату не пам`ятає, приблизно о 22 годині він разом з ОСОБА_15 рухався по вул. Ніженській додому, коли раптово отримав удар в обличчя. Троє раніше невідомих осіб почали наносити тілесні ушкодження йому та ОСОБА_15 , погрожувати застосуванням електро-шокера, забрали мобільний телефон. Обличчя вказаних осіб запам`ятав добре, в більшій частині ударів наносив ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Крім того, вина ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтверджується наступними належними та допустимими письмовими доказами, які були досліджені судом під час судового засідання:

-протоколом огляду місця події від 05.11.2015 року;

-протоколом огляду місця події від 13.11.2015 року;

-протоколом огляду предмета мобільного телефону марки Айфон6 від 13.11.2015 року;

-протоколами пред`явлення особи до впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_14 від 24.12.2015 року;

-протоколами пред`явлення особи до впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_18 від 24.12.2015 року;

-протоколами пред`явлення особи до впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_19 від 24.12.2015 року;

-протоколами пред`явлення особи до впізнання потерпілому ОСОБА_15 від 13.11.2015 року;

-протоколами пред`явлення особи до впізнання потерпілому ОСОБА_13 від 13.11.2015 року;

-протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_7 від 13.11.2015 року;

-протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_9 від 13.11.2015 року;

-протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_8 від 13.11.2017 року.

Аналіз вище наведених доказів, дає суду право прийти до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України повністю доведена та їх дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб.

Також винність обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України повністю доведена та їх дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки вони вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, суд також вважає, що винність обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України повністю доведена та їх дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки вони вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставинами, що пом`якшують йому покарання суд враховує часткове відшкодування завданої шкоди, та відсутність притягення раніше до кримінальної відповідальності. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. З урахуванням вище наведеного а також характеру кримінальних правопорушень, які вчинив ОСОБА_7 , суд приходить до висновку, що необхіднім і достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_7 буде призначення покарання в умовах ізоляції від суспільства.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд дотримується вимог виклаених у ст. 65 КК України, та враховує як пом`якшуючу обставину часткове відшкодування завданої шкоди. За відсутності обтяжуючих обставин, позитивної характеристики обвинуваченого, характеру вчиненних діяннь, суд приходить до висновку про необхідність для виправлення та переховання ОСОБА_8 а також запобігання вчиненню ним нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує обставини вказані у ст. 65 КК України, як пом`якшуючу обставину суд розцінює часткове відшкодування шкоди, обтяжуючі обставини не встановлено. Також варто прийняти до уваги той факт, що останній вчинив новий умисний злочин проти власності після звільнення його від відбування покарання з випробуванням, тобто під час іспитового строку, тому суд вважає за необхідне призначати покарання на підставі ст. 71 КК України. на підставі чого, суд вважає, що неможливим є застосування більш м`якого покарання, а тому необхідним і достатнім покаранням для виправлення та перевиховання обвинуваченого буде призначення покарання в умовах ізоляції від суспільства.

Рішення щодо речових доказів прийняти на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинувачених у вигляді тримання під вартою вважати продовженим.

При розгляді цивільного позову ОСОБА_16 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 4 600 грн. та моральної шкоди в сумі 25 000 гривень, суд керувався наступними нормами закону.

Так, відповідно до ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з вимогами ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, суд вважає, що завдана матеріальна шкода підлягає відшкодуванню в тому обсязі, який вказаний у обвинувальному акті, з урахуванням того, що будь-яких інших доказів на підтвердження спричиненої майнової шкоди потерпілий не надав.

Крім того, суд враховує і той факт, що потерпілий зазнавши злочинного посягання на його власність, пережила страждання пов`язані із застосуванням до нього насильства, тому сам факт констатації незаконності дій щодо нього не може відшкодувати завдану шкоду, з урахуванням співрозмірності завданої шкоди суд визнає достатнім відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень.

Вказані грошові кошти слід стягнути на користь потерпілого солідарно із обвинувачених.

З урахуванням відповідної заяви потерпілої, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження по цивільному позову ОСОБА_14 про відшкодування завданої злочином матеріальної та моральної шкоди на підставі ст. 174 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, керуючись ст.ст. 128, 349,367-368,370-371,373-376,395,532 КПК України, суд -

у х в а л и в:
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їм покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки кожному.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, ОСОБА_9 до призначеного покарання шляхом часткового складання приєднати частину не відбутого покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 29.04.2015 року та остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 а саме з 13.11.2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (станом на 24.12.2015 року) ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в строк відбуття покарання зарахувати строк їх утримання по даному кримінальному провадженню в Одеській установі виконання покарань в період з 13.11.2015 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Речові докази: мобільний телефон марки Айфон6 переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_13 вважати переданими за належністю.

Речові докази: електричний-шокер із зарядним пристроєм - знищити, гаманець чорного кольору, ключі 2 шт., навушники блакитного кольору, сумочка білого кольору, мобільний телефон марки Самсунг GT-E1202iIMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки Самсунг GT-S7562 IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 повернути за належністю ОСОБА_7 .

Речові докази: ланцюжок, гаманець чорного кольору, грошові кошти у сумі 20 грн.,навушники чорного кольору, рюкзак чорного кольору, мобільний телефон марки Нокіа 515.2 ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , мобільний телефон марки Нокіа С2ІМЕІ 1: НОМЕР_7 ІМЕІ 2: НОМЕР_8 повернути за належністю ОСОБА_9 .

Речові докази: сумка (барсетка) чорного кольору, запальничка, зарядний пристрій, мобільний телефон марки Нокіа 5530 ІМЕІ: НОМЕР_9 - повернути за належністю ОСОБА_8 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_16 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди у загальному розмірі 29600 грн. задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_16 матеріальну шкоду у розмірі 300 (триста) гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_16 моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Провадження по цивільному позову ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди закрити.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

23.10.2017