В И Р О К
Іменем України
13 вересня 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, приватного підприємця, мешканця АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Близько 11 години 11 вересня 2016 року, на території домоволодіння ОСОБА_10 , що розташоване по АДРЕСА_3 , між ОСОБА_6 та його дружиною ОСОБА_11 , на ґрунті ревнощів та неприязних стосунків виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_6 умисно кулаком руки наніс декілька ударів ОСОБА_11 в обличчя.
У цей же день за вказаною адресою, близько 12 години ОСОБА_6 разом із ОСОБА_11 та їх спільним знайомим ОСОБА_10 , вживали спиртні напої. Після розпивання спиртних напоїв, ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні даного будинку, в період часу з 13 години до 19 години, на ґрунті ревнощів та неприязних стосунків умисно наніс декілька ударів в область голови ОСОБА_11 .
Цього ж дня, близько 22 години ОСОБА_6 та ОСОБА_11 знаходились поблизу будинку АДРЕСА_4 розпивали алкогольні напої. В цей час, на ґрунті згаданих ревнощів та неприязних стосунків у ОСОБА_6 виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 .
Так, близько 23 години, обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись біля названого будинку № 5 разом із ОСОБА_11 , з метою вбивства останньої, наніс їй по голові та інших ділянках тіла численні удари руками та ногами, внаслідок чого умисно вбив останню.
Смерть ОСОБА_11 настала від закритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів під оболонки головного мозку, масивних крововиливів у м`які тканини голови, ран на обличчі та волосистій частині голови, множинних синців та саден на голові, яка супроводжувалася набряком та здавленням головного мозку і при житті має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Крім того, в ході умисного вбивства ОСОБА_6 заподіяв потерпілій синці на молочних залозах, грудині, правому та лівому плечі, передпліччі, правій та лівій кисті, грудній клітині, на сідницях, правому та лівому стегні, на правому лікті з переходом на передпліччя та зап`ястя, на лівому лікті з переходом на верхню частину передпліччя, на лівій та правій стопі, на правому коліні, на шиї, на правому плечовому суглобі, що при житті мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_6 на ґрунті ревнощів та неприязних стосунків умисно вбив ОСОБА_11 .

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, відмовився від дачі показань, але повністю підтримав свої пояснення, які він надав під час слідчого експерименту та розгляду справи в суді, у відповідності до цих пояснень він не вбивав свою дружину ОСОБА_12 , а остання померла від того, що перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння падала та вдарялась головою, а також іншими частинами тіла об каміння та щебінь. Саме внаслідок цих падінь їй і були заподіяні згадані в обвинуваченні тілесні ушкодження, від яких вона померла.
За версією ОСОБА_6 , а саме з протоколу проведення згаданого слідчого експерименту від 16.09.2016 року (а.к.п. 74-90 т. 2) вбачається, що він вранці 11.09.2016 року дізнався від знайомого ОСОБА_10 , що його дружина ОСОБА_11 провела ніч з 10 на 11 вересня 2016 року у с. Березина з ОСОБА_13 . У зв`язку з цим, він разом із ОСОБА_10 десь об 11 годині цього ж дня прийшов до ОСОБА_13 де побачив у ліжку роздягнуту ОСОБА_11 . Після цього, він разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_14 пішли до останнього, де він лише один раз вдарив долонею потерпілу по обличчю за те, що вона зрадила йому, а потім до обіду, усі втрьох розпивали спиртні напої. Після цього полягали спати та прокинулись увечері. Потім вони із ОСОБА_15 пішли в напрямку кафе «Вікторія» с. Березина де розпили ще пляшку горілки. Залишивши ОСОБА_15 він разом із потерпілою пішли до ділянки місцевості, де росла кукурудза у якій вони спали. По дорозі до кукурудзи ОСОБА_16 постійно падала, так як була дуже п`яна та не могла самостійно йти. Після кожного падіння він піднімав її та допомагав йти далі. Падаючи на дорогу потерпіла спричиняла собі синці та садни. Прокинувшись близько 02 чи 03 години 12.09.2016 року, він та його дружина протверезівши, вирішили відвідати ОСОБА_15 . Проте ОСОБА_16 була сильно п`яна, у зв`язку з чим вони вирішили їхати додому. Він пішов до траси, щоб зупинити попутний автомобіль, а ОСОБА_16 залишилась стояти на дорозі. Коли він відійшов від неї, то вона знову впала. Він підходив та піднімав її, але остання, не тримаючись на ногах, неодноразово падала головою на щебінь та каміння. За таких обставин він відтягнув її на узбіччя дороги. На світанку він побачив, що його дружина ще дихає, після чого він пішов до ОСОБА_17 , щоб той допоміг йому перенести ОСОБА_16 до автодороги, проте ОСОБА_18 йому відмовив. Повернувшись до місця, де знаходилась ОСОБА_16 він побачив, що вона вже не жива, після чого почав шукати пульс та робити штучне дихання.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 не визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, винуватість останнього у вчиненні вбивства ОСОБА_11 повністю доведена дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, показами потерпілої, свідків, висновками експертиз, дослідженими в судовому засіданні відеозаписами слідчих експериментів, а також іншими документами кримінального провадження.
Так, вина обвинуваченого підтверджується показами потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_6 є чоловіком її дочки ОСОБА_16 , з якою разом проживали у с. Стрижівці, Коростишівського району, Житомирської області. Коли ОСОБА_6 потрапив у ДТП, то вона забрала їх дітей до себе у м. Бердичів. В цей час обвинувачений та її дочка ОСОБА_16 почали вживати алкогольні напої. Обвинувачений неодноразово застосовував до неї фізичну силу, а у травні 2013 році він так побив ОСОБА_16 , що вона лежала в лікарні. Через те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_16 останні чотири роки сильно вживали алкоголь, вона з чоловіком забрали її до себе та лікували. Перед вбивством дочка проживала в Бердичеві та ходила на роботу. В липні він приїздив до них та вимагав повернення ОСОБА_16 . При цьому погрожував, що уб`є її, якщо вона не повернеться до нього. 02 вересня 2016 року дочка подала на розірвання шлюбу із ОСОБА_6 , а 09 вересня 2016 року вона поїхала у Житомир до своїх друзів. 10 вересня вона зателефонувала батькам та сказала, що знаходиться в Житомирі у якогось чоловіка на ім`я ОСОБА_19 , по голосу було чути, що вона була на підпитку. 11 вересня 2016 року, після 17 годин 30 хвилин, вона зателефонувала своєму сину і повідомила, що дуже схвильована, так як несподівано зустріла ОСОБА_6 . Після чого вона із чоловіком ОСОБА_20 намагалась додзвонитись до неї, але зв`язок був відсутній. Про смерть дочки вона дізналась від самого ОСОБА_6 , а саме 12 вересня 2016 року, з метою з`ясувати де дочка, чоловік зателефонував ОСОБА_21 , а той відповів, що ОСОБА_16 захрипіла та померла. Вона не знає як та чому дочка опинилась в с. Березина Житомирського району разом із ОСОБА_22 .

Також, потерпіла пояснила, що вона хворіє на гіпертонію. Після смерті дочки в неї різко погіршився стан здоров`я. Через вбивство їх дочки, вона разом із чоловіком, залишилась з двома неповнолітніми дітьми без відповідної допомоги з боку ОСОБА_16 , а тому просила покласти на обвинуваченого обов`язок сплатити їй заподіяну смертю дочки моральну шкоду.

В свою чергу, показання потерпілої підтвердив свідок ОСОБА_20 , який окрім іншого додав, що 11 вересня 2016 року, коли ОСОБА_16 зателефонувала своєму сину, слухавку взяв він. Під час тієї розмови ОСОБА_16 лише повідомила його про те, що випадково зустріла свого чоловіка ОСОБА_23 та про те, що останній буде її повільно вбивати. Після цієї телефонної розмови вони ще декілька разів намагалися додзвонитись до дочки, але її телефон вже був вимкнутий. 12 вересня 2016 року о 6 годині ранку йому все ж таки вдалося додзвонився до ОСОБА_16 , проте взяв слухавку ОСОБА_6 , від якого він дізнався, що ОСОБА_24 мертва лежить у кукурудзі, а з її рота йде піна.

З показань свідка ОСОБА_13 вбачається, що він увечері 10.09.2016 року познайомився із ОСОБА_12 у кафе с. Березина Житомирського району. Вона сиділа із хлопцями та розпивала алкогольні напої. Після того як ці хлопці пішли з кафе, він підійшов до неї та представився. Потім вони ще трохи посиділи, випили пива і пішли до нього додому. Вдома вона розповіла, що є вільною особою та вже 3 місяці не живе зі своїм чоловіком. Після інтимних стосунків вони заснули. Будь-яких тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_16 він не бачив. Наступного дня у суботу біля 11 години ранку до нього прийшов обвинувачений із ОСОБА_14 та забрали з собою ОСОБА_16 . При цьому обвинувачений ударів ОСОБА_16 не наносив, вів себе спокійно. Від нього обвинувачений із потерпілою та ОСОБА_14 пішли в напрямку будинку останнього. ОСОБА_22 йшов разом із ОСОБА_16 та тримав її за руку. Вона була одягнена у лосини та «олімпійку» темного кольору. Про те, що ОСОБА_16 померла він дізнався від сусіда у неділю вранці. З даного приводу він говорив із ОСОБА_15 , який сказав, що її вбили, але за яких обставин не розповідав.

Показання свідка ОСОБА_13 повністю підтверджуються протоколом слідчого експерименту від 13.09.2016 року, під час проведення якого останній детально розповів про обставини знайомства із ОСОБА_12 та показав на місці, а саме в будинку АДРЕСА_5 , де вони разом спали та як вранці 11.09.2016 року до нього прийшов ОСОБА_25 із незнайомим йому чоловіком, який забрав ОСОБА_16 (а.к.п. 65-69 т.2).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 13.09.2016 року свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_6 , який 11.09.2016 року, близько 11 години забрав з його будинку ОСОБА_11 (а.к.п. 70-72 т.2).

Окрім цього, показання свідка ОСОБА_13 підтверджуються протоколом огляду місця події із схемою та фототаблицею до нього від 12.09.2016 року, під час проведення якого у будинку ОСОБА_26 , будь-яких слідів схожих на кров не виявлено (а.с.32-37 т.2).
Свідок ОСОБА_10 у суді пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_27 знає 3 чи 4 роки, так як працював з ним на пилорамі. У п`ятницю ввечері він разом із ОСОБА_13 пив пиво в кафе с. Березина. Там він зустрів ОСОБА_12 , яка з кафе пішла разом із ОСОБА_13 до останнього. За день до цього він на пилорамі в с. Стрижівка бачив ОСОБА_6 , який говорив, що шукає ОСОБА_16 . Вранці він зателефонував ОСОБА_22 та повідомив того, що ОСОБА_16 знаходиться в с. Березина у ОСОБА_26 . Через 20 хвилин ОСОБА_28 приїхав до нього і вони разом пішли по ОСОБА_16 . У ОСОБА_26 вдома ОСОБА_22 забрав потерпілу та вони втрьох пішли до нього додому. ОСОБА_16 з ОСОБА_22 залишились у нього вдома, а він пішов по дві пляшки горілки. Коли повернувся додому з горілкою, то побачив ОСОБА_16 , яка сиділа на сходах, обличчя в неї було червоне, а з губи йшла кров. Це було десь біля 11-00 години. ОСОБА_22 наказав ОСОБА_16 власноруч написати зізнання про вчинення нею якоїсь крадіжки. При цьому останній вдарив її один раз кулаком по губі. Від цього удару з губи ОСОБА_16 бризнула кров на заяву про крадіжку та йому на футболку. До 12 годин вони розпивали горілку, яку він приніс, після чого він ліг спати у веранді. Проснувшись, він зайшов у свою кімнату та побачив, що обвинувачений з ОСОБА_16 лежать у нього на дивані. Оскільки наступного дня йому треба було йти на роботу, він сказав ОСОБА_22 збиратися додому. З його будинку вони вийшли втрьох. На вулиці було вже темно. Дійшли до кафе «Вікторія». Він пішов у кафе та взяв ще пляшку горілки, яку вони всі втрьох розпили. Потім пішов купити води, але коли повернувся, то побачив ОСОБА_29 , яка лежала на землі, а з губи у неї знову йшла кров. На прохання ОСОБА_16 він дав їй води та пішов додому. Наступного дня десь о 6 чи 7 годині до нього прийшов ОСОБА_22 , який повідомив, що ОСОБА_16 мертва. Потім ОСОБА_30 дав свою футболку та наказав йому її спалити, оскільки на цій футболці була кров ОСОБА_16 . Він це виконав. Також за вказівкою ОСОБА_22 він спалив кофту з капюшоном, яку залишила потерпіла у нього на заборі. Після чого він надав ОСОБА_22 свою футболку. Де ОСОБА_22 із ОСОБА_16 були з вечора до ранку він не знає. За весь час коли вони були разом, він бачив, як обвинувачений вдарив ОСОБА_16 2-3 рази по обличчю кулаком.

Покази свідка ОСОБА_10 підтверджуються протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього та планом-схемою від 12.09.2016 року, згідно якого, під час огляду домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_10 , виявлене згарище, на якому зі слів останнього він спалив футболку ОСОБА_6 на якій були сліди крові та кофту із капюшоном, яку в нього залишила ОСОБА_11 . Окрім цього, на сходах до будинку, дверях веранди виявлено сліди речовини бурого кольору, з яких зроблено змиви, в кімнаті виявлено та вилучено рушник рожевого кольору та штани джинсові синього кольору із слідами речовини бурого кольору (а.к.п. 20-31 т.2).

Разом з тим, відповідно до висновку експерта №1069 від 31.10.2016 року на вищевказаних штанах, виявлені сліди крові людини, яка може належати потерпілій ОСОБА_11 (а.к.п. 94-96 т.2).
Також, покази ОСОБА_10 узгоджуються із протоколом слідчого експерименту від 13.09.2016 року, під час проведення якого останній детально розповів та показав на місці, як він на городі свого домоволодіння палив вказану футболку з плями крові та кофту ОСОБА_16 , а також показав місце з плямами крові в будинку, які залишилися після того, як 11.09.2016 року обвинувачений ОСОБА_6 наносив своїй дружині ОСОБА_11 удари кулаками по обличчю (а.к.п. 59-64 т.2).

Вина ОСОБА_6 підтверджується також показаннями свідка ОСОБА_31 , який в суді пояснив, що у вересні 2016 року після обіду вони з дружиною повертались додому з ОСОБА_32 . Біля свого будинку у с. Березина побачили обвинуваченого із жінкою. Між ним була сварка, ОСОБА_6 тримав жінку за волосся. Побачивши це, він зробив зауваження обвинуваченому, який сказав, що жінка є його дружиною та вони вже йдуть геть. Коли обвинувачений із жінкою відійшли на відстань 50-60 метрів, то він здогадався, що ці люди приходили до ОСОБА_17 , який живе неподалік від них та зловживає спиртними напоями. Через деякий час його дружина попросила винести їм води. Вийшовши на дорогу він побачив як обвинувачений несподівано почав цілувати та обнімати жінку, у якої обличчя було запухлим, а на губах була чи кров, чи розтерта помада. Спілкувався з ними він десь 1 хвилину, жінка при цьому мовчала, а говорив лише чоловік. Йому здалось, що вони обидва були на підпитку. Більше за все його обурило те, що даний обвинувачений був агресивно налаштований по відношенню до своєї дружини, а саме тримав її за волосся.

Покази свідка ОСОБА_31 повністю підтвердила його дружина, свідок ОСОБА_33 , яка окрім вказаного додала, що ОСОБА_6 вона добре запам`ятала, через його агресивну поведінку по відношенню до згаданої жінки, яка була охайно одягнена, однак обличчя її було запухлим, а на губах кров. В чому був одягнений обвинувачений вона не пам`ятає. Очевидним було те, що обвинувачений агресивно налаштований до своєї дружини, бо він її тримав за волосся, а вона то стояла біля нього, то сиділа на валунах. Коли вона винесла жінці води, для змиву крові з її губ, то побачила як обвинувачений цілував останню. Ця поведінка обвинуваченого була дуже дивна. Потім її чоловік зробив зауваження обвинуваченому з приводу такої поведінки по відношенню до жінки, після чого вони пішли геть від їх будинку.

З показань свідка ОСОБА_34 , який проживає по АДРЕСА_4 напроти бару «Вікторія» вбачається, що 11 вересня 2016 року біля 22 години він вийшов на двір покурити та побачив як обвинувачений піднімав якусь дівчину, яка нічого не говорила та була геть нерухома. Обвинувачений її піднімав, проте тіло останньої знову опускалось. Він добре розгледів обвинуваченого, так як це було на відстані 20 метрів від нього на території яка добре освітлюється. Потім, десь через 40 хвилин, він знов вийшов покурити та побачив як ОСОБА_22 вже сам сидів біля стовпа та пив пиво, а тіла дівчини вже не було. Вранці робочі з фабрики виявили на відстані 200 метрів від його будинку труп дівчини.

Свідок ОСОБА_35 в суді пояснила, що працює в кафе «Вікторія». 11 вересня ввечері до бару заходив ОСОБА_25 , купляв пляшку горілки, а потім другий раз приходив і купив пляшку води, при цьому був схвильований, але нічого не пояснював. Кафе вона закрила о 24 годині. З приводу смерті ОСОБА_16 їй нічого не відомо.

Крім показів потерпілої та свідків, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього та планом-схемою від 12.09.2016 року, згідно якого під час проведення огляду ділянки дороги між будинком АДРЕСА_6 виявлено труп ОСОБА_11 .
Під час огляду трупа на тілі виявлені численні садна та синці на сідницях, передній поверхні грудної клітини, в ділянці тазу, справа на задній поверхні ліктів та передпліччі, животі, а також садна на шиї, тильній поверхні кисті, лівій молочній залозі, на тильній поверхні обох стоп. Також виявлені синці на лобі, навколо очей, на носі, щоках, підборідді, на ліктях, передпліччях, кисті рук, на лівій боковій поверхні грудної клітини. Рани на губах і підборідді. Під штанами на тілі виявлені сліди бруду сірого кольору та частини трави. Окрім того виявлено рану на потиличній ділянці голови. Також, під час проведення огляду місця події на дорозі біля трупа на різній відстані були виявлені та вилучені численні плями речовини бурого кольору різного розміру та сліди волочіння довжиною до 37,3 м, які мають сліди розвороту та перевертання трупа (а.к.п.2-19 т.2).

Відповідно до висновків експерта №1075 від 31.10.2016 року, №1076 та №1077 від 26.102016 року виявлені при ОМП 12.09.2016 року зазначені вище сліди бурого кольору на дорозі є слідами крові людини, яка може належати потерпілій ОСОБА_11 (а.к.п. 100-102, 106-111 т.2).

Окрім цього, згідно висновків експерта №1070 та №1073 від 26.10.2016 року на виявленому та вилученому під час огляду місця пригоди від 12.09.2016 року одязі трупа ОСОБА_11 , а саме жіночому бюстгальтері, футболці, штанах та простирадлі були виявлені сліди крові людини, які можуть належати потерпілій ОСОБА_11 (а.к.п. 97-98, 112-114 т. 2).

Протоколом огляду місця події від 13.09.2016 року, згідно якого у ОСОБА_10 в приміщенні Житомирського РВП вилучено два аркуші паперу із слідами речовини бурого кольору (а.к.п.55-56 т.2).

З протоколу огляду трупа від 12.09.2016 року вбачається, що під час огляду трупа ОСОБА_11 на тілі останньої виявлені множинні тілесні ушкодження у вигляді синців, саден та ран в області голови, тулуба та кінцівок. В області геніталій та анального отвору виявлено та вилучено качани кукурудзи (а.к.п.38-39 т.2).

З висновку експерта № 884 від 12.09.2016 року вбачається, що смерть ОСОБА_11 настала близько 6-12 годин до моменту експертизи трупа від закритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів під тверду мозкову оболонку в правій тім`яній ділянці, в ділянці основи та зовнішньої поверхні лівої півкулі, під м`якою мозковою оболонкою в лівій тім`яно-висковій ділянці на основі та по зовнішній поверхні, на основі та в ділянці верхівки лівої лобної долі, правої лобної долі, на основі та по зовнішній поверхні правої вискової долі, над черв`яком мозочка, масивні крововиливи в м`які тканини шкірного лоскута голови на всьому протязі, синці на лобі посередині, на спинці носа, навколо очей, на щоках, губах, підборідді, садна на лобі, в лівій скуловій ділянці з переходом на щоку, в правій скуловій ділянці з переходом на щоку, на губах, носі, підборідді з переходом під підборіддя, рани на підборідді, в потиличній ділянці посередині, на слизовій оболонці нижньої губи посередині, на слизовій оболонці верхньої, розрив вуздечки верхньої губи з утворенням рани по перехідній складці, які утворились від дії тупого(их) предмета(ів) у проміжок часу до одної доби до моменту смерті та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, при житті мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя
Окрім цього, на тілі потерпілої ОСОБА_11 виявлені інші тілесні ушкодження у виді синців на молочних залозах, грудині, правому та лівому плечі, та передпліччі, правій та лівій кисті, грудній клітині, на сідницях, правому та лівому стегні, на правому лікті з переходом па передпліччя та зап`ястя, на лівому лікті з переходом на верхню частину передпліччя, на лівій та правій стопі, на правому коліні, на шиї, на правому плечовому суглобі, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження з врахуванням їх характеру та локалізації не могли виникнути при падінні з вертикального положення (а.к.п.41-44 т.2).

Цей висновок повністю підтверджуються висновком додаткової судово-медичної експертизи №2835 від 28.11.2016 року та у відповідності до якої тілесні ушкодження, виявлені при експертизі трупа ОСОБА_11 могли утворитись у проміжок часу від 12 години 00 хвилин 11.09.2016 року до 06 години 00 хвилин 12.09.2016 року не менше ніж від 10-12 травмуючих дій в ділянці голови та не менше ніж 15-19 травмуючих дій в ділянці тулуба та кінцівок. Тілесні ушкодження в ділянці голови ОСОБА_11 , які знаходяться у прямому причинному зв`язку із її смертю, не виключають можливість їх утворення від ударів руками та ногами (а.к.п. 124-126 т.2).

Допитаний в суді експерт ОСОБА_36 підтвердив ці висновки та пояснив, що основною причиною настання смерті ОСОБА_11 є внутрішня гематома поступове стиснення мозку. Даний процес може тривати до 12-13 годин. Ті тілесні ушкодження, які потягнули за собою смерть потерпілої не можуть утворитись від одноразового падіння.

У відповідності до протоколу затримання 12.09.2016 року ОСОБА_6 , у останнього вилучено одну пару кросівок білого кольору з написом «Адідас», спортивні штани чорного кольору з білими смугами на них, мобільний телефон «Нокіа 105» ІМЕІ: НОМЕР_1 в корпусі синього кольору, який мав пошкодження та мобільний телефон «Нокіа Н8» ІМЕІ1: НОМЕР_2 і ІМЕІ2: НОМЕР_3 .
В свою чергу, з висновку судово-медичної експертизи №1071 від 31.10.2016 року вбачається, що на вищевказаних кросівках та штанах, які належать обвинуваченому ОСОБА_6 , виявлені сліди крові людини, яка може належати потерпілій ОСОБА_11 (а.к.п. 53-54, 91-93 т.2).
Показання батька померлої, ОСОБА_20 про те, що 11.09.2016 року у телефонній розмові дочка повідомила його про те, що обвинувачений буде її повільно вбивати, підтверджуються протоколом огляду 25.11.2016 мобільного телефону «Самсунг» з якого вбачається, що у журналі «вхідні дзвінки» за 11.09.2016 року о 17 год. 38 хв. висвічується номер, що належить ОСОБА_11 , тривалість розмови 1 хв. 09 сек. (а.к.п.123 т.2).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №420-2016 від 15.11.2016 року ОСОБА_6 у минулому будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не страждає ними на даний час. Міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносять йому інкримінований злочин, його вчинки були послідовними, цілеспрямованими, пролонгованими у часі. Може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час (а.к.п. 117-119 т.2).

Суд відмовив стороні захисту у допиті ОСОБА_37 , ОСОБА_38 та ОСОБА_39 в якості свідків з огляду на таке.

По-перше, як вбачається з пояснень обвинуваченого, йому про цих осіб було відомо ще на початку проведення досудового розслідування, однак сторона захисту на цій стадії кримінального провадження не звернулась до слідчого з відповідним клопотанням про встановлення місця перебування та допит згаданих осіб в якості свідків.

По-друге, 21 липня 2017 року суд надавав можливість стороні захисту встановити місце перебування названих осіб до 07 серпня 2017 року, а 07 серпня 2017 року суд зобов`язав, у відповідності до ст. 290 КПК України відкрити цих осіб стороні обвинувачення до 08 вересня 2017 року з метою вирішення питання про їх допит як свідків. Проте, до визначеної судом дати сторона захисту не відкрила прокурору цих осіб.

По-третє, з метою не порушення прав обвинуваченого, для вирішення питання щодо допиту названих осіб у якості свідків, суд дозволив стороні захисту ознайомити колегію суддів та прокурора з письмовими поясненнями цих осіб, які вони надали адвокату. Однак, з цих письмових пояснень вбачається, що жодному із даних осіб не відомі та не можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження. Зокрема, ці особи не були очевидцями чи іншими свідками згаданих подій, а також жоден з них не знає та ніколи не бачив ані обвинуваченого, ані потерпілу.

З огляду на судову практику, що викладена у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для з`ясування змісту і спрямованості умислу особи при дослідженні доказів необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події та їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

В свою чергу, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_11 перебували на стадії розірвання шлюбу через неодноразове побиття обвинуваченим своєї дружини. Викладені факти в суді не оспорювались стороною захисту. Крім того, факт жорсткого ставлення обвинуваченого до потерпілої підтверджуються показаннями її батьків, а саме подружжя ОСОБА_40 , а також оглянутими в суді фотознімки потерпілої ОСОБА_12 , на тілі якої зафіксовані сліди тілесних ушкоджень, які, зі слів ОСОБА_40 , були їй спричиненні обвинуваченим ще у 2013 році.

Судом був встановлений мотив вбивства обвинуваченим потерпілої. Так, ОСОБА_6 достовірно було відомо, що в ніч з 10 на 11 вересня 2016 року його дружина мала інтимні стосунки із ОСОБА_13 . Тому саме на ґрунті ревнощів обвинувачений і вирішив вбити ОСОБА_12 .

Цей факт, підтверджується показаннями батька потерпілої ОСОБА_20 про те, що донька йому зателефонувала о 17 годині 30 хвилин 11.09.2016 року та повідомила, що обвинувачений буде її повільно вбивати.

До того ж з показань самого обвинуваченого та свідка ОСОБА_10 судом встановлено, що ОСОБА_6 під час вбивства перебував у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, суд враховує і висновки спеціальної медичної комісії з проведення медичних оглядів для направлення на примусове лікування Д-350 від 15.11.2016 року. У відповідності до цього висновку у ОСОБА_6 виявлені психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками (а.с. 116 т.2).

Разом з тим, зі слів свідка ОСОБА_10 було встановлено, що він особисто бачив агресивне, жорстке поводження ОСОБА_6 до потерпілої, а саме бачив як той два чи три рази вдарив останню кулаком по обличчю та розбив їй губу.

В свою чергу, ОСОБА_6 в суді та на слідчому експерименті пояснив, що вдарив потерпілу лише один раз долонею.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину доводиться показаннями інших свідків, а саме показаннями подружжя ОСОБА_41 , які бачили, як обвинувачений у післяобідній час тягав потерпілу за волосся біля їх будинку, а свідок ОСОБА_42 підтвердив той факт, що потерпіла о 22 годині вже була без свідомості.

Покази свідків повністю підтверджуються висновками згаданих судово-медичних експертиз, у відповідності до яких смерть потерпілої настала внаслідок спричинених їй вищеописаних тяжких тілесних ушкоджень у проміжок часу від 12 години 11.09.2016 року до 06 години 12.09.2016 року. При цьому виявлені у потерпілої тілесні ушкодження могли утворитися від не менше ніж 10-12 ударів руками та ногами по голові та не менше ніж 15-19 цих же ударів по тулубу та кінцівкам.

Враховуючи локалізацію всіх спричинених потерпілій тілесних ушкоджень (на голові, грудях, сідницях, плечах, шиї, руках та ногах), а також той факт, що згідно висновку експерта № 884 у крові трупа ОСОБА_11 було виявлено етиловий спирт у концентрації 0,61 проміле, що вказує на легке алкогольне сп`яніння останньої, суд не вірить доводам обвинуваченого про перебування потерпілої у такому стані алкогольного сп`яніння, у якому вона не могла б самостійно пересуватися, а тому постійно падала головою на щебінь та каміння від чого і померла.

Крім цього, доказом винуватості ОСОБА_6 у вчиненні вбивства ОСОБА_12 є показання свідка ОСОБА_10 про те, що обвинувачений після вчинення вбивства потерпілої намагався приховати сліди вчиненого ним злочину, а саме наказав ОСОБА_15 спалити футболку із плямами крові та спортивну кофту з капюшоном, яку померла залишила у домоволодінні свідка.

До того ж, показання обвинуваченого є суперечливими. Так останній під час слідчого експерименту вказує, що коли він разом із потерпілою прокинулись у кукурудзі десь о 02 чи 03 годині 12.09.2016 року, то вони вже встигли протверезити. У зв`язку з цим вирішили піти до ОСОБА_17 щоб похмелитися. Однак, ОСОБА_16 у цей же час була настільки п`яна, що не могла самостійно стояти на ногах, а тому він пішов на трасу щоб зупинити попутку та поїхати з дружиною додому. Ці доводи вочевидь є суперечливими.

Отже, проаналізувавши всі зібрані докази у їх сукупності та взаємозв`язку між собою, судом достовірно було встановлено, що ОСОБА_6 , у названий час та місці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з мотивів ревнощі, умисно наносив потерпілій удари руками та ногами по життєво-важливим органам, а саме по голові, з метою заподіяння останній травм, при цьому свідомо допускав настання її смерті від цих травм.
Суд не вірить показанням обвинуваченого, що він лише один раз вдарив долонею по обличчю потерпілу та не наносив інших ударів кулаками та ногами по голові та тулубу останньої, оскільки ці показання повність спростовуються викладеними доказами та не відповідають встановленим обставинам кримінального провадження. Суд вважає, що ОСОБА_6 дає такі пояснення з метою уникнути відповідальності за вчинений ним злочин.
Таким чином, оцінивши в сукупності всі докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Основним об`єктом вказаного злочину є життя особи, яке за нормами Конституції України визнається найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини і ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким злочином, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, в силу ст. 89 КК України вважається несудимим, його соціально-демографічний статус, відсутність сім`ї, а також думку потерпілої, яка наполягає на суворості покарання.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.
На підставі викладеного, враховуючи особу винного, його ставлення до вчиненого, обтяжуючу покарання обставину, думку потерпілої, суд дійшов висновку, що виправлення та попередження вчинення ОСОБА_6 нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції останнього від суспільства, а тому суд призначає йому покарання у виді позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_6 2 000 000 грн. моральної шкоди підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що потерпілій ОСОБА_8 діями обвинуваченого була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних страждань внаслідок смерті її дочки.

Душевний біль матері від втрати доньки є очевидним та не може вимірюватись у грошовому вигляді. Проте при визначенні грошового еквіваленту заподіяної моральної шкоди, суд враховує той факт, що у померлої залишились двоє неповнолітніх дітей, тобто онуків потерпілої, а саме ОСОБА_43 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_44 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Цих дітей потерпіла має виховувати не розраховуючи на допомогу від померлої, яка за життя працювала та утримувала самостійно своїх дітей. Протиправне позбавлення життя дочки порушило звичайний ритм життя потерпілої, у зв`язку з чим їй потрібен досить великий проміжок часу аби відновити свій психологічний стан та налагодити умови життя, які існували до цього.

З урахуванням глибини вказаних страждань потерпілої, її віку, ступеня та форми вини обвинуваченого, його матеріального стану, з метою часткового відновлення пригніченого психічного стану потерпілої, суд вважає, що остання заслуговує на грошову компенсацію, яку має їй сплатити винуватець смерті її дочки обвинувачений ОСОБА_6 . Враховуючи вимоги розумності цієї грошової компенсації та з метою доведення учасникам судового розгляду відчуття справедливості з боку держави в особі суду, останній дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 повинен виплатити потерпілій ОСОБА_8 300000 грн. На думку суду саме ця компенсація є справедливою та достатньою для відшкодування моральних страждань потерпілої, яких вона зазнала внаслідок дій обвинуваченого.

Суд не розцінює поведінку померлої як подружню зраду, так як остання до її вбивства тривалий час не проживала із обвинуваченим однією сім`єю, а навпаки звернулась до суду із позовом про розірвання їх шлюбу. Відтак, при визначенні розміру моральної шкоди, суд не враховує ці обставини як такі, що можуть вплинути на зменшення моральної шкоди, або будь-яким чином пом`якшити протиправні дії обвинуваченого.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-376 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 12.09.2016 року, зарахувавши у цей строк час перебування його під вартою до 20.06.2017 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з урахуванням змін, внесених Законом України №838-VІІІ від 26.11.2015 року "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" (день за два), а з 21.06.2017 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з урахуванням змін, внесених Законом України №2046-19 від 18.05.2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» (день за день).
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 300000 (триста тисяч) грн.

В решті позову ОСОБА_8 відмовити.

У рахунок задоволення позову потерпілої про відшкодування моральної шкоди звернути стягнення на мобільні телефони «Нокіа Н8» та «Нокіа 105», що були вилучені у ОСОБА_6 при затриманні та належать останньому.

Арешт, накладений ухвалою Богунського районного суду від 15.09.2016 року на пару кросівок, спортивні штани, що були вилучені у ОСОБА_6 при затриманні зняти.

Речові докази, а саме спортивні штани чоловічі, кросівки «Адідас» - повернути ОСОБА_6 , а марлеві тампони із зразками крові, бюстгальтер, листя із нашаруваннями крові, тапки жіночі, пляшку з під пива, серветку, недопалки, дві пляшки з під води, рушник, зрізи нігтів з трупа, марлеві тампони із зразками, дві початки кукурудзи, футболку, штани, простирадло та аркуші паперу із слідами крові знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Потерпілій, яка не була присутньою в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя:

Судді: