Провадження № 1-кс/520/2037/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2014 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 , прокурора прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_4 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Паліївка Біляївського району Одеської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, заміжньої, маючої дітей, раніше не судимої, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч.4, 388 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2014 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області погоджене з прокурором прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_4 про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно клопотання, 03.12.2007 ОСОБА_5 уклала іпотечний договір з ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», згідно якого, іпотекодержатель зобов`язується надати іпотекодавцю 280 000 доларів США, а іпотекодавець повернути іпотекодержателю в строк до 03.12.2027 вказану суму з виплатою 10,99 % річних процентів.

Предметом іпотеки за вказаним договором є будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0571 га, яка розташована за вказаною адресою. Вказане майно належить на праві власності ОСОБА_5

Поручителем, згідно договору поруки № 5913241 від 03.12.2007, по вказаній іпотечній угоді виступив ОСОБА_6 .

Згідно п.1.2 вказаного договору іпотека за цим договором також поширюється на усі розташовані та/або які будуть розташовані на земельній ділянці будівлі (споруди), які належать та/або будуть належати іпотекодавцю на праві власності та на об`єкти незавершеного будівництва, які розташовані на земельній ділянці або будуть розташовані на ній в майбутньому, незалежно від того, хто є власником таких об`єктів.

У разі, якщо протягом строку дії цього Договору будь-яка із зазначених в договорі гарантій та запевнень виявиться недійсною, іпотекодавець зобов`язаний негайно повідомити про це іпотекодержателя.

Згідно п. 1.8.1 іпотекодавець не має права використовувати предмет іпотеки для будь-яких інших цілей без письмової згоди Іпотекодержателя.

У разі порушення Іпотекодацем обов`язків, встановлених цим договором, або порушення боржником обов`язків за кредитним договором, іпотекодавець має право вимагати дострокового виконання Основного зобов`язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Встановлено, що у зв`язку ухиленням від виконання своїх зобов`язань з боку ОСОБА_5 щодо погашення боргу, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2011, яке набрало законної сили 21.05.2012, позов ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по кредитному договору в розмірі 320 295 доларів США та 63 747, 57 грн. задоволено у повному обсязі.

У подальшому, ОСОБА_5 , розуміючі наявність не погашеної заборгованості перед ПАТ «ПУМБ» та наявності обтяження на заставному майні, не маючи письмової згоди кредитора, укладає мирову угоду з ОСОБА_7 в рамках цивільної справи, яка розглядалась Малиновським районним судом м. Одеси, згідно якої, крім іншого, ОСОБА_5 в рахунок заборгованості перед ОСОБА_7 у сумі 3 500 000 грн., передає останньому у власність житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , порушуючи тим самим порядок обтяження залогового майна, яке ввірене їй, як власнику та стороні іпотечного договору.

Результатом вчинення незаконних дій з боку ОСОБА_5 стала ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 06.02.2012, якою затверджено вказану угоду та право власності на заставне майно перейшло до ОСОБА_7 .

Крім того, відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 377 ЦК України, земельна ділянка на якій розташований вищезазначений житловий будинок, та яка також є предметом іпотеки (обтяженим майном), також перейшла від ОСОБА_5 до ОСОБА_7 .

Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 вчинено кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 190 КК України при наступних обставинах.

03.12.2007 між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі продажу, предметом якого є будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 63,7 кв.м. та земельна ділянка площею 0, 0571 га, яка розташована за тією ж адресою.

Крім того, встановлено, що в той же день - 03.12.2007 ОСОБА_5 , заздалегідь маючи на меті шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами потерпілого, вводячи його в оману щодо намірів погашати заборгованість, уклала іпотечний договір з ЗАТ «ПУМБ», згідно якого, іпотекодержатель зобов`язується надати іпотекодавцю 280 000 доларів США, а іпотекодавець повернути іпотекодержателю в строк до 03.12.2027 вказану суму з виплатою 10,99 % річних процентів.

Предметом іпотеки за вказаним договором є будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0571 га, яка розташована за вказаною адресою, які належать на праві власності ОСОБА_5

Поручителем, згідно договору поруки № 5913241 від 03.12.2007, по вказаній іпотечній угоді виступив ОСОБА_6 .

Згідно п.1.2 вказаного договору іпотека за цим договором також поширюється на усі розташовані та/або які будуть розташовані на земельній ділянці будівлі (споруди), які належать та/або будуть належати іпотекодавцю на праві власності та на об`єкти незавершеного будівництва, які розташовані на земельній ділянці або будуть розташовані на ній в майбутньому, незалежно від того, хто є власником таких об`єктів.

У разі, якщо протягом строку дії цього Договору будь-яка із зазначених в договорі гарантій та запевнень виявиться недійсною, іпотекодавець зобов`язаний негайно повідомити про це іпотекодержателя.

Згідно п. 1.8.1 іпотекодавець не має права використовувати предмет іпотеки для будь-яких інших цілей без письмової згоди Іпотекодержателя.

У разі порушення Іпотекодацем обов`язків, встановлених цим договором, або порушення боржником обов`язків за кредитним договором, іпотекодавець має право вимагати дострокового виконання Основного зобов`язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 здійснила один платіж на суму 2 112 доларів США на користь банку.

У зв`язку ухиленням від виконання своїх зобов`язань з боку ОСОБА_5 щодо погашення боргу, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2011, яке набрало законної сили 21.05.2012, позов ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по кредитному договору в розмірі 320 295 доларів США та 63 747, 57 грн. задоволено у повному обсязі.

Продовжуючи свій злочинний намір на остаточне заволодіння грошима банку та не повернення грошових коштів у подальшому, ОСОБА_5 вчинила наступні дій.

Для отримання можливості здійснити виведення з-під обтяження будівлі, яка була предметом іпотеки, ОСОБА_5 звертається до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою про визнання права власності на реконструйовану будівлю і 29.08.2008 суддею Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_9 прийнято рішення про задоволення позовної заяви ОСОБА_5 до виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання права власності на самовільно побудований житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно рішення суду вбачається, що ОСОБА_5 здійснили реконструкцію будинку, який є предметом іпотеки по вищезазначеній угоді шляхом збільшення його площі.

У подальшому, ОСОБА_5 вступає у злочинну змову з невстановленими досудовим розслідуванням посадовими особами КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації» реєструючи вказане рішення суду та отримує свідоцтво на право власності, як на нову будівлю, у зв`язку з чим в реєстрі прав власності нерухомого майна виникають записи на два об`єкти розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , один з яких до теперішнього часу рахується як обтяжений за кредитною угодою з ПАТ «ПУМБ», а один як новозведенна будівля, хоча у дійсності це є один і той же об`єкт нерухомості.

Про вказаний факт підозрюваній було відомо, про що свідчить рішення суду, яким встановлено, що позивачка ОСОБА_5 сама заявила в суді та в позовній заяві про те, що вона фактично здійснила реконструкцію обтяженої нерухомості, а не збудувала нову на земельній ділянці, яка не є предметом іпотеки.

Продовжуючи свій злочинний намір на заволодіння грошовими коштами ПАТ «ПУМБ», ОСОБА_5 вводить в оману ОСОБА_7 , перед яким у неї виникла заборгованість у сумі 3 500 000 грн., шляхом запевнення його про можливість погашення вказаного боргу передачею йому у власність будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Результатом злочинних дій ОСОБА_5 , шляхом введення в оману ОСОБА_7 , стає ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 06.02.2012, якою затверджено мирову угоду між представниками за довіреністю ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , згідно якої, крім іншого, ОСОБА_5 в рахунок заборгованості перед ОСОБА_7 у сумі 3 500 000 грн. передає останньому у власність житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим вводячи його в оману повідомляючи про наявність у неї права на розпорядження вказаною будівлею.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 377 ЦК України, земельна ділянка на якій розташований вищезазначений житловий будинок, та яка також є предметом іпотеки (обтяженим майном), також перейшла від ОСОБА_5 до ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 закінчила свій злочинний намір по завершенню якого, погасити заборгованість не є можливим, що дає можливість зробити висновок про нанесення ПАТ «ПУМБ» матеріального збитку в розмірі 320 295 доларів США та 63 747, 57 грн., що в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та дорівнює згідно курсу НБУ 2 626 107 грн.

11.04.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за даним фактом внесені відомості за № 0001350 про вчинення кримінального правопорушення, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

30.04.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за даним фактом внесені відомості за № 0001350 про вчинення кримінального правопорушення, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України.

17.12.2014 ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190 та ч.1 ст. 388 КК України.

Слідчий звернулась до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання, мотивуючи його тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, покарання за вчинення якого передбачено у вигляді позбавлення волі строком до 12 років, може скоїти інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування, і перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судове засідання з розгляду вищевказаного клопотання, призначене о 12 годині 30 хвилин 19.12.2014 року, підозрювана ОСОБА_5 не з`явилась, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила.

З огляду на вказаний факт, слідчий за погодженням з прокурором у судовому засіданні звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваної ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку прокурора, слідчого, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутись із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу чи його зміну на тримання під вартою, яке може подати одночасно з клопотанням про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою.

В цьому випадку, відповідно до вимог ст.187 КПК України, слідчий суддя приймає рішення в порядку, передбаченому ч.2 і ч.3 ст. 189 КПК України, тобто негайно в закритому засіданні за участю прокурора.

Згідно до ч.4 ст. 189 КПК України під час розгляду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу, прокурор повинен довести, що зазначені в клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав на тримання під вартою підозрюваного, а також є підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені в ст.177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Приймаючи до уваги дані, які містяться в зібраних у кримінальному провадженні доказах, а саме в

- іпотечному договорі від 03.12.2007 укладений ОСОБА_5 з ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», згідно якого, іпотекодержатель зобов`язується надати іпотекодавцю 280 000 доларів США, а іпотекодавець повернути іпотекодержателю в строк до 03.12.2027 вказану суму з виплатою 10,99 % річних процентів;

- рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2011, яке набрало законної сили 21.05.2012, за позовом ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по кредитному договору в розмірі 320 295 доларів США та 63 747, 57 грн. задоволено у повному обсязі;

- ухвалі Малиновського районного суду м. Одеси від 06.02.2012, якою затверджено вказану угоду та право власності на заставне майно перейшло до ОСОБА_7 ;

- рішенні Київського районного суду м. Одеси від 29.08.2008 про задоволення позовної заяви ОСОБА_5 до виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання права власності на самовільно побудований житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно рішення суду вбачається, що ОСОБА_5 здійснили реконструкцію будинку, який є предметом іпотеки по вищезазначеній угоді шляхом збільшення його площі;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 10.06.2014;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 18.06.2014, вважаю доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри в скоєнні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч. 1 ст. 388 КК України.

Зважаючи на те, що підозрювана не з`явилась на виклик слідчого, не з`являлась на виклики слідчого, що підтверджується: ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_12 від 08.08.2014 року про привід ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_13 від 20.10.2014 року про привід ОСОБА_5 , а також враховуючи те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, вважаю, що ці обставини свідчать про можливість з боку підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню,отже вважаю доведеним наявність ризиків, передбачених п.п. 1,4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, тяжкість кримінального правопорушення та неявка на виклик є підставою вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Враховуючи вищенаведене, та керуючись ст. ст. 132, 187-191 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Надати дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання втрачає свою дію 19.02.2015 року, або після приводу підозрюваної до суду для участі в розгляді клопотання про застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо привід буде здійснено раніше.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1