Справа №601/131/18
Провадження № 1-кп/601/81/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2018 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 від 13.03.2017 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Катеринівка Кременецького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника Кременецького РС з питань пробації ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
13.03.2017 року приблизно о 20.00 год., неповнолітній ОСОБА_3 перебував на вулиці Дубенська м. Кременець Тернопільської області, де розмовляв з ОСОБА_5 .. В ході розмови вищевказаних осіб між ним виник словесний конфлікт. В цей час, у неповнолітнього ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ..

Реалізовуючи свій умисел, 13.03.2017 року, приблизно о 21.00 год., неповнолітній ОСОБА_3 , умисно, тобто усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер та протиправний характер вчинюваних ним дій, наніс один удар ногою в область нижньої щелепи ОСОБА_5 ..

Умисними діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесне ушкодження середньої тяжкості.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України визнав повністю та суду пояснив, що 13.03.2017 року приблизно о 20.00 год. перебував на вулиці Дубенська м. Кременець Тернопільської області, де розмовляв з ОСОБА_5 .. В ході розмови між ними виник словесний конфлікт. Під час якого він умисно наніс один удар ногою в область нижньої щелепи ОСОБА_5 ..У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Крім власного визнання вини обвинувачений повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні інкримінованого злочину, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд приходить до висновку, що на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України слід визнати за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставин, що пом`якшують покарання: скоєння злочину вперше, розкаявся у скоєному, думку потерпілого, який просить суворо не карати обвинуваченого та обставини справи, а тому приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкцїї ч.1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний термін.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування до нього амністії та звільнення його від відбування покарання, оскільки він на момент вчинення злочину був неповнолітнім, вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, повністю визнав свою вину, з наслідками застосування амністії ознайомлений.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п.«а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. "а" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину були невонолітніми.

З паспорта серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Іванківці Кременецького району Тернопільської області, тобто обвинувачений ОСОБА_3 на момент вчинення злочину був неповнолітнім, вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив в березні 2017 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 амністії, передбачених ст. 9 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд враховуючи думку представника Кременецького РС з питань пробації ОСОБА_6 , який вважає, що виправлення ОСОБА_9 можливе без ізоляцій від суспільства, вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_3 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_3 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Керуючись ст.ст. 85,86 КК України, ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", п.«а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ч.3 ст. 349, ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання.

Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: