Справа № 638/4607/15-к
Провадження № 1-кс/638/3251/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого: судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання першого заступника військового прокурора Харківського гарнізону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000552 від 25 грудня 2014 року про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, українця, громадянина України, одруженого, не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом (військова частина НОМЕР_1 ВВ МВС України), молодший сержант, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України,

встановив:

Перший заступник військового прокурора Харківського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до залу судових засідань Дзержинського районного суду міста Харкова для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що військовою прокуратурою Харківського гарнізону проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000552 від 25 грудня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.
Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 125, 126, 130, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати - недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно розпорядження начальника управління Східного ОТО від 10.06.2014 №6/2-434 військова частина НОМЕР_1 тимчасово передислокована за адресою: АДРЕСА_2 , із встановленням строку прибуття усього особового складу вказаної військової частини до вказаного місця дислокації до 12.06.2014 року.

У порушення вищевказаних вимог законодавства, ОСОБА_4 , з метою ухилитись від виконання обов`язків військової служби вирішив стати на злочинний шлях та не з`явитись до військової частини НОМЕР_1 , передислокованої за адресою: АДРЕСА_2 , а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовувати на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 12.06.2014 року, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою ухилитись від виконання обов`язків військової служби, за передньою змовою із військовослужбовцями тієї ж військової частини, у порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 125, 126, 130, 216-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, за попередньою змовою з іншими військовослужбовцями вищевказаної військової частини, не з`явився до військової частини НОМЕР_1 , передислокованої за адресою: АДРЕСА_2 , та до місця служби, станом до 24.12.2014 не повернувся, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

У зв`язку із цим, 26 грудня 2014 року, військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України дезертирства, тобто нез`явлення, з метою ухилитися від військової служби, на службу у разі переведення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи, що під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 невідоме, 26 грудня 2014 року слідчим оголошено останнього у розшук.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день та час був повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що воно є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню на підставі наступного.
Відповідно до ч.1 ст.207 КПК України ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно вимог ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

Відповідно до ч.4 ст.190 КПК України слідчий суддя, суд за клопотанням прокурора має право вирішити питання про повторне затримання з метою приводу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Повторне звернення до суду з клопотанням про дозвіл на затримання однієї і тієї ж особи по тому самому кримінальному провадженню після винесення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у задоволенні такого клопотання можливе лише при виникненні нових обставин, які підтверджують необхідність тримання особи під вартою.
Орган досудового розслідування неодноразово звертався із клопотаннями про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з приводу чого слідчим суддею було відмовлено у задоволенні клопотань.

Вказані обставини свідчать про зловживання органом досудового розслідування правами, наданими діючим КПК України, який в свою чергу не передбачає такої підстави для звернення з клопотанням про дозвіл на затримання, як закінчення строку дії попередньої ухвали.

Прокурором в клопотанні не доведено достатність підстав вважати, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, оскільки з часу оголошення останнього у розшук, тобто з 26.12.2014 року не надано жодного доказу, що свідчить про заходи вжиті для встановлення місцезнаходження останнього, в тому числі проживання за адресою, що міститься в матеріалах справи.

Разом з тим, з урахуванням положення ч.4 ст.190 КПК України, а також того, що ухвалами слідчого судді відмовлено у задоволенні аналогічних клопотань, органом досудового розслідування не наведено нових обставин, які підтверджують необхідність тримання особи під вартою.

Крім того, суду не надано доказів про вручення підозри ОСОБА_4 за ч.2 ст.408 КК України, тобто на теперішній час неможливо однозначно визначити статус останнього по кримінальному провадженню.
Керуючись ст.ст. 188,189,190 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання першого заступника військового прокурора Харківського гарнізону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000552 від 25 грудня 2014 року про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя