УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю представника особи, яка подала клопотання адвоката ОСОБА_2

слідчого - ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «РОВЕНЬКИ-ВУГЛЕПОСТАЧ» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000197,
ВСТАНОВИВ :
Товариство з обмеженою відповідальністю «РОВЕНЬКИ-ВУГЛЕПОСТАЧ» в особі директора, звернулось до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, в порядку ст. 174 КПК України, про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000197.
Свої вимоги заявник обгрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року накладено арешт та заборонено відчужувати кошти з банківських рахунків ТОВ "РОВЕНЬКИ-ВУГЛЕПОСТАЧ" в АТ "Укрексімбанк", ПАТ «Сбербанк», ПАТ "ОТП Банк", ПуАТ «Акордбанк та ПАТ «Ідея Банк».
Однак, клопотання слідчого ОВПП ДФС про арешт майна, слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва було розглянуте без дотримання вимог ст.172 КПК України, а саме без повідомлення власника зазначеного у клопотанні майна, що як наслідок потягло істотне порушення його прав, позбавило можливості надати докази та заперечення щодо наявності підстав для накладення арешту на майно. Крім того, за час досудового розслідування кримінального провадження № 0000197 вже двічі було накладено арешт на рахунки заявника, який у подальшому скасовувався як безпідставинй. В той же час, звертаючись до слідчого судді із клопотанням про арешт майна заявника втретє, слідчим було приховано дані обставини. В той же час посадові особи ТОВ «РОВЕНЬКИ-ВУГЛЕПОСТАЧ» не набули жодного процесуального статусу у вказаному кримінальному провадженні, жодній посадовій особі не оголошено про підозру, органом досудового розслідування не наведено жодних доказів щодо причетності службових осіб до вчинення кримінального правопорушень, передбачених ч. 3 ст.212, ч.2 ст.209, ч.2 ст.205 КК України, за час проведення досудового розслідування не було встановлено факту заподіяння шкоди. При цьому слідчим не наведено жодних даних, які б свідчили про те, що арештоване майно є предметом вчинення злочину або може містити відомості про його вчинення, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України як речовий доказ. Разом з тим, як зазначає заявник, накладення арешту на рахунки товариства перешкоджає здійсненню його господарської діяльності товариства. Таким чином, на думку заявника, арешт на майно Товариства було накладено передчасно, без з*ясування усіх обставин у провадженні, а тому потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження відпала.
Представники ТОВ «РОВЕНЬКИ-ВУГЛЕПОСТАЧ» - адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання підтримала з підстав, викладених у ньому та просила скасувати арешт, накладений на грошові кошти на рахунках ТОВ «РОВЕНЬКИ-ВУГЛЕПОСТАЧ» .
Слідчий ОСОБА_3 заперечував з приводу задоволення клопотання і скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року, зазначивши, що на час розгляду клопотання про скасування арешту майна досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000197 триває. До Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ч.3 ст.212 КК України щодо посадових осіб ТОВ «РОВЕНЬКИ-ВУГЛЕПОСТАЧ» по факту ухилення від сплати податків. В даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, а тому необхідність у накладенні арешту на даний час не відпала.
Слідчий суддя, вислухавши представника заявника, слідчого ОСОБА_3 , вивчивши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що СУ ФР ОВПП ДФС на даний час проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000197 від 29 листопада 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч.3 ст.212, ч.2 ст.209 КК України, у тому числі щодо дій службових осіб ТОВ «Ровеньки - Вуглепостач» (), які у період січня 2016 року березня 2017 року ухилились від сплати податку на прибуток підприємства на суму 13 700 000 гривень

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року накладено арешт на майно ТОВ «Ровеньки - Вуглепостач» (), а саме грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках: в АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313, м. Київ, вул. Антоновича, 127) № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; в ПАТ «Сбербанк» (МФО 320627, м. Київ, вул. Володимирська, буд.46) № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ; в ПАТ «ОТП Банк» (МФО 300528, м. Київ, вул. Жилянська, 43) № НОМЕР_6 ; в ПуАТ «КБ «Акордбанк» (МФО 380634, м. Київ, вул.Стеценко, буд. 6) № НОМЕР_7 ; в ПАТ "Ідея Банк" (МФО 336310, м. Львів, вул. Валова,11) № НОМЕР_8 , в частині видаткових операцій та в межах завданих збитків у загальному розмірі 13 700 000 гривень, крім сплати податків і зборів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та виплати заробітної плати

Так, порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
З тексту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року вбачається, що при накладенні арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме грошових коштів, набутих кримінально-протиправним шляхом, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.
Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000197 наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 20 жовтня 2017 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначені грошові кошти на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилається в обґрунтування клопотання представник ТОВ «РОВЕНЬКи-ВУГЛЕПОСТАЧ», підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.
На підставі викладеного, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «РОВЕНЬКИ-ВУГЛЕПОСТАЧ» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000197 - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1