Справа № 405/1691/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2018 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася з вказаною скаргою до Ленінського районного суду м. Кіровограда, в обґрунтування якої зазначила, що 07.03.2018 року вона подала до прокуратури Кіровоградської області клопотання про залучення у якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000214 від 07.12.2016 року, яке просила слідчого розглянути, відповідно до того, що за її заявою було внесено відомості до ЄРДР, а тому вважала, що вона повинна бути визнана потерпілою у зазначеному вище кримінальному провадженні. Крім того, вказала, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.02.2018 року було скасовано постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 про відмову у визнанні її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні.

Заявниця у судове засідання з`явилася, надала пояснення, згідно з якими скаргу підтримала та просила задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 3 ст. 306 КПК України).

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, врахувавши думку ОСОБА_3 слідчий суддя ухвалив здійснити розгляд скарги за даної явки.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. (ч. 2 ст. 55 КПК України).

У зв`язку з винесеною старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 постановою про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000214 від 07.12.2016 року, ОСОБА_3 було подано скаргу на зазначену вище постанову слідчого, за наслідками розгляду якої ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.02.2018 року постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 про відмову у визнанні її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, скасовано.

Разом з тим встановлено, що 07.03.2018 року ОСОБА_3 звернулася до старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 з клопотанням про залучення її у якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000214 від 07.12.2016 року, яке просила слідчого розглянути з урахуванням того, що за її заявою було внесено відомості до ЄРДР. Проте, за станом на день подачі скарги до суду, клопотання заявниці не розглянуто, відповідь не надана.

У відповідності до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Але клопотання ОСОБА_3 про залучення у якості потерпілої у кримінальному провадженні № 0000214 від 07.12.2016 року, залишено не розглянутим.

Згідно з ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 11 КПК України під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 24 КПК України).

Згідно з ч. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя (п.18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу (ч. 1 ст. 307 КПК України).

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про зобов`язання вчинити певну дію (п.3 ч. 2 ст. 307 КПК України).

Отже, виходячи із загальних засад кримінального провадження, враховуючи закріплений законодавцем порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого і прокурора, визначені у главі 26 КПК України, слідчий суддя дійшов думки про обгрунтованність скарги ОСОБА_3 та наявність підстав для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 3, 24, 303-307,309 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого задовольнити частково.

Зобов`язати старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 розглянути клопотання ОСОБА_3 від 07.03.2018 року про залучення у якості потерпілої.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_5