Справа №489/5509/17 23.11.2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, громадянки України, яка має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Короткий зміст рішення слідчого судді.
Застосовано до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб до 13 січня 2018 року.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.
Зазначає, що слідчий суддя не навів доводів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а лише в описовій частині ухвали навів обставини, які судом не встановлювались та не досліджувались, а були вказані слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у його обґрунтування, і не містить жодних висновків судді у зв`язку з цим.
Стверджує, що слідчий суддя не обґрунтував своїх висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не проаналізував можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Зазначає, що прокурор посилався на наступні ризики, а саме те, що підозрювана може вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органу досудового розслідування та суду, не надавши при цьому ніяких підтверджень щодо доведеності вищевказаних ризиків.
На думку апелянта, слідчий суддя не взяв до уваги пояснення підозрюваної ОСОБА_5 , про те, що потерпілий ОСОБА_7 постійно наносив їй тілесні ушкодження. В той день, наносив їй ушкодження в область лицевої частини голови, намагався задушити її, після чого підозрювана взяла ніж та нанесла йому тілесне ушкодження, щоб зупинити його агресію.
Як вважає апелянт, слідчий суддя не врахував те, що підозрювана визнала вину, щиро розкаялася у вчиненому, притягується до кримінальної відповідальності вперше та на її утриманні знаходиться малолітня дитина.
Встановлені слідчим суддею обставини.
16.11.2017 р. ОСОБА_5 оголошено підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого.
ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 15.11.2017 р. близько 15.00 год, знаходячись в кв. АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, умисно завдала ОСОБА_7 один удар ножем в область грудної клітки зліва, спричинивши проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з пошкодженням легені, яке супроводжувалось гострою внутрішньо-плевральною кровотечею, внаслідок чого ОСОБА_7 від отриманого тілесного ушкодження помер на місці вчинення злочину.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, є обґрунтованою та підтверджується показаннями підозрюваної, даними протоколу огляду місця події, показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , довідкою СМЕ про причину смерті.
Також слідчий суддя врахував, що ОСОБА_5 оголошено підозру у вчинені тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, що вона зловживає спиртними напоями, має негативну характеристику, що доводить наявність ризику вчинення нею інших кримінальних правопорушень.
Слідчий суддя, вважає недоведеними обставини існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки обставини існування вказаного ризику, відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України, окрім припущень щодо їх існування, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Оцінивши в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення у якому вона підозрюється, дані про особу ОСОБА_5 , вважаючи встановленими обставини існування ризику вчинення нею інших кримінальних правопорушень, слідчий суддя прийшов до висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню вищезазначеному ризику.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Захисник ОСОБА_4 , яка подала апеляційну скаргу, просить розглянути апеляційну скаргу без її участі.
Прокурор подав заяву про розгляд апеляційної скарги у письмовому провадженні.
Вивчивши надані судом матеріали справи та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.
Слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке відповідно відносяться до категорії тяжких злочинів, та за вчинення тяжкого злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.
Докази, на які послався в обґрунтування клопотання слідчий, доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Зокрема, підозра у вчиненні злочину підтверджується показаннями підозрюваної, даними протоколу огляду місця події, показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , довідкою СМЕ про причину смерті.
Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Отже, з огляду на наведені рішення Європейського Суду з прав людини, враховуючи, що слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання, послався на докази, які дають підставу для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, апеляційний суд вважає, що посилання захисника на відсутність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 не є слушними.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував дані щодо особи підозрюваної ОСОБА_5 , яка зловживає алкогольними напоями, характеризується негативно.
З огляду на зазначені дані про особу підозрюваної, враховуючи ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , апеляційний суд вважає правильними висновки слідчого судді про існування ризиків, того, що підозрювана може вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Хоча підозрювана ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дитину, але ж враховуючи, що ОСОБА_5 негативно характеризується, зловживає спиртними напоями, та, як слідує з матеріалів кримінального провадження, дитиною займається фактично її бабуся, апеляційний суд вважає, що дана обставина не зменшує наявний ризик.
Враховуючи наведене, є правильними висновки слідчого судді, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не достатні для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні слідчого та визнаного слідчим суддею доведеним.
Апеляційний суд вважає, що при розгляді клопотання доведені обставини, передбачені п. п. 1-3 ч.1 ст. 194 КПК України. Тому немає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.
Керуючись ст.ст. 407 ч.3, 422 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2017 року у відношенні ОСОБА_5 про застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3