Справа № 545/3043/17
Провадження № 1-в/545/911/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.11.2017 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві клопотання начальника арештного дому Державної установи «Надержинщинська виправна колонія №65» про вирішення питання щодо можливого внесення змін у судове рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник арештного дому Державної установи «Надержинщинська виправна колонія №65» звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання щодо можливого внесення змін у судове рішення.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджена 14.06.2017 року Жовтневий районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 185 ч.2,70 ч.4 КК України до 2 років позбавлення волі, зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, період її попереднього ув`язнення з 02.02.2017 року до набрання вироком законної сили.

Вирок набрав законної сили 31.07.2017 року.

В клопотанні ставиться питання щодо можливого внесення змін у вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2017 року в частині зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до ст.72 ч.5 КК України, оскільки ОСОБА_4 зараховано період попереднього ув`язнення з 02.02.2017 року по 31.07.2017 року, а норма Закону втратила чинність 20.06.2017 року.

Згідно ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового

розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; 13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні клопотання начальника арештного дому Державної установи «Надержинщинська виправна колонія №65» про вирішення питання щодо можливого внесення змін у судове рішення слід відмовити, оскільки чинним законодавством України не передбачено внесення змін у судові рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання начальника арештного дому Державної установи «Надержинщинська виправна колонія №65» про вирішення питання щодо можливого внесення змін у судове рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення, а засудженим - з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1