№ 243/201/18
№ 1-кп/243/313/2018

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмут Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого:
07.04.2017 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст. 185 КК України до 180 годин громадських робіт
29.05.2017 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 ч.4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 3 роки, вирок не набрав законної сили
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. ст. 185 КК України, -
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Під час судового засідання прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням дії попередньої ухвали суду та у зв`язку з тим, що на теперішній час не перестали існувати ризики переховування обвинуваченого від суду оскільки останній вчинив тяжкий злочин та вірогідність вчинення ним нового кримінального правопорушення, враховуючи його соціальний та майновий стан.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 просили суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора, крім того захисник ОСОБА_4 просив змінити відносно обвинуваченого запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, у зв`язку на його думку завданням мінімальної шкоди для потерпілої. Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінальної справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
При вирішенні питання про доцільність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України, передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 02 грудня 2017 року приблизно о 21 годині 20 хвилин підійшов до дверей сараю розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та шляхом зриву навісного замка, проник до приміщення вищевказаного сараю, звідки викрав курок у кількості 6 штук, породи «Несушка», а також півня породи «Віандот», яких помістив до знайденої в сараї сумки. Після цього, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на свій розсуд. Умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяна матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 1140 гривень 00 копійок.
Матеріалами справи також встановлено, що ОСОБА_5 здійснив викранення майна потерпілої ОСОБА_6 у період відбуття іспитового строку за вироком Слов`янського міськрайонного суду від 29.05.2017 року.
Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Із вказаного рішення Європейського суду вбачається, що попереднє ув`язнення може бути застосоване стосовно до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи із самої тяжкості обвинувачення. При цьому суд враховує відсутність можливості без продовження строку тримання під вартою, встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Згідно частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до п.п. 61, 62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Суд враховує відсутність можливості без застосування заходу забезпечення кримінального провадження встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні, крім того жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним прокурорм під час судового розгляду ризикам.
Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі Волосюк проти України).
Крім того суд не відхиляє доводів сторони захисту на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків,незаконного впливу на свідків та потерпілу.
Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).
Враховуючи вищевказане та особу обвинуваченого, приймаючи до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , а також вік та стан його здоров`я, міцність його соціальних зв`язків, майновий стан та наявність чисельних судимостей та факт скоєння інкримінованого кримінального правопорушення у період відбуття іспитового строку, суд вважає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений, знаходячись на волі, може вплинути на встановлення істини по справі, ухилитися від слідства та суду або вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначені обставини свідчать про недостатність застосування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, для запобігання виникненню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України у зв`язку з чим вважає доцільним продовжити дію запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, встановлюється від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частинами 4 та 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
При обранні у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд визначає заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму на працездатну особу (1762 грн.00 коп.), що складає 35 240 грн., та з урахування матеріального становища обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення є достатньою сумою для забезпечення виконання обов`язків, встановлених КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177,183, 331 КПК України, суд,-
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 відмовити.
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, строком на шістдесят днів а саме з 01 березня 2018 року по 29 квітня 2018 року включно.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 35 240 грн. 00 коп. (тридцять п`ять тисяч двісті сорок ).
У разі внесення застави, яка може бути внесена у будь який момент, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.
2) не відлучатися із м. Миколаївка, Донецької області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Попередити, що у разі невиконання даних обов`язків, згідно зі ст.182 ч.8 КПК України, заставодавцем, а також якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий у справі
Суддя : ОСОБА_1