Справа № 450/290/18 Провадження № 1-кп/450/194/18
УХВАЛА
підготовчого судового засідання
21 березня 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.3 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в:
02.02.2018 р. в порядку ст.ст.283, 291 КПК України від прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_3 поступив в суд обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0000782 від 07.10.2017 р., відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.3 ст.286 КК України, щодо якого в ході досудового розслідування застосовано захід забезпечення кримінального провадження у виді домашнього арешту.

Потерпілими у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив та подав клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашного арешту на строк 2 (два) місяці з визначенням певних годин та обов"язків, оскільки такий обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, керував транспортним засобом без посвідчення водія у стані алкогольного сп"яніння та спричинив загибель двох осіб, не визнає свою винуватість, має паспорт, який дозволяє виїхати за межі території України, а тому може переховуватись від суду, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м"яких запобіжних заходів. Термін дії обраного на досудовому розслідуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_5 завершився.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 не заперечили про задоволення клопотання.

Потерпілі в підготовче судове засідання не з"явились, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Розглянувши клопотання та матеріали обвинувального акту, заслухавши думку присутніх сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є : 1) особисте зобов"язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Нормами ст.177 КПК України визначено, що метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов"язків, а також запобігання спробам : 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що при розгляді питання щодо запобіжного заходу судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв"язки з суспільством.

Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).

Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польщі) §43).

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для запобіжного заходу (W v.Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов"язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв"язками та усіма видами зв"язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

Відповідно до Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р., суд повинен вживати заходів щодо усунення підстави для надходження до Європейського суду з прав людини заяв проти України, спричинених проблемою, що вже була предметом розгляду в Європейському суді з прав людини та сумлінно виконувати обов"язки щодо загального захисту прав людини у порядку ст.206 КПК України.

Частинами 1, 2 та 4 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов"язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; - недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Суд зобов"язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м"який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов"язки, передбачені частиною п"ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні та клопотанні, не навів жодного ризику, передбаченого ст.177 КПК України, такі викладені формально та грунтуються лише на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання органу обвинувачення слід відмовити.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 181, 194, 315, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашного арешту - відмовити.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1