11.01.2018 Єдиний унікальний номер 205/4105/17
Провадження №1-кп/205/324/18
Єд.унік.№205/4105/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3
потерпілої: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, в м. Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0001530 від 15 червня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта неповна середня, раніше не засудженого, розлученого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2013 року, зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_4 , до повноліття дитини, починаючи з 04 березня 2013 року. Проте, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи обізнаним про рішення суду, встав на шлях злісного ухилення від сплати аліментів. Так, обвинувачений ОСОБА_5 , згідно довідки - розрахунку Новокодацького ВДВС, починаючи з липня 2013 року до травня 2016 року виплати по аліментам здійснював не регулярно та не в повному обсязі; з 01 червня 2016 року до 19 червня 2017 року виплат по аліментам на утримання неповнолітньої доньки не здійснював, тобто 12 місяців та 19 днів злісно ухилявся від сплати аліментів, іншої допомоги не надавав, в центр зайнятості Новокодацького району м.Дніпропетровська не звертався та заходів до працевлаштування не приймав, на попереджувальні листи Новокодацького ВДВС м.Дніпро про необхідність погашення заборгованості та сплачувати аліменти не реагував. Продовжуючи вчиняти злочин, обвинувачений ОСОБА_5 , з метою ухилитися від кримінальної відповідальності, 23 червня 2017 року здійснив виплату в рахунок погашення заборгованості на суму 2 533 грн., однак у нього утворилася заборгованість по аліментах у розмірі 36 532 грн.61 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся і пояснив суду, що згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2013 року, він зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_4 , до повноліття дитини, починаючи з 04 березня 2013 року. Аліменти він або сплачував не в повному обсязі, або не сплачував взагалі у зв`язку з відсутністю фінансової можливості та сімейними обставинами, тому утворилася заборгованість у сумі 36532,61 грн.

Винність обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка пояснила суду, що обвинувачений, згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2013 року, зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на її користь, до повноліття дитини, починаючи з 04 березня 2013 року. Але обвинувачений ОСОБА_5 аліменти сплачував не регулярно та не в повному обсязі, або взагалі не сплачував, іншої допомоги на утримання дитини не надавав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по аліментам у сумі 36532,61 грн.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України (2012) та за згодою сторін, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст.164 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, свою провину визнав повністю та щиро покаявся, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання та вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного покарання, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м.Дніпропетровська.

Головуючий: ОСОБА_1