Провадження №1-кп/523/667/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2017 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси кримінальне провадження за № 0003091 від 28.06.2017р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перевальськ Луганської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працюючого, раніше судимого, останній раз: 20.06.2011 року Ленінським районним судом м. Луганська за ст.ст. 186 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 20.09.2013 року умовно-достроково, не відбувши 1 рік 2 місяці 6 днів.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України,-

Встановив:
28.06.2017 року приблизно о 13:20 годині, ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку №47, розташованому по вул. Ген. Бочарова у м. Одесі, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, підійшовши до раніше незнайомої йому ОСОБА_6 , скориставшись ситуацією, відкрито викрав з сумки потерпілої мобільний телефон марки «Айфон 5» вартістю 9000 гривень, однак свій злочинний умисел не зміг довести до кінця по незалежним від нього причинам, так як його дії були помічені потерпілою та невдовзі він був затриманий прохожим чоловіком разом з викраденим майном, яким не встиг розпорядитися, тим самим завдавши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні та пояснив, що дійсно у вказаний в обвинувальному акті день та час знаходився на вул. Бочарова у м. Одесі, де побачив жінку, яка стояла біля лотку, купувала овочі, на її плечі висіла привідкрита сумка, з якої стирчав мобільний телефон. Маючи намір на викрадення чужого майна, скориставшись сприятливими умовами, він підійшов до ОСОБА_6 , витягнув з сумки телефон та став відходити, але потерпіла помітила його дії, стала кричати, невдовзі був затриманий прохожим чоловіком. Вину визнає повністю, завданий матеріальний збиток відшкодований в повному обсязі. Причини свого вчинку обвинувачений пояснив скрутним матеріальним становищем.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.2,186 ч.2 КК України, обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілої, свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами ніким із учасників процесу не оспорювалися.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_5 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми діями скоїв умисне, кримінальне правопорушення передбачене ст.ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України та його дії правильно кваліфіковані досудовим слідством за ознаками: закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, вчинений повторно та його вина доведена в повному обсязі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має місце мешкання, міцні соціальні зв`язки дружину, на утриманні неповнолітню дитину, його негативне відношення до скоєного діяння, відсутність матеріальних збитків в рамках пред`явленого обвинувачення у зв`язку з поверненням викраденого майна.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України є щире каяття, визнання своєї провини в повному обсязі.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Разом з цим, суд приймає до уваги висновки досудової доповіді Суворовського районного сектору пробації стосовно ОСОБА_5 зі змісту соціально-психологічної характеристики якої вбачається, що ймовірність ризику повторного вчинення злочину є середньою, у зв`язку з чим на думку органу пробації виправлення ОСОБА_5 можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально- виховних заходів.
З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, однак долучалися речові, а саме мобільний телефон марки «Айфон 5», який переданий потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку.

Матеріали кримінального провадження за № 0003091 від 28.06.2017р. до обвинувального акту прокурором не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській міській прокуратурі №4.

Таким чином, оцінюючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, відсутність матеріальної шкоди та тяжких наслідків, з урахуванням висновків досудової доповіді, приймаючи до уваги думку прокурора щодо застосування відносно обвинуваченого міри покарання не пов`язаного з позбавленням волі, негативне ставлення ОСОБА_5 до скоєного, щире каяття, вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» за №1492-VIII від 7.09.2016 року.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування щодо ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, однак 5.07.2017 року на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 29.06.2017 року був змінений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді застави, яка була внесена заставодавцем ОСОБА_7 на банківський рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (банк ГУ ДКСУ в Одеській області) р/р 5435 МФО 820172 (Код ) у сумі 9000 гривень згідно квитанції № ПН2607 від 4.07.2017р. та діє до теперішнього часу.

Відповідно до положень ч.8 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або порушив інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

За змістом ст.182 ч.11 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

Застава, внесена застоводавцем, може бути звернена судом на виконання вирку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 протягом досудового слідства та судового розгляду виконання покладених на нього обов`язків при застосуванні запобіжного заходу не порушував, його поведінку під час судового провадження, відсутність матеріальної шкоди, суд вважає за можливе повернути внесені кошти у розмірі 9000 гривень за належністю, а саме заставодавцю ОСОБА_7 .

При цьому, запобіжний захід у вигляді застави змінений під час досудового розслідування щодо ОСОБА_5 суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 182, 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України, призначив йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» за №1492-VIII від 7.09.2016 року зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Згідно ст.76 ч.2 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Запобіжний захід, змінений під час досудового розслідування щодо ОСОБА_5 у вигляді застави, після набрання вироком чинності, припиняє свою дію та внесена сума застави у розмірі 9000 гривень підлягає поверненню особі, яка внесла заставу - заставодавцю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Луганськ Луганської області відповідно квитанції за № ПН2607 від 4.07.2017р., внесених заставодавцем на банківський рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (банк ГУ ДКСУ в Одеській області) р/р 5435 МФО 820172 (Код ) .

Виконання вироку в даній частині покласти на ТУ ДСА України в Одеській області.

Речові докази - мобільний телефон марки «Айфон 5», який переданий потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутими за належністю.

Матеріали кримінального провадження за № 0003091 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.06.2017р. зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: