АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-сс/796/1612/2018 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 303, 304 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2018 року,

за участю

особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2018 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС ГСУ ФР ДФС України ОСОБА_13 та прокурора процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримки державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами ДФС України ОСОБА_12 , яка полягає в недотриманні розумних строків розслідування кримінального провадження №0000147, неприйнятті процесуального рішення про закриття справи за наявності відповідних підстав.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначає, що порушені захисником у скарзі питання виходять за межі законних повноважень слідчого судді, оскільки як вбачається зі скарги, особа, яка її подала, фактично, оскаржує бездіяльність слідчого, яка полягає у не вчиненні процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження, а не просить встановити процесуальний строк для конкретної слідчої чи процесуальної дії. Окрім того, в ухвалі міститься посилання на те, що слідчий суддя не уповноважений зобов`язувати орган досудового розслідування вчиняти ті чи інші дії, які адвокат зазначив в прохальній частині клопотання, оскільки прийняття такого рішення віднесено виключно до компетенції слідчого, прокурора.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2018 року та постановити нову ухвалу, якою визнати бездіяльність прокурора процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримки державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами ДФС України Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 , яка полягає у порушені розумних строків розслідування кримінального провадження №0000147 від 22.07.2014, неприйнятті процесуального рішення про закриття справи за наявності відповідних підстав та зобов`язати прокурора процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримки державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами ДФС України Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 , встановити строки розслідування у кримінальному провадженню №0000147 від 22.07.2014 для прийняття рішення про його закриття на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України протягом 7 робочих днів з дня оголошення ухвали слідчим суддею, про що негайно внести до ЄРДР відповідні відомості.

За доводами адвоката ОСОБА_6 на підставі помилкового трактування норм чинного законодавства, суд першої інстанції прийняв рішення про те, що направлена ним скарга сприймається слідчим суддею, як вимога покласти на слідчого та прокурора обов`язок щодо надання слідчому вказівок у найкоротший строк завершити досудове розслідування та зобов`язати прийняти конкретне рішення, а саме: про закриття кримінального провадження.
В обґрунтування свої вимог апелянт зазначає, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000147 розпочато 22.07.2014, при цьому досудове розслідування здійснювалося фактично щодо ФОП ОСОБА_14 та фізичних осіб- підприємців ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , адже саме правомірність дій суб`єктів господарської діяльності (далі - СГД), одразу було поставлено під сумнів слідчими, прокурором і досліджувалася у даному кримінальному провадженні. Під час досудового розслідування, яке триває 3 роки 7 місяців, відносно фізичних осіб- підприємців проведено низку як гласних так і негласних слідчих дій, зокрема, обшуків, як в домівці ОСОБА_14 та в домівках її близьких родичів, в домівці ФОП ОСОБА_10 , так і в приміщеннях, які використовують в свої підприємницькій діяльності фізичні особи - підприємці ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 з вилученням всього товару та його арештом. Тобто, починаючи з 2014 року неодноразово порушувались та обмежувались права та законні інтереси ФОП ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 .

Адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що матеріали, які були ним додані до скарги не обов`язково мають містити підтвердження факту неодноразового звернення особи зі скаргами на недотримання розумних строків в кримінальному провадженні до прокурора, для включення в предмет розгляду скарги бездіяльності прокурора, яка полягає в недотриманні розумних строків під час досудового розслідування кримінального провадження №0000147.
Крім цього апелянт зазначає, що прокурором вищого рівня для процесуального керівника по кримінальному провадженню №0000147 Яцинина є прокурор відділу ГПУ, тобто його безпосередній керівник, тому його звернення до прокурора вищого рівня зі скаргою на бездіяльність його підлеглого, не буде ефективним засобом захисту прав осіб, захист яких він здійснює, через відсутність гарантії для незалежного та безстороннього розгляду його скарги.
Також адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що при вирішенні питання щодо визначення найкоротших, розумних строків досудового розслідування, слідчий суддя має керуватися ст. 6 Європейської конвенції з прав людини (Право на справедливий суд) та практикою Європейського суду з прав людини, а тому розумні строки кримінального провадження № 0000147 від 22.07.2014 розпочинають свій відлік з моменту, коли фізичні особи-підприємці, почали перебувати в стані непевності про долю кримінального провадження щодо себе, а саме: з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Апелянт стверджує, що той факт, що на момент звернення до суду жодною статтею КПК України не визначено строку протягом якого особі має бути повідомлено про підозру в кримінальному провадженні з моменту внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань не наділяє слідчого та прокурора повноваженням щодо здійснення досудового розслідування протягом невизначеного та нескінченного строку, а протилежні висновки не відповідають принципу верховенства права, закріпленому в преамбулі Конвенції про захист прав та основоположних свобод, ст. 8 Конституції України та ст. 8 КПК України, відповідно до якого не допускається тлумачення закону, яке б несправедливо обмежувало права і свободи людини та безпідставно розширювало повноваження органів державної влади.
Адвокат ОСОБА_6 вважає обґрунтованими вимоги скарги в частині визнання протиправною бездіяльності, яка полягає в недотриманні розумних строків у кримінальному провадженні №0000147, неприйнятті жодного процесуального рішення, зокрема, закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення, або ж вручення особі повідомлення про підозру, у випадку, якби за весь час, який минув (майже 4 роки), органом досудового розслідування було зібрано достатні докази для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, адже все вищезазначене свідчить про те, що достатніх доказів для повідомлення особі про підозру в кримінальному провадженні не отримано, час який пройшов з моменту, начебто, вчинення кримінального правопорушення виключає можливість їх отримання. Процесуальні дії, передбачені ч. 2 ст. 283 КПК України мають бути виконанні в розумні строки, - подальше зволікання з їх здійсненням є протиправним, а така бездіяльність слідчого є предметом оскарження відповідно до п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України, та має бути негайно усунута слідчим суддею, до повноважень якого, відповідно до вимог до п.18 ч. 1 ст. 3 КПК України, належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Крім цього апелянт вказує на те, що відмовивши у відкритті провадження за його скаргою від 12.02.2018 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва було позбавлено його можливості надати суду письмові докази, які свідчать про відсутність в кримінальному провадженні №0000147 події злочинів, передбачених ст.ст. 212 ч. 3, 205 ч. 2 КК України, яке розслідується 3 роки 7 місяців.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_12 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали за скаргою, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки слідчого судді, викладені в ухвалі слідчого судді, про те, що скарга подана на бездіяльність прокурора, яка не підлягає оскарженню, є, на думку колегії суддів, обґрунтованими, виходячи з наступного.
Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Зокрема, повноваження слідчого судді визначені у розділі ІІ КПК України, що регламентує заходи забезпечення кримінального провадження, та у ч. 1 ст. 303 КПК України, яка визначає перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Так, у пунктах 1-8 ч.1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.
Відповідно до п.1 ч.1 цієї статті заявником, потерпілим чи його представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Визначені у п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних дій слідчого, прокурора, не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення. Адже у ньому однозначно визначено, що, крім наведеної у цьому пункті бездіяльності, може бути оскаржено нездійснення лише тих „інших процесуальних дій",які слідчий чи прокурор безумовно зобов`язаний вчинити саме у визначений цим Кодексом строк.
Наведене свідчить, що законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені Кодексом дії в межах досудового слідства та у строк, встановлений КПК України, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.
Проте, зі змісту скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вбачається, що адвокатом ставилось питання про оскарження бездіяльності прокурора, яка полягає у порушенні розумних строків розслідування кримінального провадження № 0000147, що розслідується за ч. 3 ст. 212, ч.1 ст. 205, ч.1 ст. 263 КК України, в якому жодній особі не повідомлено про підозру, а відтак, чинний КПК України не передбачає строків проведення такого досудового розслідування. Також апелянт оскаржував неприйняття слідчим процесуального рішення про завершення досудового розслідування, однією з форм яких є закриття кримінального провадження, яка відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України також оскарженню до слідчого судді не підлягає, оскільки КПК України не визначає чіткого строку для постановлення такого рішення.
За змістом норми ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, а слідчий суддя лише в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції, тобто тих, що регламентовані вище наведеними положеннями Закону. За приписами п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України, саме прокурор уповноважений доручати слідчому органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих ( розшукових) дій, інших процесуальних дій.
Ч. 1 ст. 308 КПК України регламентує право, в тому числі потерпілих, оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
Таким чином, чинний КПК України, визначає чіткий спосіб та порядок забезпечення дотримання розумних строків під час досудового розслідування прокурором та оскарження їх недотримання.
Враховуючи наведене, а також те, що адвокат в скарзі не просив встановити процесуальний строк для конкретної слідчої чи процесуальної дії, слідчий суддя, на думку колегії суддів, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Така ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстави для скасування ухвали та задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 відсутні.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2018 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС ГСУ ФР ДФС України ОСОБА_13 та прокурора процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримки державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами ДФС України ОСОБА_12 , яка полягає у недотриманні розумних строків розслідування кримінального провадження №0000147, неприйнятті процесуального рішення про закриття справи за наявності відповідних підстав залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4