Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/103/18
У Х В А Л А
23.02.2018 року м.Виноградів
Слідчий Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області за погодженням з прокурором звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, згідно якого просить накласти арешт на автомобіль марки «ГАЗ 53» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , який знаходиться на майданчику тимчасово утримання транспортних засобів Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.
Клопотання мотивовано тим, що 11.01. 2018 року, близько 12 години 10 хвилини до Виноградівського ВП надійшло повідомлення від працівника ГЕС рибного господарства, про те, що в с. В. Копаня на березі річки «Тиса» невідомі особи здійснювали незаконний забір поверхневим (ґрунтовим) шаром земель водного фонду.
11.01.2018 в ході проведення огляду в с. В. Копаня на березі річки «Тиса», виявлено вилучено автомобіль марки «Газ-53», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 1951 р.н., мешканця АДРЕСА_1 .
Під час розслідування кримінального провадження, встановлено, що автомобіль марки «Газ-53», реєстраційний номер НОМЕР_1 є безпосереднім предметом злочину так як в кузов даного автомобіля звантажений поверхневий шар земель водного фонду і на якому він вивозився, у зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту з метою збереження речового доказу та забезпечення цивільного позову.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив таке задоволити.
Представник власника транспортного засобу у задоволенні клопотання просив відмовити.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.
З матеріалів клопотання вбачається, що клопотання слідчого заявлено в рамках кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-2 КК України. Вбачається, що 11 січня 2018 року, близько 12 години 10 хвилини до Виноградівського ВП надійшло повідомлення від працівника ГЕС рибного господарства, про те, що в с. В. Копаня на березі річки «Тиса» невідомі особи здійснювали незаконний забір поверхневим (ґрунтовим) шаром земель водного фонду.
11.01.2018 в ході проведення огляду в с. В. Копаня на березі річки «Тиса», виявлено та вилучено автомобіль марки «Газ-53», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 1951 р.н., мешканця АДРЕСА_1 . Даний транспортний засіб визнано речовим доказом та залишено на подальше зберігання, на території майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області.
Ухвалою апеляційного суду закарпатської області від 29.01.2018 року клопотання прокурору повернуто для усунення недоліків та зазначено, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обгрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.94 КПК України, ст.132 КПК України, ст.173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідно до ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном тощо.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що клопотання слідчого, погоджене прокурором, не відповідає вказаним вище вимогам закону, оскільки у ньому не зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обгрунтування необхідності арешту майна, не зазначено, які саме сліди або інші відомості кримінального правопорушення може зберігати на собі вилучений автомобіль, яким чином він може бути використаний, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не вказано про наявність ризиків передбачених абзацом 2 ч. 1 ст.170 КПК України.
Таким чином, в клопотанні є загальні посилання на законодавство, яке передбачає підстави для накладення арешту на майно, однак без конкретного обгрунтування підстав, мети та інших обставин, наявність яких прямо передбачена законом для арешту майна.
Крім того, дане клопотання подане з порушенням вимог ч.5 ст. 171 КПК України, яка передбачає, що у разі тимчасового вилучення майна, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором не пізніше наступного дня після його вилучення, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Транспортний засіб, у якому містився гравій, вилучений у власника 11.01.2018 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього ( без ухвали слідчого судді), а клопотання про його арешт подано 16.01.2018 , тобто всупереч передбачених законом строків. До клопотання також не додані документи, які підтверджують право власності на автомобіль.
Суд констатує, що клопотання, яке було предметом дослідження суду апеляційної інстанції від 16.02.2018 року ідентичне поданому клопотанню за виключенням того, що в описовій частині додано вираз та забезпечення цивільного позову в майбутньому. Таким чином автором клопотання залишено поза увагою доводи суду апеляційної інстанції щодо недоліків та такі не усунуто.
Крім того слід зауважити, що фабула ст. 239-2 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне заволодіння поверхневим (ґрунтовим) шаром земель водного фонду в особливо великих розмірах. Згідно примітки особливо великим розміром у цій статті слід розуміти обсяг поверхневого (ґрунтового) шару земель, який становить більше, ніж десять кубічних метрів.
Жодних доказів на підтвердження такого розміру матеріали справи не містять. Визначення об`єму сипучої речовини не вимагають якихось спеціальних знань. Формула є загальновідомою: добуток сторін на висоту борту автомобіля. Тому твердження прокурора, що визначення об`єму потрібно призначити експертизу є безпідставними.
За вказаних обставин суд вважає, що клопотання про арешт є необґрунтованим та безпідставним і задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.131-132,159-164 КПК України,-
У задоволенні клопотання про арешт майна на автомобіль марки «ГАЗ 53» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , який знаходиться на майданчику тимчасово утримання транспортних засобів Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області відмовити.
На ухвала слідчого судді відповідно до п.2 ч.1, п.3 ч.2 ст.395 КПК України може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Повний текст ухвали оголошено о 08.30 год. 26.02.2018 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1