Справа № 597/1011/17
Провадження № 1-кп/597/69/2017
ВИРОК
"26" жовтня 2017 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, на утриманні дитина інвалід ІІІ групи, раніше не судимого
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
потерпілий ОСОБА_5
захисник ОСОБА_6
03 липня 2017 року близько 14 години 20 хвилин, у ОСОБА_3 , жителя с.Бедриківці Заліщицького району Тернопільської області виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом Форд транзит конект, червоного кольору р.н. НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 , жителю с.Бедриківці Заліщицького району Тернопільської області. Надалі реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , прийшовши на територію автозаправної станції, що по АДРЕСА_1 , не маючи дозволу на право керування транспортним засобом, всупереч волі власника, шляхом вільного доступу до автомобіля, підійшов до нього та скориставшись тим, що ОСОБА_5 залишив ключі в замку запалювання, сів за кермо вищевказаного автомобіля, увімкнув двигун та поїхав в напрямку м.Заліщики Тернопільської області, внаслідок чого незаконно заволодів транспортним засобом Форд транзит конект, червоного кольору р.н. НОМЕР_1 , чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 144758 гривень 08 копійок.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 дав пояснення, що 03 липня 2017 року у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом Форд транзит конект, червоного кольору р.н. НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 , жителю с.Бедриківці Заліщицького району Тернопільської області. Надалі реалізовуючи свій злочинний умисел він, прийшовши на територію автозаправної станції, що по вул.Шевченка, 21 в с.Бедриківці Заліщицького району Тернопільської області, не маючи дозволу на право керування транспортним засобом, всупереч волі власника, шляхом вільного доступу до автомобіля, підійшов до нього та скориставшись тим, що ОСОБА_5 залишив ключі в замку запалювання, сів за кермо вищевказаного автомобіля, увімкнув двигун та поїхав в напрямку м.Заліщики Тернопільської області. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо його не карати.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Стверджується вина обвинуваченого показами потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що 03 липня 2017 року він перебував на автозаправній станції, що по АДРЕСА_1 . В цей час до його автомобіля марки Форд транзит конект, червоного кольору р.н. НОМЕР_1 підійшов ОСОБА_3 та реалізовуючи свій злочинний умисел, не маючи дозволу на право керування транспортним засобом, всупереч його волі, шляхом вільного доступу до автомобіля, сів за кермо, увімкнув двигун та поїхав в напрямку м.Заліщики Тернопільської області, чим завдав йому матеріальних збитків на суму 144758 гривень 08 копійок, однак шкода йому відшкодована в повному обсязі, а відтак просить суд суворо не карати обвинуваченого.
Таким чином, оцінивши в сукупності всі фактичні обставини справи, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.
Відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті - незаконне заволодіння транспортним засобом слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Цей злочин визнають закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування, а якщо заволодіння відбувається під час руху транспортного засобу, з моменту встановлення контролю над ним.
При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особи обвинувачених.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а саме: те, що скоєне кримінальне правопорушення є середньої тяжкості.
Досліджуючи дані які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 суд бере до уваги, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра у м.Заліщики Тернопільської області не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття, добровільне відшкодування шкоди в повному обсязі, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Водночас, в судовому засіданні захисником обвинуваченого заявлено клопотання про застосування щодо обвинуваченого вимог ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки у ОСОБА_3 є повнолітній син який є інвалідом ІІІ групи та визнаний інвалідом дитинства ОСОБА_7 , зазначив, що обвинувачений з наслідками застосування амністії ознайомлений.
За приписами ст. 85, 86 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Згідно ст.1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні",амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу Українита цього Закону. 22 грудня 2016 року прийнято ЗУ «Про амністію в 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року. Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про амністію у 2016 році", передбачено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчинені умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами. Згідно ст. 10 ЗУ "Про амністію у 2016 році", питання про застосування амністії вирішує суд, зокрема за ініціативою обвинуваченого. У зв`язку із вищенаведеним, суд вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання на підставі акту амністії, оскільки у нього є повнолітній син інвалід третьої групи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 05.11.1994 року та довідкою до акту огляду медико-соціальною комісією серії НОМЕР_3 . Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні"та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась. Запобіжний захід не обирався. Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає. Процесуальні витрати на залучення експерта по кримінальному провадженні у розмірі 618 грн. 50 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 Кримінально процесуального кодексу України,
Звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання на підставі п. "в" ст. 1 ЗУ "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта по кримінальному провадженні у розмірі 618 (шістсот вісімнадцять) грн. 50 коп.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1