Провадження № 1-кс/331/3910/2017
ЄУН 331/6923/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.10.2017 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника ТОВ «МЕГАСТРОЙ 2017» ОСОБА_3 , розглянувши його клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000040 від 07.04.2017 року, -

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2017 року клопотання старшого слідчого Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління поліції в Запорізькій області, ОСОБА_4 про накладання арешту на банківські рахунки по кримінальному провадженню 0000040, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 квітня 2017 року, за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України задоволено. Накладено арешт на банківські рахунки ТОВ «МЕГАСТРОЙ 2017».

20.10.2017 року представник заявника ТОВ «Мегастрой 2017» ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

У судовому засіданні представник заявника ТОВ «Мегастрой 2017» ОСОБА_3 просив суд скасувати у кримінальному провадженні № 0000040 від 07.04.2017 року, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2017 року арешт з банківських рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАСТРОЙ 2017» () № НОМЕР_1 , відкритий 01.06.2017 у валюті «українська гривня», а також № НОМЕР_2 відкритий 01.06.2017 у валюті «українська гривня» в ПАТ «Перший український міжнародний банк» (МФО 334851, ), який розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 4., мотивуючи своє прохання тим, що як зазначено в клопотанні слідчого аналізом фінансово-господарської діяльності вищевказаних підприємств встановлено, що посадовими особами ТОВ «Промелектроніка» () організовано злочинну корупційну схему направлену на привласнення коштів, під час здійснення поставок запчастин для державних підприємств.

Однак, а ні в клопотанні слідчого, а ні в ухвалі суду немає жодних посилань на докази причетності посадових осіб ТОВ «МЕГАСТРОЙ2017» до даної злочинної корупційної схеми. До клопотання слідчого додано ряд роздруківок з невідомого джерела, які навіть не оформлені належним чином, а саме не містять інформації про джерело походження таких даних, не містять підпису будь - якої особи, яка склала цей документ, а також ці документи не скріплені печаткою, а отже можна дістатися обґрунтованого висновку, що ці документи не мають ні якої юридичної сили, а отже є неприпустимими доказами.

Під час реєстрації підприємства до відомостей Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України було внесено дані щодо видів діяльності підприємства, а саме Код КВЕД 02.20 Лісозаготівлі; Код КВЕД 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво; Код КВЕД 43.21 Електромонтажні роботи; Код КВЕД 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; Код КВЕД 43.34 Малярні роботи та скління; Код КВЕД 43.39 Інші роботи із завершення будівництва тощо. Тобто основним напрямом роботи підприємства є будівництво, ремонтні роботи, а також інша діяльність пов`язана із будівництвом.

В клопотанні слідчого та ухвалі суду зазначено, що ТОВ «Промелектроніка» здійснює реалізацію запчастин для державних підприємств здійснювало закупівлю вказаної продукції у ряді підприємств, які були зазначені в клопотанні слідчого та ухвалі суду, однак серед цих підприємств ТОВ «МЕГАСТРОЙ2017» відсутнє.

Крім того, як зазначено вище основним напрямом діяльності ТОВ «МЕГАСТРОИ2017» є будівництво і надання пов`язаних із цим послуг. ТОВ «МЕГАСТРОЙ2017» ніколи не займалося і не займається реалізацією будь-яких запчастин, а тому припущення, які викладені у клопотанні слідчого та ухвалі суду є хибними.

Також, в клопотанні слідчого, а також в ухвалі суду зазначено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру прав про зареєстровані об`єкти нерухомого майна - об`єктів нерухомості за ними також не зареєстровано.

Зазначене твердження слідчого та суду є незрозумілим, оскільки не можливо зрозуміти про який реєстр зазначено в клопотанні слідчого і ухвалі суду, з якого слідчому і суду стало відомо про те, що за підприємством не зареєстрована будь-яка нерухомість. До клопотання не додано жодного доказу про отримання інформації з буд-яких державних реєстрів щодо наявності або відсутності прав власності на нерухоме майно у буд-якого підприємства на рахунки яких накладено арешти.

Таким чином, твердження слідчого у клопотанні про накладення арешту і суду в ухвалі є хибними та такими, що не ґрунтуються на будь-яких доказах, а тому є підстави вважати, що клопотання слідчого та ухвала суду про накладення арешту ґрунтуються на припущеннях, що є недопустимим.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Пунктом 18 ст. З КПК України передбачено, що до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якого здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-її). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А « 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу).

Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Разом з тим, ТОВ «МЕГАСТРОЙ2017» є підприємством, яке веде реальну господарську діяльність, натомість органом досудового слідства не наведено жодного мотиву в підтвердження висновків про привласнення, розтрату майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем посадовими особами ТОВ «МЕГАСТРОЙ2017», жодних доказів таких, як показання, речові докази, документи, висновки експертів, до клопотання не додано.

Арешт грошових коштів на рахунках Товариства паралізувало його нормальну діяльність, тягне за собою збитки в господарській діяльності та фактично позбавляє Товариство можливості в подальшому здійснювати свою господарську діяльність в нормальному режимі, тобто виконувати зобов`язання перед контрагентами сплачувати податки.

Також слід звернути увагу на те, що в даному кримінальному провадженні ні кому з осіб не повідомлено про підозру, цивільний позов не заявлено, а тому розумність та співмірність обмеження права власності, у зв`язку з відсутністю цивільного позову, а отже і встановленої суми заподіяних збитків, залишилась не дослідженою.

Усе вищевказане свідчить про відсутність будь-якого зв`язку між кримінальним правопорушенням, суб`єктом господарювання ТОВ «МЕГАСТРОЙ2017» та його рахунками у банківських установах та наявними на них грошовими коштами, а також про безпідставність накладення арешту.

Прокурор до судового засідання не з`явився, що не є перешкодою для розгляду клопотання без його участі.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. 170 ч. 2 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Частиною 4 цієї ж статті, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Даючи оцінку відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідкам арешту майна для його власника, який не є підозрюваним чи обвинуваченим, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 132, 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИЛА :
Клопотання представника заявника ТОВ «МЕГАСТРОЙ 2017» ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати у кримінальному провадженні № 0000040 від 07.04.2017 року, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2017 року арешт з банківських рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАСТРОЙ 2017» () № НОМЕР_1 , відкритий 01.06.2017 у валюті «українська гривня», а також № НОМЕР_2 відкритий 01.06.2017 у валюті «українська гривня» в ПАТ «Перший український міжнародний банк» (МФО 334851, ), який розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 4.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1