Справа № 495/9047/15-к
Номер провадження 1-кп/495/50/2018
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою

06 березня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області колегіально у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002717 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ст. 115 ч.2 п 6, п.12 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6
потерпіла ОСОБА_7
захисник потерпілої ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_5
захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого

ВСТАНОВИВ:
В провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст. 115 ч.2 п 6, п.12 КК України.
Строк дії ухвали, якою обрано запобіжний захід, спливає 11.03.2018 року.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів, мотивуючи тим, що строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 11.03.2018 року, кримінальне провадження до обраного строку не буде розглянуто, ризики відповідно до п. 1, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були наведені раніше при застосуванні запобіжного заходу на теперішній час не змінились. ОСОБА_5 обвинувачується у особливо тяжкому злочині та бажаючи уникнути покарання він може переховуватись від суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки провини не визнає; наявність факту притягнення його раніше до кримінальної відповідальності свідчить, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Потерпіла ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 в її інтересах підтримали думку прокурора щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та просив про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на захворювання обвинуваченого ОСОБА_5 (цукровий діабет) та необхідністю його стаціонарного лікування, про що раніше надав до суду копії медичних довідок. Наголосив на тому, що обвинувачений ОСОБА_5 знаходиться у важкому стані та потребує кваліфікованої медичної допомоги. Вважав, що запобігти такому становищу може лише зміна запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі.
Обвинувачений ОСОБА_5 у режимі відео конференції підтримав думку свого захисника. Пояснив, що у нього поганий стан здоров`я. Злочину він не вчиняв, доказів не яких не має.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання та обвинувального акту, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Колегією суддів встановлено, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 11.03.2018 року. На даній стадії кримінальне провадження ще не розглянуто, не проведено всіх необхідних дій, пов`язаних із зв`язуванням обставин та їх перевірки, внаслідок чого колегія суддів вважає, що клопотання прокурора являється обґрунтованим, оскільки ризики доведені прокурором в судовому засіданні відповідно до п. п.1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України на теперішній час не відпали, тому маються всі підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При прийнятті такого рішення, колегія суддів враховує вік обвинуваченого, його сімейний стан, міцність соціальних зв`язків, а також медичні довідки щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 , які додані до матеріалів кримінального провадження, однак вважає необхідним на даній стадії відмовити у задоволенні вимоги захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, з огляду на те, що з медичних довідок не вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 не може утримуватись в умовах Ізмаїльській установі виконання покарань УДПС України в Одеській області № 22 та зазначена установа не має можливості надати йому відповідне лікування. Навпаки вбачається, що він постійно надглядається лікарями, рекомендоване лікування та він його отримує. Крім того, згідно листа Міністерства Юстиції України на звернення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Південним Міжрегіональним Управлінням та пробації Міністерства Юстиції України проведена відповідна перевірка та встановлено, що стан здоров`я ОСОБА_5 середнього ступеня тяжкості стабільний, знаходиться під динамічним спостереженням медичного персоналу установи. За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав вважати, що тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою загрожує його життю та здоров`ю
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 392 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 щодо продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань УДПС України в Одеській області № 22 строком на період не більше ніж на шістдесят днів до 04.05.2018 року включно.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3