Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/2196/17
№ провадження 1-кп/541/224/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Савинці Миргородського району, Полтавської області, громадянина України, пенсіонера, учасника АТО, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України,
в с т а н о в и в :
За обвинувальним актом, на початку червня 2017 , точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в лісосмузі, що розташована неподалік від с. Великі Сорочинці Миргородського району, на пеньку знайшов гранату Ф-1 з вкрученим запалом ОСОБА_6 . Достовірно знаючи, що знайдена граната являється бойовим припасом, оскільки останній є військовозобов`язаним, ніс службу в зоні проведення антитерористичної операції, де обіймав посаду водія інженерно-саперного взводу Збройних сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, забрав її собі, тим самим незаконно придбавши вказану гранату і без передбаченого законом дозволу переніс її на територію власного домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_2 , де в подальшому заховав її серед металобрухту , який знаходився біля гаражного приміщення, тим самим зберігав без передбаченого законом дозволу бойовий припас, який під час проведення обшуку за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , був виявлений та вилучений працівниками поліції.

В подальшому вищевказану гранату було знищено шляхом підриву, а її уламки передані на проведення вибухотехнічної експертизи, згідно висновку якої надані на дослідження предмети є рештками (осколками) ручної гранати Ф-1 з запалом Ковєшнікова. Граната з вкрученим запалом ОСОБА_6 відноситься до категорії боєприпасів.

Органом досудового розслідування протиправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 263 ч.1 КК України, як незаконне носіння, зберігання та придбання бойових припасів.

04 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні №0000892 між прокурором Миргородської місцевої прокуратури, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника, в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Також угодою визначено покарання, яке обвинувачений ОСОБА_5 повинен понести, а саме у виді 3-х років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням на іспитовим строк визначений судом.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор під час судового розгляду справи, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, просив застосувати до нього ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнивши його від відбування призначеного судом покарання.

Захисник ОСОБА_4 просив суд угоду затвердити, як таку, що не суперечить вимогам закону та застосувати до обвинуваченого ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнивши його від відбування покарання призначеного судом.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК та КК України.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 своїми умисними та протиправними діями, що виразилися у незаконному носінні, зберіганні та придбанні бойових припасів, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 263 ч.1 КК України.

Також суд вважає за необхідне задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити його від відбування покарання призначеного вироком суду на підставі угоди за ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році», зважаючи на ту обставину, що він брав безпосередню участь в антитерористичній операції, є учасником АТО, що підтверджується відповідними документами..

Керуючись ст. 314; 373; 374; 475 КПК України, суд,

з а с у д и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04 жовтня 2017 року між прокурором Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000892.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 263 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3-х ( трьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання призначеного даним вироком суду на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Речові докази по справі рештки гранати типу Ф-1 з запалом Ковєшнікова, що перебувають на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області знищити.

Процесуальні витрати по справі в сумі 593,22 грн. (п`ятсот дев`яносто три гривні двадцять дві копійки), які пов`язані із залученням експерта, стягнути із ОСОБА_5 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_7