Справа №592/160/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/40/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/160/18 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 08 січня 2018 року, якою до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого

застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_10

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданих апеляційних скаргах:

- прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб із правом внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян, оскільки у попередніх двох кримінальних провадженнях при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави підозрюваним обидва рази був сплачений визначений слідчим суддею розмір застави, після чого останній вчинив новий злочин, внаслідок чого застава повинна бути визначена у максимальному розмірі;

- захисник підозрюваного ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри має характер припущення та нічим не підтверджується. Крім того, вважає, що є необґрунтованим і висновок слідчого судді про можливість переховування ОСОБА_10 від органів досудового розслідування та суду і зазначає, що останній має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, матір інваліда ІІ групи, яка потребує його допомоги, а також відсутність негативних наслідків у кримінальному провадженні.

08.01.2018 до Ковпаківського районного суду м. Сум з клопотанням, погодженим із прокурором Сумської місцевої прокуратури, звернувся старший слідчий СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 05.01.2018 о 19 год. 15 хв. ОСОБА_10 разом з іншою особою із застосуванням пристрою для зламу замків намагалися проникнути до кв. АДРЕСА_2 , однак були затримані працівниками поліції.

05.01.2018 до ЄРДР за № 0004838 були внесені відповідні відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.15 і ч.3 ст.185 КК України, а 06.01.2018 о 10 год. 00 хв. ОСОБА_10 був затриманий і цього ж дня йому було вручене повідомлення про підозру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та іншого підозрюваного, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою із застосуванням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 08.01.2018 до ОСОБА_10 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави у сумі 35240 грн. Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що повідомлена ОСОБА_10 підозра є обґрунтованою та існують ризики переховування ним від органів досудового розслідування або суду, вчинення нових злочинів, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти цим ризикам.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, доводи прокурора ОСОБА_9 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просила скасувати ухвалу слідчого судді з вказаних у апеляційній скарзі прокурора підстав і заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши клопотання слідчого та застосувавши до ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя цілком обґрунтовано дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч.1 ст.176 КПК України.

При вирішенні питання про вид запобіжного заходу слідчий суддя дотримався вимог ст.ст.176, 177, 178, 183 і 194 КПК України, з`ясував і дослідив в судовому засіданні всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 і ч.3 ст.185 КК України, часткове існування встановлених у ст.177 КПК України ризиків, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, а також недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.15 і ч.3 ст.185 КК України, за який законом передбачено кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, існують реальні ризики того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, вчинити нові злочини і застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді ризикам.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.178 і ч.1 ст.194 КПК України, зокрема, протоколом огляду місць події, протоколами допиту свідків, потерпілого, затримання ОСОБА_10 у порядку ст.208 КПК України, а також іншими матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_10 колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), який в своїх рішеннях від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п.175) та від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що суд (слідчий суддя), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення» (ч.5 ст.9 КПК).

В іншому своєму рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), ЄСПЛ вказав, що «наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин».

При цьому, слід зазначити, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу» (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom).

Незважаючи на те, що на даній стадії кримінального провадження, тобто на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч.1 ст.194 КПК України, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які обставини вчинення кримінального правопорушення та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення, в тому числі і тим обставинам, на які посилається захисник у своїй апеляційній скарзі.

У зв`язку з викладеним, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність обґрунтованої підозри не заслуговують на увагу, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження докази є достатніми на даній стадії досудового слідства для визнання підозри обґрунтованою, а доведення факту вчинення злочину є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання підозрюваного під вартою (рішення ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy).

Що стосується доводів захисника про недоведеність заявлених ризиків та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, то колегія суддів вважає їх також необґрунтованими, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам і суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам.

Зокрема, ОСОБА_10 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, може вчиняти нові злочини та ухилятися від органів досудового розслідування і суду. При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_10 нових злочинів у даному випадку, на думку колегії суддів, є цілком виправданим, оскільки попередня поведінка останнього дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятися у своїх злочинних діях, про що зокрема можуть свідчити те, що підозрюваний не працює, не має стабільних джерел доходів, має судимості за вчинення аналогічних корисливих злочинів.

Крім того, підлягає врахуванню і той факт, що у відношенні ОСОБА_10 до судів 04.01.2017 та 20.12.2017 направлені обвинувальні акти, згідно яких він обвинувачується також у вчиненні аналогічних корисливих злочинів, а тому це об`єктивно свідчить про певну систематичність вчинення ОСОБА_10 умисних злочинів проти власності.

Згідно прецедентної правової позиції ЄСПЛ, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування від органів досудового розслідування і суду, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Вказані висновки ЄСПЛ з урахуванням зазначених вище обставин, на переконання колегії суддів, і свідчать про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про доцільність ув`язнення ОСОБА_10 , колегія суддів враховує також і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи абсолютно на всі обставини кримінального провадження, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного.

Ті обставини, що ОСОБА_10 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, матір інваліда ІІ групи, яка потребує його допомоги, відсутність негативних наслідків, не можуть бути тими безумовними і беззаперечними обставинами, які унеможливлюють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або ж знизити чи зменшити ймовірність реалізації підозрюваним ризиків, розглянутих вище, і повинні враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон та судова практика ЄСПЛ пов`язує можливість тримання під вартою, оскільки запобіжний захід повинен бути спрямованим виключно на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, хоча і шляхом певного обмеження його особистих прав.

В той же час колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні щодо розміру застави, враховуючи при цьому сукупність ризиків, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду даного кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_10 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також те, що ОСОБА_10 у попередніх двох кримінальних провадженнях при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою вже два рази була сплачена визначена слідчими суддями застава у розмірі 60000 грн. та 25260 грн., що не запобігло вчиненню ним нового злочину.

Враховуючи вимоги ст.182 КПК України, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися чи у інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню або ж знизити чи зменшити ймовірність реалізації підозрюваним ризиків, дає підстави для збільшення суми застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140960 грн.

ОСОБА_10 був затриманий у порядку ст.208 КПК України 06.01.2018, а тому датою закінчення дії ухвали про тримання його під вартою слід вважати 06.03.2018.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладене, ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави у мінімальному розмірі, не можна вважати законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, у зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідним її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у максимальному розмірі, задовольнивши таким чином апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_13 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 08 січня 2018 року відносно ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_14 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 06.03.2018 включно із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 140 960 грн.

У разі внесення застави визначити підозрюваному ОСОБА_15 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора із встановленою періодичністю;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, докласти зусиль до пошуку роботи.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_14 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4