Справа № 461/5251/17
пр.№ 1-кс/464/541/18
У Х В А Л А
13 квітня 2018 року слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань,
в с т а н о в и в :
28 липня 2017 року в електронному вигляді через інтернет на електронну поштову скриньку Галицького районного суду м.Львова надійшла скарга ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_4 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за результатами розгляду заяви про винесення суддею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_5 завідомо неправосудного рішення.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 8 серпня 2017 року матеріали скарги ОСОБА_3 , враховуючи норми ч.2 ст.32 КПК України, згідно з якою кримінальне провадження не може здійснюватися судом, у якому особа, якої стосується дане кримінальне провадження, обіймає посаду судді, скеровано на розгляд Сихівського районного суду м.Львова.
Ухвалою слідчого судді від 07.03.2018 р. відкрито провадження за скаргою та призначено таку до судового розгляду.

У судові засідання, призначені на 13.03.2018 р., 23.03.2018 р. та 13.04.2018 р., заявник ОСОБА_3 не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги. У скарзі ОСОБА_3 просить проводити розгляд справи у його відсутності у зв`язку із лікуванням.

Згідно із ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язковою участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника.
Враховуючи вищенаведені положення КПК України, те, що особа, яка подала скаргу, не з`явилась в судове засідання, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи належним чином, а також строки розгляду скарг, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу у відсутності ОСОБА_3 на підставі наявних доказів.
23.03.2018 р. на адресу суду надійшла заява прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 про розгляд скарги у відсутності прокурора, просить відмовити в задоволенні такої за необґрунтованістю.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, передбачений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

В ході розгляду скарги встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про вчинення кримінального правопорушення суддею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_5 за ознаками ст. 375 КК України.

15.07.2017 р. ОСОБА_3 отримано лист-відповідь Генеральної прокуратури України від 30.06.2017 р. про невнесення у ЄРДР та скерування заяви у прокуратуру Львівської області. В подальшому, 20.07.2017 р. заявником отримано лист-відповідь начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 12.07.2017 р. про відмову у внесенні відомостей у ЄРДР, так як ним не доведено факт вчинення кримінального правопорушення.
Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, однак вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Із матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 просить внести відомості щодо вчинення, на його думку, суддею кримінального правопорушення, в результаті його незгоди із процесуальним рішенням.

Положення ч. 2 ст. 126 Конституції України про те, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи не вчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому, не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.

Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємною ознакою правової держави та однією з фундаментальних засад демократичного суспільства. Як наголошується в Рекомендації № R (94) 12 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам щодо незалежності, ефективності та ролі суддів, незалежність судів є передумовою верховенства права та основоположною гарантією справедливого суду.

Окрім цього, вказані положення кореспондуються з правовою позицією, викладеною в рішенні ЄСПЛ у справі «Салов проти України» від 06 вересня 2005 року, де вказано, що одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким рішенням суду. Аналогічна правова позиція викладена в рішенні ЄСПЛ «Брумареску проти Румунії».

Таким чином, зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаною заявою, де фактично заявником висловлюється у такий спосіб незгода з прийнятим процесуальним рішенням судді, суперечить ст. 126 Конституції України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та не відповідає практиці ЄСПЛ, а відтак вважаю, що скарга є необґрунтованою, тому в задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України,

п о с т а н о в и в :
В задоволенні скарги на бездіяльність начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань - відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1