Дата документу Справа № 310/2471/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/191/18
Єдиний унікальний № 310/2471/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 263 ч. 1 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0005815, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 червня 2017 року, яким

у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Аркалик Тургайської області республіки Казахстан, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України;

затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 28 квітня 2017 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0005815 від 26.12.2016 року. ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і призначено йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28 квітня 2017 року покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком - 1 рік. Відповідно до ч. 1 ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення експертиз в кримінальному провадженні в сумі 703,68 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання судовим рішенням законної чинності, - не застосовувався.

Згідно вироку, в перших числах серпня 2016 року приблизно о 12 годині знаходячись по вул. Маяковського в м. Бердянську Запорізької області ОСОБА_8 знайшов 9 патронів. Визначивши за зовнішнім виглядом та характеристиками, що вказані патрони є боєприпасами, та не маючи передбаченого законом дозволу ОСОБА_8 діючи умисно, шляхом привласнення знайденого, придбав вказані дев`ять патронів, після чого поклав їх до карману однієї з кишень надітої на ньому куртки та переніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де став зберігати. Після цього за місцем свого мешкання в середині серпня 2016 року ОСОБА_8 із підручних матеріалів виготовив пістолет, в магазин якого помістив знайдені ним раніше 9 патронів, після чого продовжив зберігати їх в прибудові будинку за вказаною адресою.

26.10.2016 о 10 годині в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 в прибудові до будинку було виявлено та вилучено згідно висновку експерта № 2-41 від 15 лютого 2017 року саморобний пістолет довільної форми, який до проведення пострілу не придатний, в магазині якого знаходилось 7 патронів калібру 9х18 мм, які виготовлені промисловим способом з маркуванням «270-98» та 2 патрони калібру 9х18 мм, які виготовлені промисловим способом з маркуванням «38-67», які є боєприпасами, придатними для стрільби з пістолетів Макарова (ПМ), автоматичних пістолетів конструкції Стечкіна (АПС) та інших пістолетів та пістолетів кулеметів аналогічного калібру, які ОСОБА_8 незаконно прибав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, укладеної 28.04.2017 року між прокурором з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_8 з іншої сторони, згідно з якою ОСОБА_8 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто в незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Приймаючи рішення про затвердження угоди, суд зокрема зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації судом його дій, вважає, що постановлений відносно обвинуваченого вирок підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме судове провадження здійснено за відсутності захисника, однак його участь є обов`язковою. Прокурор вказує, що зі змісту угоди та вироку, вбачається, що участь захисника під час укладення та затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_8 за ч.1 ст.263 КК України, ані органом досудового розслідування, ані судом, усупереч права обвинуваченого на захист, забезпечено не було, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Водночас встановлено, що ОСОБА_8 під час проведення досудового розслідування та у ході судового розгляду від послуг адвоката відмовився та прохав суд розглянути провадження без його участі. Відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. Прокурор вважає, що в даному випадку, захисник повинен бути залучений за призначенням у порядку ст. 49 КПК України. На підставі викладеного, прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, зокрема, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального-процесуального закону, за вимогами ч.1 ст.412 КПК України, є такі порушення вимог цього КПК, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст.20 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості користуватися допомогою захисника; суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника; у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, підозрюваному, обвинуваченому правова допомога надається безоплатно за рахунок держави.

За вимогами п.9 ч.1 ст.52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у разі укладення угоди між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості - з моменту ініціювання укладення такої угоди.

Положення вказаної процесуальної норми є імперативним.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника.

Розглядаючи кримінальне провадження на підставі угоди, при відмові ОСОБА_8 від захисника, суд був зобов`язаний забезпечити обвинуваченого захисником, шляхом постановлення ухвали про доручення відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням.

Колегія суддів вважає, що необхідною умовою реалізації права на захист є забезпечення основних його гарантій на всіх стадіях кримінального провадження. У п. 262 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зазначено, що право кожного обвинуваченого у скоєнні злочину на ефективний захист, наданий захисником, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду.

Пунктом 89 рішення ЄСПЛ від 13.02.2001 року у справі «Кромбах проти Франції» - право кожної особи, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення на ефективний захист адвокатом не є абсолютним, однак воно становить одну з головних підвалин справедливого судового розгляду.

З огляду на встановлені обставини колегія суддів погоджується з доводами апелянта на предмет порушення судом першої інстанції права засудженого на захист, що є підставою для скасування вироку суду.

Разом з тим, угода про визнання винуватості угоду про визнання винуватості від 28 квітня 2017 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_8 , була укладена під час досудового розслідування, тому відповідно до п.2 ч.2 ст.407 КПК України кримінальне провадження має бути повернуто до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 червня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , скасувати.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0005815 направити до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Зазначена ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4