Номер провадження 1-кп/643/694/17
УХВАЛА

21.12.2017 р. Московський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
В провадженні Московського районного суду м. Харкова знаходиться зазначене кримінальне провадження.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 28 березня 2017 року вирок Московського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скасовано, призначено новий розгляд у суді першої інстанції.
Строк дії запобіжного заходу ОСОБА_6 тримання під вартою продовжений до 27 травня 2017 року.
Запобіжний захід ОСОБА_5 тримання під вартою змінений на особисте зобов`язання, звільнена з-під варти негайно в залі суду.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03.11.2017 року запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27 продовжений на 60 днів, тобто до 02 січня 2018 року.
Станом на 21.12.2017 року вказане кримінальне провадження по суті не розглянуте.
Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки ризики, які існували під час досудового розслідування не змінилися. У разі знаходження обвинуваченого на волі, він зможе перешкоджати встановленню істини у справі та ухилитися від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності. Крім того, у зв`язку з тим, що на теперішній час не допитані усі свідки кримінального провадження, обвинувачений може здійснити тиск на останніх, з метою зміни показів. Заперечував змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на особисту поруку ОСОБА_7 , оскільки останній не заслуговує на довіру.
Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою під особисту поруку ОСОБА_7 , зобов`язується з`являтися в судові засідання, має постійне місце мешкання не порушував умов підписки про невиїзд. Крім того, тривалий час знаходиться в СІЗО та потребує лікування судин, але не можливо отримувати кваліфіковану медичну допомогу в умовах СІЗО. Крім того, зазначив, що з ОСОБА_7 знайомий близько 15 років, не офіційно працював у останнього в типографії.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Захисник - адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 та просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою під особисту поруку ОСОБА_7 . Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала думку захисника та обвинуваченого ОСОБА_6 .
ОСОБА_7 пояснив в судовому засіданні, що з ОСОБА_6 не бачився близько п`яти років. Раніше працювали разом, коли організовувалася типографія, але офіційно ОСОБА_6 працевлаштований не був. На цей час він є директором ТОВ «Паланка» по пров. Серіковській, 1-в в м. Харкові.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, вважає можливим клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на цей час залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкоджати встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, мотиви, які вказані в обвинувальному акті. Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачений зможе впливати на недопитаних по справі осіб. З огляду на його моральні якості, може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), а відповідно, суд на час розгляду клопотання вважає за необхідне доцільним тримання обвинуваченого під вартою, оскільки більш м`яка міра запобіжного заходу не може забезпечити виконання його процесуальних обов`язків, що випливають із ст. 177 КПК України та його належну поведінку.
Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються. Вказані вимоги ч.5 ст. 132 КПК України в даному випадку ОСОБА_7 не виконані.
Відповідно до ч.1 ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Отже, за таких обставин підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки та звільнення його з-під варти із зали суду - відсутні.
Вирішуючи дане питання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом лише при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення волі і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості (Рішення Європейського Суду «Марченко проти України» від 10.02.2011 р.).
Під суспільним інтересом в даному конкретному випадку суд розуміє обставини даної конкретної справи, її соціальні наслідки та перебіг.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченого під вартою. Обраний стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання суд залишає без змін.
Керуючись ст.ст. 183 ч.2 п.4, 177, 178, 180, 197, 205, 331 КПК України, суд
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку ОСОБА_7 відмовити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27 строком на шістдесят днів, тобто до 19 лютого 2018 року.
Обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1