Червоноармійський районний суд Житомирської області

Справа №292/758/17
Номер провадження 1-кп/292/94/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
07 листопада 2017 року смт. Пулини
Червоноармійського районного суду Житомирської області
Суддя - ОСОБА_1
секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки та мешканки
АДРЕСА_1 , громадянки України, українки,
з базовою загальною середньою освітою, розлученої,
не працюючої, пільг, інвалідності не має, раніше не судимої
- за ст.125 ч.1 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника обвинуваченої ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В :
11 серпня 2017 року близько 21 години, поблизу домоволодіння ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник конфлікт на грунті неприязних відносин. У ході суперечки ОСОБА_4 вирішила спричинити ОСОБА_6 тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня без розриву в часі, ОСОБА_4 , тримаючи дерев"яну палицю у правій руці, наблизилась до ОСОБА_6 та застосовуючи фізичну силу, нанесла їй палицею близько п"яти ударів в область грудної клітки, та плеча правої верхньої кінцівки.
У результаті нанесення ударів ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців на грудній клітці та плечі правої верхньої кінцівки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров"я.
Скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення суд кваліфікує за ст.125 ч.1 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 своєї вини у пред"явленому їй обвинуваченні не визнала та дала показання про те, що вона проживає в с. Великий Луг, Пулинського району, по сусідству з ОСОБА_6 , з якою у неї та членів її сім"ї неприязні відносини з приводу користування земельною ділянкою. 11 серпня 2017 року близько 21 години, вона перебувала на території свого домоволодіння, а її дочка пішла на дорогу, щоб зустріти з поля корову. В цей час вона почула крики на дорозі та побачила, що ОСОБА_6 , яка проганяла корів повз їх двір, накинулась з газовим балончиком на її дочку ОСОБА_8 , спрямовуючи сльозогінний газ в обличчя дочки. При цьому ОСОБА_6 брутально лаялася та погрожувала фізичною розправою ОСОБА_9 . З метою захисту своєї дочки, вона підбігла та вдарила ОСОБА_6 палицею по правій руці, щоб вибити балончик з її рук. Тоді ОСОБА_10 спрямувала газовий балончик в її сторону та нанесла їй удар палицею по руці. Вона в свою чергу іще нанесла один удар ОСОБА_10 по руці, в якій та тримала газовий балончик. На цьому все скінчилося, свідків цієї події не було. В грудну клітку потерпілій ударів не спричиняла. Цивільний позов не визнала.
Незважаючи на те, що обинувачена не визнала своєї вини у скоєному, на підставі зібраних та досліджених безпосередньо в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй дій, доводиться:
- показаннями потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні про те, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , з якими на протязі останнього часу у неї виникли неприязні відносини. 11 серпня 2017 року близько 21 години, коли вона проганяла повз будинок ОСОБА_4 корову, зі свого подвір"я на дорогу вибігли ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , які в руках тримали дерев"яні палиці. ОСОБА_4 відразу ж накинулася на неї зі звинуваченням про те, що вона побила її дочку ОСОБА_9 та при цьому обвинувачена висловлювалася брутальною лайкою і дерев"яною палицею нанесла їй ряд ударів в область грудної клітки, та правої руки, завдавши близько 5 ударів. В цей час ОСОБА_8 своєю палицею перегородила їй шлях та не надавала змоги втекти від цих ударів. Згадавши про газовий балончик, який носила із собою, з метою відганяти бродячих собак, вона вирішила його застосувати. Про те цей балончик не спрацював, однак налякав ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , які втекли до свого домоволодіння. Заявлений цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної злочином підтримала повністю;
- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка вказала про те, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , та її земельна ділянка межує із земельною ділянкою ОСОБА_4 . 11.08.2017 року близько 21-ї години, вона знаходилась на подвір"ї власного будинку, біля вбиральні, де почула крики, що доносились з дороги та побачила ОСОБА_10 , ОСОБА_4 і дочку останньої - ОСОБА_9 . Бондар ОСОБА_12 тримала палицю в руках, якою наносила ОСОБА_10 удари по тілу. В цей час ОСОБА_9 стояла поруч з ними та не давала змоги ОСОБА_10 уникнути ударів. Все це тривало декілька хвилин і супроводжувалося брутальною лайкою зі сторони ОСОБА_4 та її дочки;
- свідок ОСОБА_8 , в судовому засіданні показала про те, що у неї та її матері з потерпілою склалися неприязні стосунки з літа 2016 року, з приводу користування земельною ділянкою. 11.08.2017 року близько 21 години, вона вийшла з подвір"я на дорогу, де чекала з поля корову. В цей час по вулиці проганяла корів ОСОБА_6 , яка нічого не кажучи, підійшла до неї та застосувала газовий балончик із сльозогінним газом. Про те вона вчасно відхилилася від потоку газу, прикривши обличчя рукою. На крики з двору вибігла її мати - ОСОБА_4 , яка вдарила палицею ОСОБА_10 в область руки, щоб вибити цей балончик. ОСОБА_10 мала намір застосувати балончик і відносно її матері, але мати знову нанесла палицею удар ОСОБА_6 по руці. Після чого вона забрала матір у двір;
- свідок ОСОБА_13 , допитаний за клопотанням сторони обвинувачення дав суду показання про те, що 07.08.2017 року він був у домоволодінні ОСОБА_4 , яка поцікавилася у нього, чи бачив він 04.08.2017 року бійку між її дочкою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . На що він відповів ствердно, а ОСОБА_4 у відповідь сказала, що ОСОБА_10 за все це іще відповість. 11.08.2017 року у вечірній час, коли він йшов від свого знайомого до свого помешкання, почув крики і побачив ОСОБА_4 та ОСОБА_10 . ОСОБА_4 кричала до ОСОБА_10 , що та вже тепер не буде ходити повз їх будинок. ОСОБА_10 плакала, розмовляючи з кимось по мобільному телефону. Як він зрозумів, вона розмовляла з сільським головою. Після чого потерпіла розповіла йому, що її побили, вказуючи на ОСОБА_4 і показала синці в районі грудей.
За клопотанням сторони захисту допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомив про те, що у серпні 2017 року, у вечірній час, коли він повертався з риболовлі, то за метрів 300 від свого домоволодіння, в районі помешкання ОСОБА_4 почув крики та розпізнав голоси ОСОБА_10 і ОСОБА_4 , які висловлювалися на адресу одна одної брутальною лайкою. Про те самих учасників цієї події та бійки між ними, він не бачив, а також не бачив щоб хтось із сторонніх, зокрема ОСОБА_11 , спостерігали за цією подією;
- висновком судово-медичного експерта № 1702 від 14.08.2017 року, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено синці на обох верхніх кінцівках та грудній клітці, які утворилися від дії тупих твердих предметів, від ударів такими по кінцівках та грудній клітці, не виключено дерев"яними палками, в термін, та за обставин, вказаних обстеженою за умови, що на час заподіяння їй тілесних ушкоджень вона знаходилась у вертикальному або близькому до нього положенні, відносяться до легких тілесних ушкоджень;
- згідно досудової доповіді відносно ОСОБА_4 . Пулинського РС з питань пробації ЦМУ ПВКПП Міністерства юстиції від 25.09.2017 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої та її спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_8 можливе без позбавлення або обмеження волі, небезпеку для суспільства (у тому числі і для окремих осіб) не становить, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, підстав для здійснення цілодобового нагляду, та контролю в умовах ізоляції, немає.
Аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що показання потерпілої та свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_13 є послідовні, узгоджуються між собою і об`єктивно підтверджуються вище наведеними доказами, та зокрема висновком судово-медичної експертизи № 1702 від 14.08.2017 року у спричиненні обвинуваченою потерпілій тілесних ушкоджень, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців на грудній клітці та плечі правої верхньої кінцівки.
Аналізом показань свідка ОСОБА_14 встановлено, що вказаний свідок у своїх показаннях не повідомив суду будь-яких фактичних даних, на підставі яких суд міг би встановити наявність чи відсутність фактів і обставин, що мають значення для кримінального провадження, та підлягають доказуванню.
Зважаючи на те, що свідок ОСОБА_8 та обвинувачена перебувають у родинних стосунках між собою, а також враховуючи неприязні стосунки, що склалися між свідком та потерпілою, суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_9 в частині обставин за яких спричинено ОСОБА_15 тілесні ушкодження.
Враховуючи, що стороною обвинувачення у ході судового розгляду сукупністю належних та допустимих доказів доведена вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин зазначених у вироку суду, то суд розцінює позицію обвинуваченої щодо невизнання своєї вини, як обраний нею спосіб свого захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене кримінальне діяння.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила злочин, який відноситься до категорії невеликої тяжкості.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Як особа ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується посередньо, раніше не судима, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є опікуном двох неповнолітніх онуків.
Враховуючи вище наведені обставини, думку потерпілої, яка з приводу призначення покарання ОСОБА_4 поклалася на розсуд суду, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу.
В даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_16 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, в якому просить стягнути з останньої на її користь майнову шкоду у розмірі - 296,37 грн. та моральну (немайнову) шкоду у розмірі - 10 000,00 грн. Свої вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди потерпіла обгрунтовує тим, що внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_4 їй було завдано шкоду здоров"ю, яка полягає у витратах пов"язаних з лікуванням на придбання ліків 15.08.2017 року, та витратах на придбання пального для автомобіля, який вона винаймала для поїздки на судово-медичну експертизу, всього на суму 296,37 грн.
Моральна шкода полягає у спричиненні їй фізичного болю, моральних стражданнях, порушенні спокою сну та втраті нормальних життєвих зв"язків. Страх та стрес, які вона пережила під час вчинення ОСОБА_4 протиправних дій негативно вплинули на її психологічний стан.
Оцінивши надані докази на підтвердження заявленого потерпілим цивільного позову, суд приходить до наступного висновку.
Так, цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди підлягає до часткового задоволення, враховуючи слідуюче.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями відшкодовується фізичній особі особою, що її завдала.
За змістом ч. 1 ст.1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, придбання ліків, стороннього догляду тощо.
Як встановлено судом, внаслідок умисних злочинних дій обвинуваченої потерпілій ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження, у зв"язку з чим потерпіла звернулася у лікувальний заклад, де лікарями при її огляді на тілі зафіксовані тілесні ушкодження, встановлено погіршення стану її здоров`я та призначено лікування, тому матеріальна шкода в сумі 96,37 грн. підлягає задоволенню, оскільки на вказану суму потерпілою надано фіскальні чеки на придбання ліків.
Щодо витрат понесених потерпілою на придбання пального на суму 199, 89 грн., то у цій частині суд відмовляє у задоволенні позову, оскільки на думку суду нею не наведено достатнього обгрунтування правомірності вимог в частині стягнення цих витрат, неможливо встановити причинний зв`язок цих витрат з завданою кримінальним правопорушенням шкодою.
Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів.
Моральну шкоду повинна відшкодувати особа, яка винна у її заподіянні (ст.1167 ЦК України).
Згідно роз"яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує моральні страждання, пов"язані з перенесеним потерпілою фізичним болем, моральні переживання з приводу ушкодження здоров"я, вимушених у її житті змінах, виходячи з положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України та дотримуючись засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер, та обсяг страждань, яких зазнала потерпіла, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди в сумі 10 000 грн. є суттєво завищеним, тому вважає стягнути з обвинуваченої на користь потерпілої моральну (немайнову) шкоду в розмірі - 1(одна) тисяча 500 (п"ятсот) гривень.
Речові докази та судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та за цією статтею кримінального Закону призначити їй покарання - штраф у розмірі 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п"ятсот десять) грн.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної злочином, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - 96 (дев"яносто шість) грн. 37 (тридцять сім) коп. в рахунок відшкодування завданої злочином майнової шкоди та 1500 (одна тисяча п"ятсот) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через Червоноармійський районний суд Житомирської області до апеляційного суду Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення вручити засудженій та прокурору.
Суддя ОСОБА_1