АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/1569/13-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/267/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - в порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Козівського районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 та клопотання (подання) начальника Козівського РС з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_9 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 у зв`язку із закінчення трьохрічного іспитового строку, визначеного вироком, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2017 року відмовлено в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення його від відбування покарання через закінчення трьохрічного іспитового строку, визначеного вироком Козівського районного суду від 25 березня 2014 року та клопотання (подання) начальника Козівського РС з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_9 про передачу матеріалів до суду у зв`язку із закінченням строку покарання з випробуванням.

Як убачається з матеріалів справи, вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2014 року ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185; ч.2 ст.185; ч.3 ст.185; ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням вимог ч.І ст.70 КК України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки з покладенням на нього обов`язків, передбаченими п.п.2,3,4 ч.1ст.76 КК України.

27 березня 2017 року ОСОБА_8 звернувся до суду із заявою про звільнення його від відбування покарання у зв`язку із закінченням трьохрічного іспитового строку, визначеного вироком Козівського районного суду від 25 березня 2014 року.

Також, 17 серпня 2017 року начальник Козівського РС з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_9 подав до суду клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_8 від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_8 та подання Козівського РС з питань пробації, суд мотивував своє рішення тим, що зі сторони засудженого ОСОБА_8 за час встановленого йому іспитового строку не було дотримано положення ст.78 КК України, яка регламентує правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, захисник засудженого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Козівського районного суду від 11 вересня 2017 року та постановити нову, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_10 та клопотання (подання) начальника Козівського районного сектору з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_9 , про звільнення засудженого ОСОБА_10 від відбування покарання через закінчення трьохрічного іспитового строку у відповідності вищевказаного вироку.

Вказуючи про незаконність оскаржуваної ним ухвали, апелянт зазначає, що суд першої інстанції:

взяв до уваги неіснуючий вирок щодо засудженого ОСОБА_8 від 25.03.2017 p., а не від 25.03.2014 p.;

відмовляючи в заяві ОСОБА_8 , врахував за основу факти періодичного нез`явлення в КВІ для реєстрації засудженим ОСОБА_8 під час іспитового строку, яким уже була надана правова оцінка ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 28 січня 2015 року та ухвалою Бережанського районного суду від 10 травня 2017 року;

безпідставно визнав факти порушення ОСОБА_8 під час іспитового строку, покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України;

всупереч фактичним обставинам справи визнав ОСОБА_8 таким, що вчинив новий злочин під час іспитового строку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; захисника ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Козівського районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2017 року і ухвалити нову, якою задовольнити клопотання про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання; думку прокурора, який заперечив відносно задоволення апеляційної скарги, оскільки вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.78 КК України, якою регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Виходячи із змісту вказаної правової норми, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких в цілому, свідчить про дотримання засудженим вимог ст.75 КК України та можливість застосування до нього ст.78 КК України.

Зокрема, такими елементами є:

закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами;

перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, визначених в ч.2 ст.76 КК України;

виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, визначених в ч.1 ст.76 КК України

обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст.75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст.78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Як вбачається з матеріалів даного провадження, на розгляді Бережанського районного суду Тернопільської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.297 КК України, яке він вчинив в період дії іспитового строку.

За таких обставин, доводи захисника ОСОБА_7 про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку є передчасними, оскільки не прийнято остаточне рішення щодо кримінального провадження за ч.1 ст.297 КК України відносно ОСОБА_8 , що, в свою чергу, матиме вирішальне правове значення щодо застосування положень ст.78 КК України.

Твердження захисника ОСОБА_7 , що суд першої інстанції взяв до уваги неіснуючий вирок щодо засудженого ОСОБА_8 від 25.03.2017 p., а не від 25.03.2014 p. є надуманими, оскільки в ухвалі Козівського районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2017 року зазначається виключно про засудження ОСОБА_8 вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2014 року.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з твердженням апелянта про безпідставність врахування судом при прийнятті рішення фактів періодичного нез`явлення в КВІ для реєстрації засудженим ОСОБА_8 під час іспитового строку та порушення ОСОБА_8 під час іспитового строку, покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, оскільки ці питання були предметом окремого судового розгляду і їм надана відповідна правова оцінка.

Проте, з урахуванням доказів щодо наявності кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , внесеного в ЄРДР під час дії іспитового строку, ці обставини не можуть свідчити про незаконність ухвали місцевого суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає ухвалу Козівського районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2017 року відносно ОСОБА_8 законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання захисник ОСОБА_7 , не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Козівського районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 та начальника Козівського РС з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2