Справа № 1-кс/331/4044/2017
331/7536/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: представника заявника - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 в особі представника адвоката ОСОБА_3 , на бездіяльність старшого слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_6 , що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000040, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07 квітня 2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2017 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від ОСОБА_4 в особі представника адвоката ОСОБА_3 , надійшла скарга на бездіяльність старшого слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_6 , що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000040, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07 квітня 2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що 11 жовтня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_7 від 14.09.2017 року було проведено обшук у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , у якій проживає ОСОБА_4 . У ході проведення обшуку було виявлено та вилучено наступне майно, яке не належить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на його відшукання в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_7 від 14.09.2017 про надання дозволу на проведення обшуку, а саме:
- картка для виплат «Приватбанк» № НОМЕР_1 ;
- картка для виплат «Приватбанк» № НОМЕР_2 ;
- купюри номіналом 100 доларів США у кількості 66 штук;
- 1 купюра номіналом 50 доларів;
- 1 купюра номіналом 500 євро;
- 5 купюр номіналом 100 євро;
- 5 купюр номіналом 50 євро;
- 3 купюри номіналом 20 євро;
- 40 купюр номіналом 500 гривень;
- 100 купюр номіналом 200 гривень.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 від 13 жовтня 2017 року, прийнятою за результатами розгляду клопотання про накладення арешту на майно, що було вилучене 11.10.2017 р. в ході проведення обшуку у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 в межах досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР під номером 0000040 від 07.04.2017 р. було відмовлено у накладенні арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку майно.
31.10.2017 року ОСОБА_4 в особі адвоката ОСОБА_3 звернувся до прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_6 з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.169 КПК України. На момент подачі цієї скарги клопотання адвоката ОСОБА_3 від 31.10.2017 року не розглянуто, тимчасово вилучене майно власнику не повернуто.
Діючий КПК передбачає гарантію реалізації права власності, а саме оскарження бездіяльності, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК.

Вважає, що вказана бездіяльність та дії слідчого та прокурора є незаконними, а тому порушені права підлягають судовому захисту.

На підставі викладеного, просить суд визнати незаконними дії та бездіяльність старшого слідчого Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_6 , що полягають у незаконному утриманні та неповерненні тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню на підставі п.2 ч.1 ст.169 КПК Україн та зобов`язати старшого слідчого Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_6 негайно повернути власнику ОСОБА_4 - вилучене 11.10.2017 р. в ході проведення обшуку у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , в межах досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР під номером 0000040 від 07.04.2017 року майно, а саме:
- картка для виплат «Приватбанк» № НОМЕР_1 ;
- картка для виплат «Приватбанк» № НОМЕР_2 ;
- купюри номіналом 100 доларів США у кількості 66 штук;
- 1 купюра номіналом 50 доларів;
- 1 купюра номіналом 500 євро;
- 5 купюр номіналом 100 євро;
- 5 купюр номіналом 50 євро;
- 3 купюри номіналом 20 євро;
- 40 купюр номіналом 500 гривень;
- 100 купюр номіналом 200 гривень.
Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав та просив слідчого суддю задовольнити, посилаючись на те, що неповернення ОСОБА_4 вилученого у нього майна, яке є тимчасово вилученим майном, порушує його права, як власника майна.

Старший слідчий Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 та прокурор Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_6 , кожен в окремості, в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомили. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду скарги до суду від них не надходило.

Частиною 1 ст. 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

З матеріалів справи вбачається, що слідчий та прокурор належним чином повідомлялися про розгляд скарги, про що свідчать матеріали справи.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України « Про статус суддів»: - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності слідчого та прокурора не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення представника заявника, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 11 жовтня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_7 від 14.09.2017 року було проведено обшук у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , у якій проживає ОСОБА_4 . У ході проведення обшуку було виявлено та вилучено наступне майно, яке не належить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на його відшукання в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_7 від 14.09.2017 про надання дозволу на проведення обшуку, а саме:
- картка для виплат «Приватбанк» № НОМЕР_2 ;
- купюри номіналом 100 доларів США у кількості 66 штук;
- 1 купюра номіналом 50 доларів;
- 1 купюра номіналом 500 євро;
- 5 купюр номіналом 100 євро;
- 5 купюр номіналом 50 євро;
- 3 купюри номіналом 20 євро;
- 40 купюр номіналом 500 гривень;
- 100 купюр номіналом 200 гривень.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 від 13 жовтня 2017 року, прийнятою за результатами розгляду клопотання про накладення арешту на майно, що було вилучене 11.10.2017 р. в ході проведення обшуку у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 в межах досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР під номером 0000040 від 07.04.2017 р. було відмовлено у накладенні арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку майно.
31.10.2017 року ОСОБА_4 в особі адвоката ОСОБА_3 звернувся до прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_6 з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.169 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна .
Відповідно до ч 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування, матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
У відповідності до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24.03.2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 до Конвенції полягає у тому що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більш того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразове акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Ятрідіс проти Греції ВП; заява № 31107/96, п.58, ECHR 1999-П). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принциповості верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series A N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява .№48191/99, пп.49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу.
Аналізуючи вищевикладене та встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга є такою, що підлягає задоволенню, так яка ґрунтується на вимогах КПК України, оскільки ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 від 13.10.2017 року було відмовлено у накладенні арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 майно, що є підставою для повернення такого майна відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 167-169, 235-236, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_4 в особі представника адвоката ОСОБА_3 , на бездіяльність старшого слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_6 , що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000040, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07 квітня 2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, задовольнити.

Визнати незаконними дії та бездіяльність старшого слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_6 , що полягають у незаконному утриманні та неповерненні тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню на підставі п.2 ч.1 ст.169 КПК України.

Зобов`язати старшого слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_6 негайно повернути власнику ОСОБА_4 - вилучене 11.10.2017 р. в ході проведення обшуку у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , в межах досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР під номером 0000040 від 07.04.2017 року майно, а саме:

- картка для виплат «Приватбанк» № НОМЕР_2 ;

- купюри номіналом 100 доларів США у кількості 66 штук;

- 1 купюра номіналом 50 доларів;

- 1 купюра номіналом 500 євро;

- 5 купюр номіналом 100 євро;

- 5 купюр номіналом 50 євро;

- 3 купюри номіналом 20 євро;

- 40 купюр номіналом 500 гривень;

- 100 купюр номіналом 200 гривень.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Жовтневого районного суду
міста Запоріжжя ОСОБА_1
03.11.2017