Справа № 405/6540/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2017 року cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся з вказаною вище скаргою до Ленінського районного суду м. Кіровограда, в обґрунтування якої зазначив, що відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда, згідно з якою було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 365 КК України до ЄРДР, кримінальне провадження № 0000245, 02.11.2017 року він отримав постанову про відмову у визнанні його потерпілим, яку він вважає необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Заявник у судове засідання з`явився, надав пояснення, відповідно до яких скаргу підтримав та просив задовольнити.

Прокурор надав пояснення, згідно з якими скаргу не визнав, в задоволенні скарги просив відмовити.

Заслухавши заявника та прокурора, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

20.10.2017 року старшим слідчим СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000245 від 03.10.2017 року винесено постанову, відповідно до якої заявнику було відмовлено в задоволенні його клопотання про визнання потерпілим.

Згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Але, у відповідності до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Обгрунтовуючи постанову, слідчим зазначено, що під час допиту ОСОБА_3 не надав будь яких відомостей щодо заподіяння йому моральної, фізичної або матеріальної шкоди. Тобто, для визнання заявника потерпілим були відсутні достатні об`єктивні дані, які б свідчили про завдання йому такої шкоди.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 24 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема бездіяльність слідчого, яка полягає зокрема у відмові у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу (ч. 1 ст. 307 КПК України).

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про відмову у задоволенні скарги (п.4 ч. 2 ст. 307 КПК України).

Виходячи з викладеного, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги заявника.

Керуючись ст.ст. 24, 303-307, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим відмовити.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_6