Провадження №1-кс/369/3773/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0007256 від 20 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , з клопотанням погодженим прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0007256 від 20 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Свої вимоги слідчий мотивував тим, що у провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, перебуває кримінальне провадження № 0007256 від 20 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 листопада 2017 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи в лісі, поруч з приватним будинком за адресою: АДРЕСА_1 , пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав 20 метрів сітки рабиця, вартість якого становить 1000 грн.. Після чого ОСОБА_5 , розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 , матеріальної шкоди.

В період часу з 13:30 хв. по 13:50 хв. 06 грудня 2017 року по вул. Володимирвська, 35-а в с. Білогорока було проведено огляд місця події, під час якого було виявлено рунон сітки рабиця, яка знаходилася на пункті прийому вторинної сировини.

Враховуючи викладене, слідчий просив накласти арешт на рулон сітки рабиця, огляд якої був проведений 06 грудня 2017 року, з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі та відчуження.

Слідчий суддя, дослідивши письмові матеріали клопотання, дійшов висновку про задоволенні клопотання з наступних підстав.

Згідно положення ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України вилученими може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні дані вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

У відповідності з ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт майна яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що у провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, перебуває кримінальне провадження № 0007256 від 20 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Постановою слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 від 06 грудня 2017 року у кримінальному провадженні № 0007256 від 20 листопада 2017 року визнано 20 метрів сітки рабиця речовим доказом.

Згідно вимог ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до вимог ч. 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього клопотання вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовано, дійшов висновку про те, що зазначене в клопотанні слідчого майно, на яке він просить накласти арешт, з метою збереження речових доказів є доцільним, а отже, клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 13, 170-173, 309 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на 20 метрів сітки рабиця, огляд якої був проведений 06 грудня 2017 року в рамках кримінального провадження № 0007256 від 20 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1