Справа № 464/4006/17
пр.№ 1-кп/464/267/17
У Х В А Л А
31 жовтня 2017 року

Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючоїсудді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в:

органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Згідно ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 07.09.2017 року строк тримання під вартою підсудного спливає 05.11.2017 року, а кримінальне провадження до вказаного часу не буде завершене, оскільки в судовому засіданні оголошено перерву, що зумовлено викликом свідків.

Заслухавши думку прокурора, який просить продовжити строк тримання під вартою, думку підсудного та його захисника, які заперечили проти продовження строку тримання під вартою та просять обрати більш м`який запобіжний захід, суд приходить до висновку, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід продовжити з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до положення ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Враховуючи те, що підсудний обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання від чотирьох до шести років, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не одружений, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні немає, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків останнього, не працює, суд приходить до висновку, про наявність ризиків того, що останній може продовжувати переховуватися від суду, перешкоджати об`єктивному з`ясуванню обставин справи.

Таким чином, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_5 під вартою. Застосування до підсудного іншого запобіжного заходу, за даних обставин суд вважає недоцільним, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд , -

у х в а л и в :
строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова продовжити на 60 днів, а саме, до 30.12.2017 року.

Головуюча: