Справа № 496/291/18
Провадження № 1-кп/496/144/18
УХВАЛА

про продовження тримання під вартою
05 березня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городок, Городоцького району, Хмельницької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одружений, тимчасово не працює., який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшло для розгляду зазначене кримінальне провадження.

12 березня 2018 року спливає двомісячний термін тримання ОСОБА_4 під вартою.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується в скоєні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, не одружений, не має дітей, тобто не має міцних соціальних зв`язкив, перебував в розшуку майже два роки під час досудового розслідування.

Обвинувачений погодився з клопотанням прокурора.

Заслухавши думки прокурора, обвинуваченого , суд дійшов до наступного.

Згідно встановленої практики ЄСПЛ щодо вжиття заходів загального характеру, зумовлених порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які встановлені у рішенні Європейського суду з прав людини від 09 жовтня 2014 року у справі «Чанєв проти України», запобіжний захід, обраний або продовжений слідчим суддею на стадії досудового розслідування, може бути продовжений, змінений лише у підготовчому судовому засіданні; щодо обрання або продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час підготовчого провадження судам під час застосування положень ч. 3 ст. 315 КПК необхідно враховувати практику ЄСПЛ, відповідно до якої водночас із визначеннями законних випадків тримання особи під вартою та процесуальних гарантій обрання і продовження застосування таких запобіжних заходів однозначно визнається неправильним "автоматичне" продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тому за відсутності відповідних клопотань сторін суд під час підготовчого судового засідання уповноважений поставити перед сторонами провадження питання щодо запобіжного заходу (для якого КПК передбачає обмежений строк дії), оскільки суд на цій стадії процесу відповідає за дотримання розумних строків розгляду.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у злочині, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родин й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

Суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не одружений, не має дітей, тобто не має міцних соціальних зв`язкив, перебував в розшуку майже два роки під час досудового розслідування, що дає підстави вважати що може переховуватись від суду.

Отже тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод. Зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання ризикам врахованим при обранні запобіжного заходу, які на цей час не відпали.

З огляду на вищезазначене керуючись ст. ст. 23, 177, 178, 184, 314, 315,331, 395 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 діб, а саме до 04 травня 2018 року, включно.

Утримання обвинуваченого проводити під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1