У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ "26" січня 2018 р.

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру в межах кримінального провадження № 0010434 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 23.01.2008 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України;

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 05.08.2014 року приблизно о 20-00 год. перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 7, підійшов до наглядно знайомого ОСОБА_7 , та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилося в нанесенні ударів по тілу, повторно відкрито викрав, а саме зірвав з шиї потерпілого срібний ланцюжок вартістю 500 гривень, на якій була ікона Божої Матері вартістю 1000 гривень.
Своїми незаконними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1 500 гривень.
Таким чином ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2. ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення майна, що поєднано з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого вчинене повторно.
Відомості про дане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР 12.08.2014 за номером № 0010434 ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України.
Крім того, ОСОБА_6 , 30 серпня 2014 року приблизно о 22 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до знайомої ОСОБА_8 після чого схопив її за ліву руку та проти волі останньої, застосовуючи фізичну силе, та демонструючи ножа, завів останню до місця свого проживання, а саме до квартири АДРЕСА_3 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 на протязі декількох годин, всупереч волі ОСОБА_8 незаконно утримував її у квартирі за місцем свого проживання, тим самим незаконно позбавив волі.
Таким чином, ОСОБА_6 , своїми умисними діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України, а саме - незаконне позбавлення волі або викрадення людини що супроводжувалось із застосуванням зброї.
Відомості про дане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР 01.09.2014 за номером № 0011452 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 ч. 2 КК України.
01.09.2014 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 146 КК України.
Матеріали досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 146 КК України об`єднані в одне провадження за номером № 0010434.
Відповідно до висновку стаціонарної комісійної комплексної судової психолого- психіатричної та наркологічної експертизи, № 240 від 24.11.2014, «В періоди часу до яких відносяться діяння, підозрюваний ОСОБА_6 виявляв ознаки шизофренії параноїдної, дефектного стану (Г 20.00), і за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_6 виявляє ознаки шизофренії параноїної дефектного стану (Р 20.00), і за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Хронічний психічний розлад «Шозофренія параноїдна», у ОСОБА_6 , вперше діагностовано в 2004 році. За своїми психічним станом ОСОБА_6 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом. У ОСОБА_6 , не виявлено клінічних ознак хронічного алкоголізму та наркоманії.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 186 КК України, але на теперішній час та під час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , не може та не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Вчинення ОСОБА_6 зазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час розслідування кримінального провадженню доказами, а саме: протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; висновком експерта № 2244 від 13.08.2014; протоколами огляду місця події приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , від 01.09.2014; протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколом одночасного допиту між підозрюваним ОСОБА_6 ,та потерпілої ОСОБА_8 ; висновками судових експертиз.
Іншими матеріалами кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 240 від 24 листопада 2014 року ОСОБА_6 у періоди правопорушень, в яких він підозрюється, виявляв ознаки шизофренії параноїчної, дефектного стану (F20.00) і за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період правопорушень, в яких він підозрюється, ОСОБА_6 , за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час ОСОБА_6 виявляє виявляє ознаки шизофренії параноїної дефектного стану (Р 20.00), і за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Хронічний психічний розлад «Шозофренія параноїдна», у ОСОБА_6 , вперше діагностовано в 2004 році.

За своїм психічним станом потребує застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Заслухавши думки учасників судового провадження, враховуючи висновок судово-психіатричнї експертизи, суд вважає, що суспільно небезпечні діяння, у вчиненні яких звинувачується ОСОБА_6 , за ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, мали місце та вони були вчинені особою, щодо якої розглядається справа.

Оскільки зазначені діяння були вчинено ОСОБА_6 в стані неосудності, суд приходить до висновку, що він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Керуючись ст. 513 КПК України, ст.ст. 19, 93 КК України, суд
У Х В А Л И В:
Застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя