Провадження № 274/530/18
В И Р О К Провадження № 1-кп/0274/410/18
І м е н е м У к р а ї н и
04.04.2018 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/530/18 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ружин Житомирської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, незаміжньої, зі слів маючої дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , раніше судимої: 1) 17.07.02 Бердичівським районним судом за ст.ст. 307 ч. 2, 75, 76 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; 2) 20.12.05 Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст. 307 ч. 2, 71 ч. 1 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі (інші судимості в силу ст. 55 КК України 1960 року та ст. 89 КК України 2001 року погашені),
за ч. 1 ст. 185 КК України,
за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4
потерпілого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5
обвинуваченої . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,
14 січня 2018 року близько 23 години 55 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , в якій проживає раніше не знайомий їй ОСОБА_5 та яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , в кімнаті помітила мобільний телефон марки "Нокіа X1-01", який ОСОБА_5 залишив у вище зазначеному приміщенні без нагляду. Після цього у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що її дії будуть ніким не помічені, ОСОБА_3 підійшла до дивану та взяла належний потерпілому ОСОБА_5 мобільний телефон марки "Нокіа Х1-01", вартістю 385 гривень, який був споряджений однією сім-картою мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 , вартістю 25 гривень. Положивши вищевказаний мобільний телефон до кишені своєї куртки, ОСОБА_3 вийшла із приміщення квартири. У подальшому викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 410 гривень.
Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винуватою, передбачена ч. 1 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю та показала, що 14 січня 2018 року їй подзвонила подруга на ім`я ОСОБА_7 , зустрілись. Ірина вже була випивша. Ірина взяла пляшку горілки та запросила в гості до потерпілого, з яким вона раніше знайома не була. У потерпілого вони сиділи за комп`ютером, дивились, ОСОБА_7 ще випила горілки. Були годинки дві, а потім потрібно було вже йти. Потерпілий не захотів відпускати з нею ОСОБА_7 , сказав, що та занадто п`яна і залишиться в нього. Вона ж хотіла ОСОБА_7 забрати, так як батько ОСОБА_7 висловлює їй через такі гуляння претензії. Виникла суперечка, на емоційному фоні якої вона підхопила телефон потерпілого, сховала його до своєї куртки. ЇЇ дії ніхто не бачив, вона розуміла, що скоює крадіжку, але так трапилось. Потерпілий її виштовхав з квартири. Вона вимкнула телефон, викинула сім-картку. Телефон був "Нокіа" в корпусі чорного кольору. Викрадений телефон на наступний день за її проханням здала в ломбард господарка будинку, в якому вона проживає. Про свої дії шкодує, розуміє, що зробила погано, обіцяє відшкодувати збитки потерпілому.
Крім повного визнання вини обвинуваченою, її винуватість також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.
Так, допитаний в ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що 14 січня 2018 року йому зателефонувала знайома на ім`я ОСОБА_7 . Сказала, що прийде в гості з подругою, посидять у нього. Він дозволив, йому шкода не було. Близько 21 години до нього додому по АДРЕСА_5 прийшла ОСОБА_7 з раніше незнайомою йому обвинуваченою, з пляшкою горілки. Жінки сиділи за комп`ютером, щось клацали, пили горілку. Він був на дивані, горілку взагалі не вживає. Близько півночі, дивлячись, що ОСОБА_7 зовсім сп`яніла, він почав казати, що ОСОБА_8 пора додому. Та не хотіла залишати ОСОБА_7 , але він наполіг, щоб вона пішла без ОСОБА_7 . Близько 00 год. 20 хв. він хотів увімкнути будильник на своєму телефоні, який постійно знаходився на полиці біля дивану, але не виявив того. З ОСОБА_9 телефону намагались додзвонитись, але його телефон вже був поза досягненням. Телефон був "Нокіа Х1-01", погоджується з вартістю, вказаною у обвинуваченні. Телефон був обладнаний флеш-картою на 16 Гб та сім-карткою. Йому шкода не так викраденого мобільного телефону, як сім-картки, де зберігались номери людей за час його життя. З викраденого йому нічого не повернуто. Він працює зварювальником, в тому числі працював в радіоактивній зоні ЧАЕС, у зв`язку з чим телефон радіоактивний і може нашкодити людям, особливо, якщо ним користується дитина. Обвинувачена перед ним не вибачалася, збитки не відшкодовувала, у зв`язку з чим він просить її покарати з призначенням покарання у виді позбавлення волі.
Крім того, винуватість ОСОБА_3 також підтверджується:
*даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 15.01.18, з якого видно, що попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_5 заявив про крадіжку 14.01.18 в період часу з 23.00 до 23.55 з приміщення його квартири мобільного телефону "Нокіа". Протокол містить наклеєні номери імеі викраденого телефону 1: НОМЕР_2 , 2: НОМЕР_3 (т. 1, а.п. 7);
*даними копії листа ПТ "Ломбард "Заставно-Кредитний Дім" № 933/1 від 20.01.18, відповідно до якого мобільний телефон "Нокіа", імеі НОМЕР_2 , НОМЕР_3 закладався до ломбардного відділення по пров. Тихому, 2 15.01.18 ОСОБА_10 , мешканкою АДРЕСА_1 . На телефон звернено стягнення та реалізовано (т. 1, а.п. 23).
*даними висновку КВФ "Арсенал" про оцінку вартості об`єкту № 29/01 від 23.01.18, згідно з яким станом на 14.01.18 ринкова вартість мобільного телефону "Нокіа Х1-01" складала 385 грн. (т. 1, а.п. 41-43);
*даними довідки магазину "Фокстрот" від 22.01.18, відповідно до якої станом на 14.01.18 вартість сім-карти оператору мобільного зв`язку «Київстар» становила 25 грн. (т. 1, а.п. 44);
*даними протоколу проведення слідчого експерименту від 27.01.18 з фототаблицею до нього, під час якого підозрювана ОСОБА_3 розповіла та у квартирі потерпілого показала коли, звідки та як саме вона викрадала мобільний телефон. Дані протоколу про час, місце, спосіб вчинення злочину відповідають показанням обвинуваченої, потерпілого, іншим дослідженим доказам, обставинам висунутого обвинувачення (т. 1, а.п. 57-59).
За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 доведеною повністю та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обставин, що пом`якшували б покарання обвинуваченій, суд не встановив. Суд не визнає такою обставиною щире каяття, оскільки обвинувачена жодних дій, спрямованих на вибачення перед потерпілим, відшкодування завданого збитку не вчинила.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченій, суд визнає: рецидив злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують її покарання.
Відповідно до ст. 12 ч.ч. 1-3 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Обвинувачена раніше судима, за місцем проживання характеризується посередньо, зі слів працює не офіційно на ринку, має неповнолітню дитину.
З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги особу обвинуваченої, яка є раніше судимою за умисні тяжкі злочини, відбувала покарання у виді позбавлення волі, враховуючи позицію потерпілого, який наполягає на призначенні покарання обвинуваченій у виді позбавлення волі, суд призначає саме такий вид покарання. І лише враховуючи, що ОСОБА_3 вину визнала, обіцяє відшкодувати потерпілому збитки, має неповнолітню дитину, протягом останніх п`яти з половиною років до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалась, приймаючи до уваги вік обвинуваченої, відповідно до ст. 75 КК України суд вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним й достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено, потерпілий має право на звернення з таким позовом в порядку цивільного судочинства.
Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу, враховуючи поведінку обвинуваченої на досудовому розслідуванні і судовому розгляді, відсутність клопотань з даного приводу, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 02 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом 2 (двох) років іспитового строку, якщо вона протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченої ОСОБА_3 - не застосовувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1