Справа №592/8704/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Бичков І. Г.
Номер провадження 11-кп/788/461/18 Суддя-доповідач - Рунов В. Ю.
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рунова В. Ю.,

суддів - Філонової Ю. О., Литовченко Н. О.,

розглянула у порядку письмового апеляційного провадження в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/8704/17 за апеляційною скаргою особи, інтересів якої стосується судове рішення ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 21 лютого 2018 року, якою доведено до відома директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області про можливе втручання у діяльність судових органів посадових осіб Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі особа, інтересів якої стосується судове рішення ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду як незаконну, оскільки постановлена вона була з питань та у спосіб не передбачений КПК України.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Сум від 21.02.2018 прийнято рішення про доведення до відома директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області про можливе втручання у діяльність судових органів посадових осіб Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області. Своє рішення суд вмотивував тим, що лист центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області від 14.08.2017 про необхідність дотримання судом певного порядку залучення адвоката з урахуванням часу на підготовку та прибуття захисника для проведення певних дій містить в собі відомості, які свідчать про можливе втручання у діяльність судових органів у формі (прохання, критики судді до вирішення справи у зв`язку з розглядом).

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 11.08.2017 до Ковпаківського районного суду м. Сум надійшло подання начальника ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» про поміщення засудженого ОСОБА_3 до приміщення камерного типу.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Сум від 11.08.2017 засудженому ОСОБА_3 був призначений захисник через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області.

На виконання вказаного вище рішення суду першої інстанції Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області 14.08.2017 було призначено захисника засудженому ОСОБА_3 адвоката Юшкевич Є.Ю. для забезпечення надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Крім того, листом від 14.08.2017 Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області було проінформовано головуючого-суддю про необхідність оперативного направлення прийнятого рішення про призначення захисника до центру з метою належної підготовки його для участі у судовому засіданні, оскільки судове рішення від 11.08.2017 надійшло до центру 14.08.2017, тобто в день судового розгляду, що не відповідає ст.49 КПК України в частині негайного направлення відповідній установі, уповноваженій законом на надання безоплатної правової допомоги ухвали про призначення адвоката.

29.08.2017 ухвалою Ковпаківського районного суду м. Сум подання начальника ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» про поміщення засудженого ОСОБА_3 до приміщення камерного типу було задоволено частково та останнього було переведено до приміщення камерного типу строком на 2 місяці.

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Сумської області від 25.10.2017 вказане вище рішення суду першої інстанції було залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

В послідуючому, 21.02.2018 Ковпаківський районний суд м. Суми за власної ініціативи ухвалив рішення про доведення до відома директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області про можливе втручання у діяльність судових органів посадових осіб Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області.

При цьому, суд першої інстанції, ухвалюючи вказане вище рішення, послався на ст.ст.369-372, 376, 537 і 539 КПК України, ст.ст.132, 134 і 135 КВК України та лист ВССУ від 01.04.2017 щодо узагальнення судової практики розгляду судами деяких питань, які вирішуються судом під час виконання вироків.

Порядок кримінального провадження визначений законодавцем у ст.1 КПК України, згідно якої на території України цей порядок визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Завданнями кримінального провадження згідно ст.2 КПК України, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Перелік питань, які має право вирішувати суд першої інстанції під час виконання судових рішень, визначений ч.1 ст.537 КПК України.

Крім того, ч.1 ст.539 КПК України передбачає, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Вирішення питання про встановлення втручання в діяльність судових органів не тільки не передбачено ч.1 ст.537 КПК України, а й взагалі нормами кримінального процесуального закону, чинний КПК України не передбачає право суду ухвалювати рішення з цих питань та не встановлює порядок розгляду, а тому суд першої інстанції діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, визначений законом, явно вийшовши за межі своїх дискреційних повноважень, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Вимогу чіткого визначення меж дискреційних повноважень ЄСПЛ сформулював таким чином: «Закон, який надає дискрецію, не є сам по собі несумісним з вимогою передбачуваності у тому випадку, коли обсяг дискреції та спосіб її застосування зазначені з достатньою чіткістю та при цьому враховується легітимна мета того чи іншого вживаного заходу в тій чи іншій ситуації, щоб надати індивіду адекватний захист від свавільного втручання». Людині дозволено вчиняти будь-які дії, якщо вони не заборонені законом, натомість органи державної влади діють у режимі «дозволено лише те, що прямо передбачено законом», що узгоджується з приписами ст.19 Конституції України.

Коституційний Суд України в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п.п.3.1 п.3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абз. 2 п.п.5.4 п.5).

В справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and others v. the United Kingdom) від 23.09.1998 (п.54) ЄСПЛ наголосив, що «Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія. Вислови «законний» та «згідно з процедурою, встановленою законом», зумовлюють повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права».

Виходячи із системного аналізу вказаного вище кримінального процесуального законодавства України, яке не відносить до компетенції суду розгляд питань про встановлення втручання в діяльність судових органів, враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права, та який знайшов своє закріплення у практиці Конституційного Суду України і рішеннях ЄСПЛ, колегія суддів приходить до переконання про відсутність у суду будь-яких законних та обґрунтованих підстав для прийняття рішення про доведення до відома директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області про можливе втручання у діяльність судових органів посадових осіб центру в межах кримінального провадження про поміщення особи до приміщення камерного типу, оскільки суд повинен діяти відповідно до точного змісту норми права, яку він застосував, у межах своєї компетенції, суворо дотримуватися процедури розгляду кримінальних проваджень, тобто користуватися принципом законності, згідно якого «дозволено робити лише те, що передбачено в законі».

На підставі викладеного, ухвалу суду першої інстанції не можна вважати законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу особи, інтересів якої стосується судове рішення ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 21.02.2018 про доведення до відома директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області про можливе втручання у діяльність судових органів посадових осіб Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а кримінальне провадження з цього питання закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

Рунов В. Ю. Філонова Ю. О. Литовченко Н. О.