Київський районний суд м. Одеси
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/420/13- к
Провадження № 1-кс/520/35/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2013 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси Войтов Г.В., при секретарі Калашник С.Г., за участю прокурора Богомолова Ю.Ю., захисника - ОСОБА_1 підозрюваного ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3, погодженого с прокурором прокуратури Київського району м. Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, офіційно не працює, раніше не судимого, не одруженного, зареєстрованного та мешкає: АДРЕСА_1, підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З клопотання слідчого вбачається, що 29.12.2012 р., приблизно о 02.30 годин ОСОБА_2, перебуваючи біля бару Білині, розташованому за адресою: м.Одеса, проспект Академіка Глушко, 22/2, в ході раптово виниклого конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_4 удари руками в область голови, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді: втиснутого осколкового перелому передньої стінки фронтальної пазухи справа, перелому латеральної стінки правої гайморової пазухи, перелому кісток носа, гемосінусу, відкритого черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, вдавленого осколкового перелому лобної пазухи, забитої рани лобної області, які згідно п.2.1.2, 2.1.3 "б", 2.1.3 "в" Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_2 підозрюється у скоєнні злочину передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, по признакам умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

За даним фактом СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 29.12.2012 року почато досудове розслідування, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2012 року внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення за № 0001033.

Повідомлення про підозру про вчинення ОСОБА_2 злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, складено та вручено підозрюваному 12.01.2013 року о 12 годин 50 хвилин.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором прокуратури Київського району, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_2, мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний вчинив тяжке кримінальне правопорушення, яке за законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу до підозрюваного.

Захисник ОСОБА_1 заперечувала у задоволенні клопотання, оскільки у клопотанні викладені ризики, які обумовлюють на думку слідчого тримання під вартою ОСОБА_2, мають формальний характер, і не підтверджені доказами. Вважає, що підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді - тримання під вартою її підзахисного не має. Є усі підстави, для обрання іншого запобіжного заходу, більш мякого особисте зобовязання, а саме: ОСОБА_2, раніше ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне мешкання у місці ОСОБА_3, характеризується позитивно, працює автослюсарем у таксопарку.

Підозрюваний ОСОБА_2 під час розгляду клопотання був ознайомлений з правами, просив суддю відмовити у задоволенні клопотання, та обрати більш м'який запобіжний захід, просив обрати запобіжний захід не повязаний з триманням під вартою. З боку підозрюваного скарг на незаконні дії відносно нього з боку працівників органів МВС не надходили, інших заяв та клопотань не було.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також вислухавши думку прокурора, захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає повному задоволенню з наступних підстав:

Запобіжними заходами, відповідно до ст. 176 КПК України, є: 1) особисте зобовязання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш мяким запобіжним заходом є особисте зобовязання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоровя підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Стаття 183 КПК України проголошує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу, відповідно до вимог ст. 192 КПК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обовязків, передбачених частиною пятою статті 194 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, згідно ч.1 ст. 194 КПК України, зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно п.3 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право зобовязати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 та прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_2 29.12.2012 року кримінального правопорушення , відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст. 121 КК України.

Однак у клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_2, а також прокурором під час судового засідання не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Тяжкість злочину, у скоєні якого підозрюється ОСОБА_2, не відноситься до ризиків, передбачених законодавством. Припущення слідчого про те, що підозрюваний може скоїти інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування і перешкоджати кримінальному провадженню не підтверджено жодним доказом.

Також у клопотанні слідчого та поясненнях прокурора у судовому засіданні не доведені обставини, які свідчать про недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання суд приймає до уваги що підозрюваний ОСОБА_2, раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, відсутність відомостей про репутацію підозрюваного, як людини яка схильна до правопорушень, відсутність встановленої на день розгляду клопотання розміру заподіяної майнової шкоди, ступеню тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4.

Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя обґрунтовано вважає, що підстав для задоволення клопотання слідчого СВ Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області капітана міліції ОСОБА_3, погодженого с прокурором прокуратури Київського району м. Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_2.

Відповідно до вимог частини третій ст. 194 КПК України слідчий суддя зобовязує підозрюваного ОСОБА_2 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого судді, слідчого СВ Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області капітана міліції ОСОБА_3, або прокурора Київського району м. Одеси.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, Слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області капітана міліції ОСОБА_3, погодженого с прокурором прокуратури Київського району м. Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

Зобовязати підозрюваного ОСОБА_2 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого судді, слідчого СВ Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області капітана міліції ОСОБА_3, або прокурора Київського району м. Одеси.

Відмова у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення затриманої особи.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Cуддя Войтов Г. В.

Ухвала мені оголошена ___________ 14.01.2013 року о ____ годин ___хвилин ОСОБА_2