АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1207/17 Номер провадження 11-кп/786/628/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
з участю
прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002466 від 25.09.2016 року щодо
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Караджала Телавського району, Грузія, жителя АДРЕСА_1
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2017 року

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_10 засуджений за ч.1 ст.286 КК України до штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_10 в дохід держави процесуальні витрати за проведення автотехнічних експертиз в сумі 1935,12 грн.

Із змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 вбачається, що він прохає скасувати вирок суду першої інстанції, пом`якшивши призначене покарання. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що при призначенні покарання суд першої інстанції не в повній мірі врахував молодий вік обвинуваченого, його матеріальне становище та відшкодування ним потерпілому матеріальної шкоди. За наслідками апеляційного розгляду просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржили.

Згідно вироку суду, 25.09.2016 року близько 17.00 год. ОСОБА_10 проїжджаючи на автомобілі VOLKSWAGEN PASSAT СС д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Симона Петлюри, 64 в м. Полтаві, біля Полтавського міського пологового будинку на заокругленні дороги порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України та виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем АЗЛК 412 ИЭ д.н.з. НОМЕР_2 який рухався в зустрічному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля АЗЛК 412 ИЭ д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому зовнішньої кісточки правого гомілково-ступеневого суглобу, перелому тіла правої п`ясткової кістки зі зміщенням, гематоми м`яких тканин правого гомілково-ступеневого суглобу, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_10 на підтримку поданої апеляційної скарги; захисника ОСОБА_9 , яка прохала змінити вирок суду в частині признаного покарання; прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_10 у вчинені злочину, за який він засуджений, ґрунтуються на зібраних у кримінальному провадженні справі доказах, які відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції не досліджувались та ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Дії ОСОБА_10 кваліфіковані судом за ч.1 ст.286 КК України.

За змістом ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як вбачається зі змісту вироку, суд дотримався зазначених вимог закону та призначив ОСОБА_10 покарання у штрафу в межах санкції ч.1 ст.286 КК України, а також додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Так, при визначенні виду та розміру покарання, суд врахував особу винного, який за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, раніше не судимий. Обставиною, що пом`якшує покарання винного суд визнав визнання вини, щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання винного судом не встановлено.
Належним чином обґрунтувавши своє рішення, суд призначив ОСОБА_10 найм`якіший вид покарання, передбачений санкцією ч.1 ст.286 КК України. Доводи апелянта про те, що визначений судом розмір штрафу для нього є непомірним не заслуговують на увагу, оскільки при визначенні розміру штрафу суд дотримався вимог ст.53 КК України. Колегія суддів також не погоджується з апелянтом щодо нібито суворості призначеного йому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
При цьому, колегія суддів вважає, що позбавляючи ОСОБА_12 такого права на мінімальний строк, визначений Кримінальним кодексом України суд правильно виходив з характеру допущеного обвинуваченим порушення вимог правил дорожнього руху та наслідків дорожньо-транспортної пригоди, а також з урахуванням розміру відшкодованої потерпілому шкоди.
Як вбачається зі змісту вироку, і з цим погоджується колегія суддів, при призначенні покарання (як основного так і додаткового) суд врахував, що ОСОБА_12 є молодою працездатною особою та не має утриманців. Та обставина, що ОСОБА_12 сплачує кошти за своє навчання у вищому навчальному закладі, на думку колегії суддів, не може бути підставою ні для зменшення визначеного судом розміру штрафу, ні для скасування вироку суду в частині призначеного додаткового покарання.
З урахуванням вище наведеного, колегія суддів вважає непереконливими доводи апелянта щодо необхідності пом`якшення призначеного йому основного та додаткового покарання.
Таким чином, переглянувши вирок суду в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404, 405,407, 418 КПК України колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2017 року щодо нього без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня оголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
С У Д Д І:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 .