н/п 1-кс/640/7789/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ФР ГУ ДФС України в Харківській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -
встановив:
26.09.2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла скаргаадвоката ОСОБА_3 ,який діє в інтересах ОСОБА_4 в якій заявник просить суд зобов`язати уповноважених осіб СУ ФР ГУ ДФС України в Харківській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення по його заяві від 18.09.2017 р. та визнати його потерпілим.
На обґрунтування скарги зазначає, що 18.09.2017 року ОСОБА_4 звернувся до СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області із заявою про обставини, які вказують на вчинення кримінальних правопорушень, за які передбачена відповідальність за ст. 192, 212 КК України.
Однак, в порушення вимог ст. 214 КПК України, уповноваженою особою СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області не були внесені відомості до ЄРДР за заявою від 18.09.2017 р., чим порушені права заявника.
В судове засідання скаржник - адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.
ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі.
Представники СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області та прокуратури Харківської області в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Відсутність суб`єкту оскарження, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно до вимог ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
З наданих даних встановлено, що 18.09.2017 року ОСОБА_4 до СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області подано заяву про вчинення ОСОБА_5 та керівниками компаніями яку він очолює кримінальних правопорушень, передбачених ст. 192, 212 КК України.
ГУ ДФС у Харківській області в рамках повноважень, передбачених нормами КПК України та ч. 3 ст. 216 КПК України (підслідність) перевірені доводи заяви ОСОБА_4 щодо можливості внесення відомостей, викладених в заяві до ЄРДР. Згідно до листа за підписом начальника першого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області, наданого до суду, на теперішній час заява знаходиться на розгляді.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4, п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).
При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.
Також, згідно з ч. 1 розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, до Реєстру вносяться відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
За вищевикладених обставин та норм законодавства реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, а саме сукупності зовнішніх ознак вчиненого злочину (об`єктивна сторона): час, місце, спосіб, засоби, обстановка та й інші обставини вчинення злочину.
Вивченням заяви про вчинення кримінального правопорушення за підписом ОСОБА_4 встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 214 КПК України, та не містить відомостей, які вказували б на наявність в діях будь-яких осіб об`єктивних ознак складу кримінального правопорушення (злочину), як це передбачено положеннями ст. 11 КК України. За відсутності конкретних даних про ознаки кримінального караного діяння зазначена заява не підлягає внесенню до ЄРДР, що не позбавляє заявника права, у разі встановлення вищевказаних ознак, повторно звернутися із належним чином оформленою заявою до відповідного правоохоронного органу, до компетенції якого відноситься розслідування виявленого злочину.
Слідчий суддя вважає, що при зверненні із заявою до начальника СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області заявником не в повній мірі були виконані вимоги ч.5 ст. 214 КПК України, заява про кримінальне правопорушення за своїм змістом не є повідомленням про злочин, оскільки не містить відомостей, які характеризують кримінальне правопорушення.
Так, у поданій СУ ФР ГУ ДФС в Харківській області заяві ОСОБА_4 зазначав про порушення ОСОБА_5 та керівниками компаніями яку він очолюєнорм податкового законодавства, які здійснюють заходи щодо ухилення від сплати податків, що на його думку є підставами внесення зазначених відомостей до ЄРДР за ст. 212 КК України.
Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 від 8.10.2004 року злочин, передбачений ст. 212 КК України, є закінченим з моменту фактичного ненадходження до бюджету або державні цільові фонди грошових коштів, які мали бути сплачені у строки та в порядку , передбаченому чинним законодавством з питань оподаткування (тобто сум узгоджених податкових зобов`язань), а саме - з наступного дня після настання строку, до якого мав бути сплачений податок, збір чи інший обов`язковий платіж, який вважається узгодженим і підлягає оплаті. Відповідно до п. 14.1.175 Податкового Кодексу України, податковий борг - це сума грошового зобов`язання, самостійно узгодженого платником податку або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Так, реєстрація в ЄРДР кримінального правопорушення за ст.212 КК України передбачає наявність відповідного акту фахівця, про що вказано у Методичних рекомендаціях щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС України N22 від 31.07.2014р.
З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя відмовляє в задоволенні скарги.
Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ФР ГУ ДФС України в Харківській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1