КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ

Справа №552/7982/17
Провадження № 1-кс/552/2490/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2017 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу нагляду за додержанням законів органів фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме зернову продукцію ( зерно соняшнику) в загальній кількості 273 219 кг., виявлених під час обшуку за адресою знаходження елеватору ТОВ « Верховцевський елеватор».
Клопотання обґрунтовував тим, що прокуратурою Полтавської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні за №0000313 від 08.11.2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.205; ч.5 ст.27, ч.3 ст.212; ч.1 ст.366; ч.2 ст.209; ч.1 ст.388 КК України.
Досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000313 здійснюється слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області.
У ході досудового розслідування встановлено, що з 2016 року на території Полтавської, Дніпропетровської, Миколаївської та інших областей України діє злочинна група осіб, організована ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , члени якої, за попередньою змовою між собою, створили та придбали фіктивні підприємства, використовують їх реквізити з метою прикриття власної незаконної діяльності із придбання, зберігання, транспортування та збуту за готівкові кошти сільськогосподарської продукції, у тому числі за межі митної території України; легалізації майна (сільськогосподарської продукції), одержаного унаслідок вчинення кримінального правопорушення; відмивання доходів, одержаних унаслідок ухилення від сплати податків у особливо великих розмірах, та введення їх у легальний обіг за межами України, а саме ТОВ «Бест-Полтава» (код 39120335), ТОВ «Вімес Агро Трейд» (код 37741286), ТОВ «АВМ Технолоджі» (код 40058323), ПП «Кольчуга-С» (код 33250937), ТОВ «Контур-5» (код 35542923) та інші підприємства. Упродовж 2016 року вказані особи, шляхом маскування незаконного походження зерна кукурудзи унаслідок внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів щодо походження та джерел придбання зерна кукурудзи, використали реквізити фіктивних підприємств для документального оформлення незаконних експортних операцій із постачання зерна за межі митної території України, чим скоїли злочин передбачений ч.1 ст.205 КК України.
Також, невстановлені особи, використовуючи реквізити ТОВ «Бест-Полтава», ТОВ «Вімес Агро Трейд», ТОВ «АВМ Технолоджі», ПП «Кольчуга-С», ТОВ «Контур-5» та інших суб`єктів господарської діяльності, шляхом підробки та використання первинних бухгалтерських документів вказаних підприємств щодо реалізації сільськогосподарської продукції, фактичними постачальниками якої є сільгоспвиробники Полтавської та інших областей України, наперед знаючи, що дана сільськогосподарська продукція вирощена на не облікованих площах сільськогосподарських виробників та фактично придбана у останніх за готівку без відображення у бухгалтерському обліку та податковій звітності вказаних сільськогосподарських виробників, здійснили пособництво в умисному ухиленні від сплати податків підприємствами-постачальниками та виробниками сільськогосподарської продукції в особливо великих розмірах, чим скоїли злочин, передбачений ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України.
29.11.2017 року на виконання ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 23.11.2017 року, проведено обшук за адресою знаходження елеватора ТОВ «Верховцевский елеватор» Дніпропетровська область, м.Верхівцеве, вул. Вокзальна,19.
В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено зернову продукцію (зерно зерно соняшнику) в загальній кількості 273 219 кг., яка є предметом кримінального правопорушення, а також майном, одержаним внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, та підлягає подальшій конфіскації у власність держави. Вказана продукція визнана речовим доказом. Прокурор просив накласти арешт на вказану зернову продукцію до завершення досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні заборонивши розпоряджатись вказаним майно. Арештоване майно зберігати у приміщенням, спорудах майнового комплексу, складах елеватору ТОВ «Верховцевський елеватор».
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити з підстав, що викладені у ньому.
Представник ТОВ «Верховцевський елеватор`просила відмовити у задоволенні клопотання.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали кримінального провадження і клопотання слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Встановлено, що прокуратурою Полтавської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні за №0000313 від 08.11.2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.205; ч.5 ст.27, ч.3 ст.212, ч.1 ст.366; ч.2 ст.209; ч.1 ст.388 КК України.
На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 23.11.2017 року прокурором був проведений обшук в приміщенні елеватора ТОВ «Варховцевський елеватор» за адресою Дніпропетровська область, м.Верхівцеве вул. Вокзальна,19.
Із протоколу обшуку від 29.11.2017 року вбачається, що прокурором, який проводив обшук вилучена зернова продукція власником якої є ТОВ «Легіонер Дніпро». Директором ТОВ «Легіонер Дніпро» є ОСОБА_9 .
Дана продукція придбана на підставі договору поставки від 16.11.2017 року.
Крім того встановлено, що ТОВ «Легіонер Дніпро» є діючим підприємством, здійснює діяльність пов`язану з оптової торгівлею зерновими культурами.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вона відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до статті 98 КПК України , речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди а бо містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 4 цієї статті передбачено, що випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Частина 5 передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
З наданих матеріалів убачається, що ТОВ «Легіонер Дніпро» не є фіктивним підприємством, відомості щодо нього та його директора не внесені до ЄРДР.
Ч. 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) ;3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Матеріали клопотання не містять достатніх доказів , які б слідчий суддя міг врахувати при вирішенні вимоги про арешт майна та які зазначені в ч. 2 статті 173 КПК України.
Враховуючи викладене слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна.
Керуючись ст. 170 КПК України, -

УХВАЛИВ :
Відмовити прокурору в задоволенні клопотання про арешт майна.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1