ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2018 м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 521/1030/18 щодо:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку, громадянина України, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 15 ч.2 - 185 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

31.12.2017, приблизно об 11 годині, ОСОБА_7 , перебував у супермаркеті "ТОВ АТБ-Маркет" за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут (В. Терешкової), 15, з метою купівлі товарів для споживання. Знаходячись у вказаному супермаркеті ОСОБА_7 помітив стелаж з продуктами харчування, після чого він визнав об`єктом свого злочинного посягання чужу власність та у нього виник умисел, спрямований на заволодіння цією власністю.

У подальшому, ОСОБА_7 , вважаючи свої дії непомітними для інших осіб, маючи корисливий мотив та мету незаконно заволодіти чужим майном, діючи з прямим умислом, взяв з собою банку ікри «Norven» лососевої зернистої форелі, масою 110 г, вартістю 167 гривень 75 копійок.

Далі, ОСОБА_7 таємно переклав вищевказаний товар до кишені своєї куртки.

Після цього, намагаючись зникнути з приміщення супермаркету з викраденим майном, ОСОБА_7 пройшов на касу, розрахувавшись за інші товари, які він взяв у вищевказаному магазині, та направився до виходу з магазину, таким чином виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Однак, реальної можливості користуватися чи розпоряджатися вилученим майном у ОСОБА_7 не настало, оскільки біля виходу з магазину його зупинили співробітники супермаркету, тобто, злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Відповідно до ст. 471 КПК України, між обвинуваченим ОСОБА_7 та представником потерпілого ОСОБА_8 укладена угода про примирення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та представник потерпілого ОСОБА_8 , кожен окремо, пояснили, що 17.01.2018 року вони добровільно уклали між собою угоду про примирення за кримінальним провадженням № 0005153 від 31.12.2017, згідно якої вони просять суд затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за скоєний ним злочин, передбачений ст. 15 ч.2 -185 ч. 1 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_7 та представником потерпілого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні.

Під час складання угоди про примирення сторони ознайомилися з положеннями ст. 471, 473, 474 КПК України, які зрозумілі кожному з них.

Вивчивши угоду, від 17.01.2018 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_7 та представником потерпілого ОСОБА_8 у кримінальному провадженням № 0005153 від 31.12.2017, з урахуванням положень розділу VI глави 35 КПК України, суд приходить до висновку, що зазначена угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права та свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, у суду відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися, відсутні фактичні підстави для визнання невинуватості обвинуваченого.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує як злочин, передбачений ст. 15 ч.2 - 185 ч.1 КК України за ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та умови угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_7 злочину, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за необхідне застосувати до нього покарання у вигляді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 370-371, 373-374, 473-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про примирення від 17.01.2018 року за кримінальним провадженням № 0005153 від 31.12.2017, укладену між обвинуваченим ОСОБА_9 та представником потерпілого ОСОБА_10 .

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 15 ч.2 - ст. 185 ч.1 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Речовий доказ - вважати повернутим за належністю його власнику;

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- прокурором: виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, з порушенням вимог частини четвертою статті 469 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_11