Справа № 183/2581/17
№ 1-кп/183/239/18
В И Р О К
іменем України
05 березня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0001420 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Новомосковськ, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 21.10.2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 122, ст. 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік;

- 11.02.2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу у сумі 850 гривень;

- 30.05.20104 року випробувальний термін скасовано та направлено до виправної колонії строком на 2 роки;

- 26.02.2015 року звільненого умовно - достроково строком на 4 місяці 25 днів,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
15 травня 2017 року близько 10.00 годин ОСОБА_3 , знаходився біля під`їзду №1 будинку №29 по вул. Сучкова в м. Новомосковськ, де зустрів раніше малознайомого чоловіка ОСОБА_5 , в руках у якого знаходився мобільний телефон марки «Nоkіа С5-03».
Під час розмови з ОСОБА_5 у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння вищевказаним мобільним телефоном, шляхом обману, та реалізуючи, який під виглядом необхідності подзвонити, попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Nоkіа С5-03», не маючи наміру в майбутньому його повертати.
ОСОБА_5 , будучи впевненим у добросовісних намірах ОСОБА_3 , передав належний йому мобільний телефон марки «Nоkіа С5-03».
В свою чергу ОСОБА_3 , доводячи свій злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_5 до кінця, в цей же день, тобто 15 травня 2017 року близько 10.20 годин ввівши в оману ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитися біля будинку № 29 за вищевказаною адресою, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, разом з мобільним телефон марки «Nоkіа С5-03», пішов у невідомому напрямку, тим самим заволодівши вказаним мобільним телефоном, який належить ОСОБА_5 та завдавши останньому матеріальний збиток на суму 1040 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину та показав, що дійсно 15 травня 2017 року о 10.00 годин він знаходився разом з ОСОБА_5 біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон, щоб подзвонити. Після чого, взявши мобільний телефон ОСОБА_5 , пішов. Мобільний телефон він заклав у ломбард та отримав за нього 200 гривень, отримані гроші він витратив на алкогольні напої. У скоєному щиро кається.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 15 травня 2017 року він присів на лавку біля під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 , перекурити, де до нього підійшов ОСОБА_3 та попросив дати йому мобільний телефон, пояснивши, що йому терміново потрібно було подзвонити. Повіривши, він дав ОСОБА_3 телефон, який узяв його та пішов. На його окрики ОСОБА_3 не відреагував, а за станом здоров`я наздогнати він ОСОБА_3 не зміг. На даний час мобільний телефон йому повернуто.
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обставин, що обтяжують його покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Щире каяття ОСОБА_3 , суд враховує, як обставину, що пом`якшує його покарання.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений характеризуються задовільно (а.п.48), на обліках у лікарів фтизіатра, психіатра, нарколога, не перебуває (а.п.44, 45,46), потерпілий претензій до нього не має та на суровому покаранні не наполягає, завдана правопорушенням шкода йому відшкодована.

Однак, обвинувачений ОСОБА_3 є особою, що раніше судима, знову скоїв злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, а тому наявність вищезазначеної обставини, що пом`якшує його покарання не може свідчити про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, у зв`язку з чим застосування, до обвинуваченого ОСОБА_3 ст.ст. 69,75 КК України є неможливим і виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, суд вважає необхідним призначити йому покарання виключно у вигляді реального обмеження волі, в межах передбачених санкцією даної статті, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено судово-товарознавчу експертизу, на суму 198 гривень (а.п.41), які підлягають стягненню з обвинуваченого в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Речові докази:
- договір про надання фінансового кредиту - залишити в матеріалах справи;

- мобільний телефон марки «Nоkіа С5-03» - залишити потерпілому ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, у сумі 198 гривень.

Копію вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1