У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/5637/17

№ 1-кс/183/823/17

06 листопада 2017 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному 04.11.2017 року до ЄРДР за № 0003573, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України, студенту 2 курсу Новомосковського технікуму НМетАУ, не працюючому, не одруженому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , згідно якого під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що 02 листопада 2017 року приблизно о 20.00 годині ОСОБА_9 разом з неповнолітнім ОСОБА_8 знаходились біля магазину «Київський», що розташований за адресою: вул. Київська, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, та під час усної бесіди у останніх виник спільний злочинний умисел, направлений на вбивство ОСОБА_10 з метою заволодіння майном останньої.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_9 , маючи при собі розкладний ніж, разом з ОСОБА_8 , який при собі мав кухонний ніж, направилися до будинку АДРЕСА_2 .

Прибувши 03 листопада 2017 року приблизно о 01.00 годині до вищевказаного домоволодіння ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 перелізли через паркан та проникли на його територію.

У подальшому ОСОБА_9 через незачинені вхідні двері проник до будинку та прослідував через зальну кімнату до дальньої кімнати будинку, а ОСОБА_8 в цей час через незачинені двері проник до підсобного приміщення вказаного домоволодіння.

Після цього, 03 листопада 2017 року приблизно о 01.05 годині до будинку зайшла ОСОБА_10 , яка у дальній кімнаті виявила ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_10 з метою заволодіння майном останньої, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, дістав з кишені свого одягу заздалегідь заготовлений розкладний ніж, та, тримаючи його у своїй правій руці, завдав ОСОБА_10 не менше п`яти ударів ножем в область грудної клітини та тулубу.

ОСОБА_10 , бажаючи уникнути подальшого спричинення їй тілесних ушкоджень, з метою покликати на допомогу, вибігла з будинку на подвір`я та в цей момент біля вхідних дверей дому її зустрів ОСОБА_8 , який, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_10 з метою заволодіння майном останньої, тримаючи у правій руці заздалегідь заготовлений кухонний ніж, завдав ОСОБА_10 не менше п`яти ударів ножем у область грудної клітини та тулубу. Після цього ОСОБА_10 впала на землю та перестала подавати ознаки життя, а ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 перенесли її до дальньої кімнати будинку та залишили на ліжку.

Смерть ОСОБА_10 настала в результаті гострої крововтрати, поранення серця, легень, печінки.

ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 03 листопада 2017 року приблизно о 01.20 годині, перебуваючи за вищевказаною адресою, доводячи свій спільний злочинний умисел до кінця, заволоділи мобільним телефоном марки «Леново», ноутбуком, двома бездротовими комп`ютерними мишами, електрочайником, феном для волосся, електричною праскою, шуруповертом, іграшковим гвинтокрилом, які знаходилися у будинку та належали ОСОБА_10 .

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 з місця злочину разом з викраденим майном втекли, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд.

04.11.2017 року о 16.15 годині неповнолітньому ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

04.11.2017 року ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0003573 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині з корисливих мотивів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий, згідно клопотання, вважає, що наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, з конфіскацією майна, тим самим усвідомлює факт призначення йому судом реального покарання у вигляді позбавлення волі, вчинив особливо тяжкий злочини із застосуванням насильства, за попередньою змовою групою осіб, заздалегідь планував вчинення злочину, а після його вчинення з місця злочину втік, що свідчить про те, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що неповнолітній підозрюваний ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, під час досудового розслідування встановлено свідка ОСОБА_11 , який входить до близького оточення підозрюваного, останній може незаконно впливати на нього.

Прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання та просив задовольнити його, оскільки, на його думку, наявні ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а, враховуючи особу підозрюваного, вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні вважав, що, враховуючи вік його підзахисного, а також його допомогу досудовому розслідуванню, можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний та його законний представник ОСОБА_5 просили суд не застосовувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, захисника, пояснення підозрюваного та його законного представника, слідчий суддя прийшла до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, яке віднесено законом до категорії особливо тяжких, що підтверджується наявними у слідства доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 03.11.2017 року; протоколом огляду трупа від 04.11.2017 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом огляду речей - квитанцій з ломбарду; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 ; протоколами огляду за місцем мешкання ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 ; лікарським свідоцтвом про смерть № 450 від 04.11.2017 року; протоколом затримання ОСОБА_8 , згідно якого 04.11.2017 року о 16.15 годині останнього затримано в порядку ст.. 208 КПК України.

При розгляді письмових доказів, наданих слідчим в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими, тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, обґрунтованою. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 , слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, визначений тим, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії особливо тяжких, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років з конфіскацією майна. Крім того, слідчий суддя вважає, що у ОСОБА_8 відсутні стійкі соціальні зв`язки, оскільки у останнього відсутній контроль за його поведінкою з боку батьків, це полягає в тому, що злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , було скоєно в нічний час, однак батьками не було здійснено ніяких заходів щодо недопущення перебування неповнолітнього в такий час поза межами місця мешкання без супроводу батьків, що свідчить про можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

У відповідності з вимогами ст.. 485 КПК України під час досудового розслідування та судового розгляду кримінальних правопорушень, вчинених неповнолітніми, крім обставин, передбачених статтею 91 КПК України, також з`ясовуються:

1) повні і всебічні відомості про особу неповнолітнього: його вік (число, місяць, рік народження), стан здоров`я та рівень розвитку, інші соціально-психологічні риси особи, які необхідно враховувати при індивідуалізації відповідальності чи обранні заходу виховного характеру. За наявності даних про розумову відсталість неповнолітнього, не пов`язану з психічною хворобою, повинно бути також з`ясовано, чи міг він повністю усвідомлювати значення своїх дій і в якій мірі міг керувати ними;

2) ставлення неповнолітнього до вчиненого ним діяння;

3) умови життя та виховання неповнолітнього;

4) наявність дорослих підбурювачів та інших співучасників кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею було з`ясовано, що підозрюваному ОСОБА_8 на момент кримінального правопорушення, в скоєнні якого він підозрюється, виповнилося 17 років. Зі слів підозрюваного, стан його здоров`я є задовільним, ні захисником, ні законним представником неповнолітнього підозрюваного слідчому судді не було надано доказів щодо спростування зазначеної інформації. Сам підозрюваний зазначив, що він усвідомлює те, в чому він підозрюється, розкаюється та співпрацює з органами досудового розслідування. Неповнолітній підозрюваний ОСОБА_8 повідомив слідчого суддю про те, що він мешкає разом з батьками, де мати домогосподарка, батько займається суспільно корисною працею. Крім того, разом з ними мешкають дві його старші сестри, одна з яких працює, інша навчається. Таким чином слідчий суддя вважає, що умови життя та виховання підозрюваного ОСОБА_8 є задовільними. Слідчий суддя також враховує, що кримінальне правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , скоєно за попередньою змовою групою осіб, де інший учасник є повнолітнім. Однак на теперішній час досудовим розслідуванням не надано доказів про роль кожного з учасників злочину, а тому слідчий суддя на даному етапі позбавлений можливості проаналізувати наявність підбурювача для підозрюваного ОСОБА_8 .

У відповідності до ч. 2 ст. 492 КПК України затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Під час судового розгляду слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, яке призвело до загибелі людини. Слідчим суддею також було встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Частиною 1 ст. 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, враховує положення ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме те, що санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років; вік та стан здоров`я підозрюваного, а саме те, що підозрюваний є неповнолітнім, однак слідчим суддею не отримано доказів про те, що саме неповнолітній вік міг зашкодити ОСОБА_8 розуміти наслідки своїх дій; крім того, слідчим суддею від сторони захисту не отримано доказів наявності у ОСОБА_8 будь-яких тяжких захворювань.

Розглядаючи питання про застосування у відношенні ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слід виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного вище ризику.

У відповідності з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. Тому слідчий суддя вважає, що у відношенні ОСОБА_8 відсутні підстави для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28 грудня 2017 року включно.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокурору Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та начальнику Дніпровської установи виконання покарань № 4 Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1