Справа № 159/3816/17
Провадження № 1-кп/159/340/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001613 від 08 липня 2017 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ Волинської області, українця, громадянина України, одруженого , з середньою освітою, тимчасово безробітного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що має судимості:

30.06.1999 року Нововолинським міським судом Волинської області за ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки та штрафу в розмірі 680 грн.; 31.01.2000 року Нововолинським міським судом Волинської області за ч.2 ст.141 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.43 КК України, приєднано невідбуте покарання за вироком від 30.06.1999 року та призначено до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі у ВТК з конфіскацією, звільнений 07.06.2003 року по відбуттю покарання;

07.05.2004 року Нововолинським міським судом Волинської області за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

02.08.2004 року Нововолинським міським судом Волинської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.71 КК України, частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 07.05.2004 року, призначено до відбуття 3 роки 2 місяці позбавлення волі, звільнений 17.08.2007 року по відбуттю покарання;

26.10.2009 року Нововолинським міським судом Волинської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, звільнений 14.05.2010 року по відбуттю покарання;

21.01.2011 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

23.03.2011 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком від 21.01.2011 року остаточно призначено до відбуття 4 роки позбавлення волі;

30.05.2011 року Нововолинським міським судом Волинської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком від 23.03.2011 року остаточно призначено до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 26.06.2015 року по відбуттю покарання;

27.02.2017 року Любомльським районним судом Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавленні волі строком на 1 рік;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
обвинувачений ОСОБА_4 ,07 липня 2017 року о 09 год. 38 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Ювін», що по вул. Косачів, 8, в м. Ковелі, діючи з умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав з жіночої сумки, що належить ОСОБА_5 та лежала за торгівельним прилавком, косметичку з тканини, яка для потерпілої майнової цінності не становить, всередині якої містились дві кулькові ручки, одна пара сережок з металу, які майнової цінності для потерпілої не становлять, а також гроші в сумі 4800 гривень, чим завдав, потерпілій ОСОБА_5 , майнової шкоди на суму 4800 гривень.

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, (злочин), передбачений ч.2 ст. 185 КК України.

Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованому йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. Показав, що 07 липня 2017 року він, знаходячись в магазині «Ювін» в м.Ковель викрав з жіночої сумки, яка належала потерпілій ОСОБА_6 косметичку в якій містились гроші в сумі 4800 грн., в чому щиро розкаюється.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину), погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення і винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинення кримінального правопорушення.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у повторному таємному викраденні чужого майна.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та особу винного у їх сукупності. Зокрема суд враховує ту обставину, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності та повторно скоїв аналогічний злочин.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

З урахуванням наведенного необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання, пов`язане з ізоляцією його від суспільства, призначене у межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Призначаючи покарання в мінімальному розмірі, суд приймає до уваги суму викраденого,позицію щодо покарання потерпілої, майновий та сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_4 ,його стан здоров`я.

Із зазначених вище обставин, суд не знаходить підстав для застосування ст.69 та ст. 75 КК України та призначення більш м`якого покарання передбаченого санкцією ч.2 ст.185 КК України.

Вироком Любомльського районного суду Волинської області від 27.02.2017 року обвинуваченого ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, а тому остаточне покарання підлягає обранню із врахуванням даного вироку.

З урахуванням наведеного, на переконання суду, саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Судові витрати за проведення експертизи відсутні.

Речові докази по справі підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 373-375 КПК України, суд

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбуте покарання за вироком Любомльського районного суду Волинської області від 27.02.2017 року остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один ) рік 3 (три) місяці .

Початок відбування покарання за даними вироком рахувати з 20 жовтня 2017 року.

Обрати запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу тримання під вартою.

Речові докази у справі: оптичний DVD-R диск з відеозаписами з камер спостереження в приміщенні магазину «Ювін» залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1