АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1947/17 Справа № 176/1673/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши, у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд послався на те, що ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати як необґрунтовану і незаконну, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно нього ст. 81 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що він приймає участь у трудовій діяльності установи, приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Відродження» та підготовка до звільнення», підвищує рівень свого розвитку шляхом відвідування бібліотеки, церкви, приймає активну участь в благоустрої установи.

Відповідно до ст. 402 КПК України інші сторони судового провадження заперечення на апеляційну скаргу не подавали.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, а апеляцію засудженого без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведення засудженим свого виправлення. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі. Кінець строку відбування покарання у ОСОБА_7 закінчується -05.12.2019 року.

Суд першої інстанції в ухвалі вказав, що сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, тобто відсутність стягнень, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_7 зазнає позитивних змін. Відбутий проміжок часу, як вказав суд, є недостатнім терміном для того, щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, згідно даних адміністрації установи виконання покарань де відбуває покарання засуджений ОСОБА_7 , він своєю поведінкою та зразковим ставленням до праці не довів свого виправлення, а сама по собі наявність 3 заохочень не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення, оскільки умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Згідно вимог ст. 81 КК України, крім врахування поведінки і ставлення до праці засудженого за весь період перебування у виправній установі, необхідно врахувати і дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину і його особу в цілому. ОСОБА_7 одружений, має 2 неповнолітніх дітей, раніше неодноразово судимий, скоїв злочин середньої тяжкості, має 3 заохочення та 3 стягнення. Тобто кількість стягнень та заохочень є рівнозначною, що не свідчить про те, що засуджений виправився, а свідчить про те, що схильний до антисоціальної поведінки.

Отже, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції стосовно того, що ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбуття покарання, не довів свого виправлення і тому районний суд обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання, оскільки в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого.

У зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, та підстав для задоволення апеляційної скарги, не вбачається.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно дострокове звільнення, - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4