Справа № 574/689/14-к
Провадження 1-кс/574/74/2014

УХВАЛА
Іменем України

01 липня 2014 року м. Буринь

Слідчий суддя Буринського районного суду Сумської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність заступника прокурора Сумської області ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в:

відповідно до ухвали колегії суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області від 29.05.2014 року, до Буринського районного суду надійшла для розгляду скарга ОСОБА_3 на бездіяльність заступника прокурора Сумської області ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 06.05.2014 року про вчинення кримінального правопорушення слідчим суддею Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_5 .. Мотивуючи свої вимоги скаржник зазначив, що 06.05.2014 року він звернувся до прокурора Сумської області із заявою, в якій повідомив про вчинення зазначеним слідчим суддею злочину передбаченого ч.2 ст.375 КК України, оскільки остання винесла завідомо неправосудне рішення, а саме ухвалу від 25.04.2014 року по справі №591/2819/14-к, якою відмовлено в задоволенні його скарги на бездіяльність службових осіб прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення суддею Сумського районного суду м. Суми ОСОБА_6 .. Однак прокурор належним чином не виконавши вимоги ст.214 КПК України, в порушення конституційних норм, не вніс зазначені в його заяві відомості до ЄРДР. Вважаючи таку бездіяльність неправомірною, просив зобов`язати прокурора внести відомості викладені в його заяві від 06.05.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу з викладених підстав підтримав, пояснивши, що на виконання ухвали Краснопільського районного суду Сумської області від 23.04.2014 року, прокуратурою Сумської області до ЄРДР внесено відомості щодо винесення завідомо неправосудного рішення слідчим суддею ОСОБА_5 та розпочато відповідне кримінальне провадження за ч.1 ст.375 КК України. Оскільки 25.04.2014 року цією суддею знову було винесено неправосудне рішення про відмову в задоволенні його скарги, яке не підлягає оскарженню, він звернувся до прокуратури Сумської області із новою заявою, в якій повідомив про вчинення злочину цією ж суддею. Однак йому знову було відмовлено у внесенні його заяви до ЄРДР не дивлячись на те, що за аналогічною заявою суд вже зобов`язував прокуратуру розпочати кримінальне провадження. Вважав, що таким чином його фактично позбавили права на справедливий суд, а прокурор порушив вимоги ст.214 КПК України, направивши йому повідомлення від 19.05.2014 року про те, що його заява не містить викладення обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень суддею ОСОБА_5 .. Крім того, в доповненні до своєї скарги 01.07.2014 року також вважав, що заступник прокурора Сумської області знову не виконала вимоги ст.214 КПК України, адже відмовила у внесенні його заяви до ЄРДР і щодо судді Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_7 за фактом прийняття останнім неправосудного рішення у справі №591/2379/14-ц від 21.05.2014 року, у зв`язку з чим просив зобов`язати прокуратуру Сумської області внести до ЄРДР і ці відомості, прийнявши рішення у відповідності до ст.214 КПК України.
Прокурор, бездіяльність якого оскаржується в судове засідання не з`явився. З прокуратури Сумської області надійшло повідомлення про розгляд скарги без участі їхнього представника.
Вислухавши доводи скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено вичерпний перелік осіб, які мають право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність прокурора, слідчого на досудовому розслідуванні. Зокрема, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення рішення слідчого про закриття кримінального провадження, може бути оскаржено - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і є предметом оскарження в порядку ст.303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Тобто, виходячи зі змісту ст.214 КПК України та п.1.2 Розділу ІІ «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, заява про кримінальне правопорушення повинна також містити зазначені відомості.
В судовому засіданні встановлено, що 06.05.2014 року ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Сумської області із заявою, якою повідомив, що слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_5 25.04.2014 року прийняла завідомо неправосудну ухвалу по справі №591/2819/14-к, якою відмовила в задоволенні його скарги на бездіяльність службових осіб прокуратури Сумської області, яка полягала в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення щодо прийняття неправосудного рішення суддею ОСОБА_6 , які були викладені в його заяві від 10.04.2014 року.
22.05.2014 року скаржник отримав листа №17-31192-14 від 19.05.2014року з прокуратури Сумської області за підписом заступника прокурора Сумської області ОСОБА_4 , з якого вбачається, що його заява від 06.05.2014 року розглянута, однак підстав для внесення відомостей, викладених в ній, до ЄРДР не має, оскільки заява не містить викладу обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень суддею.
Однак вважаю, що така відмова прокурора щодо внесення заяви ОСОБА_3 до ЄРДР суперечить вимогам ч.1 ст.214 КПК України.
Зокрема зазначеною кримінально-процесуальною нормою встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з буд-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Між тим, як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Сумської області із заявою, в якій він ставить питання про відкриття кримінального провадження щодо постановлення конкретною особою, слідчим суддею, на його думку неправосудної ухвали, зазначаючи дату її прийняття та номер судової справи.
Тобто фактично заява скаржника є заявою про кримінальне правопорушення, однак відповідальні особи прокуратури Сумської області не вжили жодних заходів для прийняття рішення в порядку ст.214 КПК України, як і не знайшли підстав для приєднання цієї заяви до вже відкритого кримінального провадження №0000081, у зв`язку з чим в цьому вбачається їх бездіяльність.
В силу ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.
Дотримання зазначених положень Конституції вимагають і загальні засади кримінального провадження визначені в ст.7 та ч.1 ст.9 КПК України.
Отже за викладених обставин, вважаю, що скарга ОСОБА_3 в цій частині підлягає задоволенню.
Разом з тим, в ході судового засідання скаржник доповнив свої вимоги та просив зобов`язати прокуратуру Сумської області прийняти рішення у відповідності до вимог ст.214 КПК України і щодо його заяви за фактом винесення неправосудного рішення суддею Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_7 та з приводу неправомірних дій інших службових осіб прокуратури Сумської області, оскільки станом на 26.06.2014 року він отримав з прокуратури Сумської області два листа: від 17.06.2014 року №17-3192-14 та від 20.06.2014 року №17-3192-14, з яких вбачається, що підстав для внесення його заяви до ЄРДР немає.
Даючи оцінку доводам скаржника приходжу до наступних висновків.
Зокрема, із системного аналізу кримінально-процесуальних норм щодо підсудності розгляду скарг та кримінальних проваджень вбачається, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, розглядаються у межах територіальної юрисдикції суду, де було прийнято оскаржуване рішення, вчинено дії чи бездіяльність відповідною службовою особою.
При цьому ст.34 КПК України визначені виключення, коли скарга чи кримінальне провадження, при певних обставинах, передається на розгляд іншого суду.
Саме виходячи з приписів цієї статті, ухвалою колегії суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області від 29.05.2014 року, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність заступника прокурора Сумської області ОСОБА_4 щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення суддею ОСОБА_5 була передана на розгляд до Буринського районного суду.
Таким чином всі інші вимоги ОСОБА_3 , які виходять за межі цієї скарги, не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею Буринського районного суду, тобто територіально не підсудні йому, а отже не підлягають розгляду в цьому суді.
Доповнивши в судовому засіданні свої вимоги, які є не можуть бути предметом розгляду в цьому суді, скаржник фактично позбавив можливості слідчого суддю прийняти рішення щодо повернення йому скарги ще на стадії заведення судового провадження.
При цьому частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого прокурора; зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити дію та відмову у задоволенні скарги.
Тобто, процесуальним законом не врегульовано питання прийняття рішення на стадії розгляду скарги, у випадку доповнення скарги вимогами, що не можуть бути розглянуті в цьому суді. Але відмова у задоволенні цих вимог у зв`язку з їх непідсудністю, прямо порушить право скаржника на справедливий суд, яке гарантовано Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки таке рішення слідчого судді не підлягає оскарженню в силу ст.309 КПК України.
Разом з тим, ч.6 ст.9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, якою зокрема передбачено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень , дій чи бездіяльності.
З огляду на зазначене, враховуючи зміст положень ч.6 ст.9 КПК України, вважаю можливим при прийнятті рішення щодо скарги ОСОБА_3 , в частині оскарження бездіяльності службових осіб прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відносно судді Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_7 та інших осіб прокуратури Сумської області, застосувати вимоги ч.2 ст.304 КПК України, а саме повернути скаргу в цій частині скаржнику, оскільки вона не підлягає розгляду в цьому судові, роз`яснивши право на її оскарження в цій частині відповідно до вимог ч.2 ст.309 КПК України.
Керуючись ст.ст. 9, 214, 303, 306-307, 309, 372, 376, 392 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчий суддя,-

У х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Зобов`язати відповідальних осіб прокуратури Сумської області прийняти рішення в порядку ст. 214 КПК України, організувавши внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві ОСОБА_3 від 06 травня 2014 року.
Скаргу ОСОБА_3 , в частині оскарження бездіяльності службових осіб прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно судді Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_7 , повернути скаржнику, оскільки скарга в цій частині не підлягає розгляду в цьому судові.
Ухвала, в частині зобов`язання відповідальних осіб прокуратури Сумської області прийняти рішення в порядку ст. 214 КПК України по заяві ОСОБА_3 від 06 травня 2014 року, оскарженню не підлягає.
Ухвала, в частині повернення скарги ОСОБА_3 , якою оскаржується бездіяльність службових осіб прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно судді Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_7 , може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Сумської області. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 03.07.2014 року

Слідчий суддя ОСОБА_1