СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр.№1-кс/759/541/18
ун.№759/1961/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2018 року м. Київ
слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю: слідчого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
13.02.2018 до суду надійшло клопотання слідчого УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, вилучене 21.10.2016 за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 2Б, яке належить ТОВ «ТОРІ-ЕКСПО», а саме: склотремачі в кількості 1347 шт., скляні панелі в кількості 305 шт., трубок в кількості 1494 шт., конекторів в кількості 411 шт.
Клопотання обґрунтоване наступним.
В ході досудового розслідування встановлено, що до Святошинського УП ГУНП у м. Києві 14.10.2016 надійшло повідомлення про те, що посадові особи ТОВ «ТОРІ-ЕКСПО» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Крижанівського, 4, оф. 310, шляхом обману та зловживаючи довірою заволоділи чужим майном, що належить ТОВ «Конструктів Клік» в особливо великих розмірів.
Так, 21.10.2016 під час проведення огляду за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 2Б вилучено модульно-виставочна система у складі: склотремачі в кількості 1347 шт., скляні панелі в кількості 305 шт., трубок в кількості 1494 шт., конекторів в кількості 411 шт. та іншого устаткування.
Зазначене вище майно, 21.10.2016 вилучено протоколом огляду та у подальшому на підставі ухвали слідчого судді Святошинського району м. Києва накладено арешт. Вказане вище майно вилучено на законних підставах та має статус речового доказу. Підстав для його повернення власнику, у віддані якого воно перебувало, як зазначає слідчий, на даний час не вбачається.
Законність накладення арешту зокрема, був предметом дослідження Апеляційним судом м. Києва, який 02.12.2016 виніс ухвалу суду м. Києва від 28.10.2016 про накладення арешту та у апеляційній скарзі директора ТОВ «ТОРІ-ЕКСПО» ОСОБА_6 залишено без задоволення.
05.12.2017 ухвалою слідчого судді Святошинського району м. Києва ОСОБА_9 задоволено клопотання адвоката ОСОБА_10 , який являється представником ТОВ «ТОРІ-ЕКСПО» та скасовано арешт на майно вилучене в ході проведення огляду від 21.10.2016, на який було накладено ухвалою слідчого судді Святошинського району м. Києва від 28.10.2016.
В ході проведення досудового розслідування, встановлено, що 10.09.2015 зареєстровано в Державному реєстрі патентів України патент на корисну модель № НОМЕР_1 , а саме: з`єднувальний вузол каркасної системи відповідно до Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» винахідником та власником зазначено в патенті ОСОБА_11 .
Також, 10.09.2015 зареєстровано в Державному реєстрі патентів України патент на корисну модель № НОМЕР_2 , а саме: каркасна система відповідно до Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» винахідником та власником в патенті ОСОБА_11 .
Крім цього, 03.11.2016 отримано висновок експерта №1130 за результатами проведення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності в якому було зазначено про те, що: 1. У конструкції, яку виробляє та використовує у своїй господарській діяльності ТОВ «Торі-Експо», використовується кожна ознака, включена до незалежного пункту формули корисної моделі за патентом України №101479; 2. У з`єднувальних вузлах конструкції для монтажу скляних панельних елементів, яку виробляє та використовує у своїй господарській діяльності ТОВ «Торі-Експо», використана кожна ознака включена до незалежного пункту формували корисної моделі за патентом України №101480.
Як зазначає слідчий, вилучене 21.10.2016 майно, на яке необхідно накласти арешт, містять відомості, які можуть бути доказами під час судового розгляду шляхом подальшого проведення криміналістичних досліджень, проведення експертизи об`єктів, а інші відомості про обставини вчиненого кримінального правопорушення, які потребують виявлення та фіксації для виконання завдань кримінального провадження, у зв`язку чим звернувся до суду з даним клопотанням.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Зазначена норма встановлює вичерпний перелік осіб, на майно яких може бути накладено арешт це 1) підозрюваний; 2) обвинувачений; 3) особи, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
За таких обставин, відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, оскільки не надано доказів того, що дане майно імпортується злочинним шляхом, в силу ст. 170 КПК України.
Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Згідно наведеної норми, другою умовою для накладення арешту є те, що майно особи, яка відповідає вимогам ч. 1 ст. 170 КПК України, відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, яке їх було повністю або частково перетворено.
Слідчим не надано жодних доказів того, що майно, на яке він просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
У силу наведеної норми, арешт може бути накладений з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову на майно, що перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
У даному випадку клопотання про арешт майна подане виключно з метою виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Проте, на даний час цивільного позову в кримінальному провадженні не подано, санкція ч. 1 ст. 190 КК України не передбачає конфіскації майна, майна не має процесуального статусу підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а тому відсутні правові підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
У силу ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки слідчим не доведено необхідності та обґрунтованості арешту майна.
Керуючись ч. ч. 1, 2 ст. 170, ч. ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя Святошинського
районного суду м. Києва ОСОБА_1