справа № 165/384/18
провадження №1-кс/165/230/18

Нововолинський міський суд Волинської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2018 року м. Нововолинськ
Слідчий СВ Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП України у Волинській області, капітана поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене з прокурором Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 13.02.2018 року приблизно о 20.00 год., діючи повторно, керуючись прямим умислом, корисливим мотивом та метою відкритого заволодіння чужим майном, перебуваючибіля будинку № 15 проспекту Дружби, м. Нововолинська, висловив прохання потерпілому ОСОБА_9 про передачу його барсетки з метою переглянути її вміст, а в подальшому, ігноруючи вимоги потерпілого ОСОБА_9 повернути його майно, побіг із барсеткою в напрямку перехрестя вул. Св. Володимира та проспекту Дружби м. Нововолинська, таким чином відкрито викрав вказану барсетку, яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, в якій знаходились грошові кошти в сумі 1000 гривень, мобільний телефон марки «LEAGOO M8 Pro» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , згідно висновку товарознавчої експертизи № 79 від 01.03.2018 вартість даного телефона становить 1773,02 гривня, з встановленою сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Life» № НОМЕР_3 вартістю 25 гривень, на рахунку якої були кошти в сумі 2 гривні, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2800 гривень 02 копійки.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 - ч.2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
У відповідності до вимог ст.ст. 276, 277 КПК України 29 березня 2018 року неповнолітньому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Слідчий вказує, що вина неповнолітнього ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:
-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ;
-Протоколом допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фото за участю потерпілого ОСОБА_9 ;
-Протоколом обшуку, яким вилучено документи на ім`я потерпілого.
-Іншими матеріалами кримінального провадження.
Слідчий зазначає, що є підстави вважати, що неповнолітній підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлені ризики, передбачені у п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема це можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В обґрунтування ризику, передбаченому у п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, не зважаючи на наявність матері, постійного житла за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваний по місцю проживання не проживає, навчального закладу, де навчається ЗОШ с. Грибовиця, Іваничівського району,не відвідує, ніхто з членів сім`ї, педагогів на його поведінку не має впливу, підтримує зв`язки з особами схильними до вчинення злочинів, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та у разі визнання винуватим його у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, особа підозрюваного молодого віку, а тому він може мати намір переховуватись від слідства та суду, задля уникнення кримінальної відповідальності.
В обґрунтування ризику, передбаченому у п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що перебуваючи на свободі та вільно проводячи дозвілля неповнолітній ОСОБА_5 буде мати можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків, які у повному обсязі не допитані на даний момент, примушуючи їх давати неправдиві показання чи змінити їх. Крім того є підстави вважати, що ОСОБА_5 вчинив ряд інших тяжких злочинів, у яких жодній особі на даний час не повідомлено про підозру, однак є достатні підстави вважати, що неповнолітній ОСОБА_5 причетний до вчинення цих злочинів.
В обґрунтування ризику, передбаченому у п.5 ч.1 ст. 177 КПК України слідчий зазначає, що ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень скоєних на території м. Нововолинська ( 2 епізоди грабежу, що мали місце 09.10.2017 та 13.10.2017) та Іваничівського району ( 3 епізоди крадіжки з проникненням до іншого приміщення, що мало місце з в ніч 24.12.2017 на 25.12.2017, в ніч 27.12.2017 на 28.12.2017, з 29.12.2017 по 02.01.2018),при цьому розраховуючи на безкарність та уникнення від кримінальної відповідальності продовжував свою злочинну діяльність протягом значного періоду часу, а тому перебуваючи на свободі він може вчинити ряд інших кримінальних правопорушень.
Слідчий вказує, що кількість вчинених неповнолітнім ОСОБА_5 злочинів та незначний проміжок часу між ними свідчать про сформовану у підозрюваного стійку установку на продовження злочинної діяльності та сподівання на уникнення кримінальної відповідальності, а тому перебуваючи на свободі, він може вчинити ряд інших кримінальних правопорушень, в тому числі корисливих, задля отримання джерел для існування.
Вищевказане обґрунтовує встановленими слідством обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України, а саме тим, що:
-наявні вагомі докази про вчинення кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких;
-у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років;
-ОСОБА_5 молодого віку, не відвідує навчальний заклад, ніщо його не утримує в с. Грибовиця Іваничівського району, мати не має на нього впливу;
-підозрюваний вчиняє корисливі злочини для отримання доходів на власні потреби;
-щодо ОСОБА_5 розглядаються кримінальні провадження в Нововолинському міському суді та Іваничівському районному суді за вчинення умисних корисливих злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний має можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому є необхідність в обранні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам. Слідчий вважає, що жоден інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вважає, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину ОСОБА_5 , і з огляду на наявність обґрунтованої підозри та наявних ризиків, що існують на даній стадії досудового розслідування провадження, зокрема можливість вчинення нових злочинів, перешкоджання слідству іншим чином, просить задовольнити клопотання слідчого і застосувати до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів, вважає, що з врахуванням негативної характеристики неповнолітнього ОСОБА_12 за місцем його навчання у школі села Грибовиця та продовження вчиняти злочини і спілкуватися з особами, які причетні до вчинення кримінальних правопорушень, не бажання проживати по місцю реєстрації, стосовно ОСОБА_5 доцільно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 , та його захисник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 є неповнолітнім, не судимим, має постійне місце проживання у жилому будинку з матірю та братами, де створені задовільні умови, з 25.04.2017 року переведений на індивідуальний план навчання на дому. Захисник наголосив, що обирати найсуворіший запобіжний захід неповнолітньому з врахуванням лише ризику, зокрема оголошення підозри у вчиненні нових злочинів на даний час недостатньо і вважає, що наявний ризик цілком може убезпечити більш мякий запобіжний захід. Неповнолітній підозрюваний ОСОБА_5 просив не обирати стосовно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, і запевнив суд, що більше не буде вчиняти протиправних діянь та має бажання продовжити індивідуальні заняття по місцю проживання з метою отримання освіти.
Законний представник неповнолітнього - мати ОСОБА_6 пояснила, що для сина створені всі умови по місцю проживання, але вона не вірить у те, що син припинить вчиняти злочини, будучи не ізольованим.
Соціальний педагог в судовому засіданні зазначила, що неповнолітній ОСОБА_5 опинився у складних життєвих обставинах і на даний час за місцем проживання його родини стосунки між матірю та неповнолітнім не відповідають стандартам, які зазвичай панують у благополучних сімях.
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК та розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до п."с" ч.1, ст.5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод для обрання або для зміни запобіжного заходу - тримання під вартою необхідна наявність підстав вважати, що дана особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, буде намагатися, або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень або перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому враховується тяжкість вчинених злочинів, вік підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інше.
Таким чином, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд не може обґрунтовувати прийняття такого рішення виключно тяжкістю покарання, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення без належного з`ясування наявності у кримінальному правопорушенні хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 194 ч.4 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що не доведено наявність ризику, передбаченого п.1, п. 3 ст.177 КПК України, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, та те, що ОСОБА_5 буде мати можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків.
Відповідно до ч. 2 ст. 492 КПК України, затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а саме останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи те, що підозрюваний є неповнолітнім, раніше не судимий та перебуває під наглядом у Волинській обласній психіатричній лікарні №1 м. Луцька з діагнозом: не соціалізований розлад поведінки, а також враховуючи, що існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, - вчиняти інші кримінальні правопорушення, беручи до уваги той факт, що при розгляді клопотання прокурор не довів, що більш м`які запобіжні заходи будуть недостатні для запобігання встановленого ризику, суд не вбачає достатніх підстав для застосування до неповнолітнього найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою та дійшов до висновку про можливість на даному етапі досудового розслідування провадження застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за наявним у ОСОБА_5 постійним місцем проживання. При цьому суд враховує, що ОСОБА_5 немає необхідності залишати місце проживання, оскільки навчається за індивідуальним планом не у приміщенні школи, а по місцю проживання.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст 176-179, 181, 184,193,194 196, 197, 202, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту і зобов`язати ОСОБА_5 не залишати місце постійного проживання за вказаною адресою.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та мешкає без дозволу слідчого, прокурора та суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
Контроль за виконанням ухвали покласти на Іваничівське відділення ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області.
Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту становить 60 днів до 01 червня 2018 року.

На ухвалу, протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області.

Копію ухвали вручити підозрюваному, законному представнику негайно, після її проголошення.

Слідчий суддя підпис

Згідно з оригіналом

Слідчий суддя ОСОБА_13