справа № 710/1142/16-к
провадження № 1-кп/691/61/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту

16 січня 2018 року м. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище, клопотання прокурора, за матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2016 року за №0000357, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.289, ч.1 ст.309 КК України, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

на виконання ухвали апеляційної інстанції, з 21.08.2017 року в провадженні суду перебувають вищенаведені матеріали кримінального провадження, які зупинені у зв`язку з оголошенням обвинуваченого ОСОБА_4 в розшук.

16.01.2018 року працівником поліції обвинуваченого ОСОБА_4 розшукано і доставлено до суду, та вирішено питання про відновлення провадження.

Прокурор заявив клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та перенесення підготовчого судового засідання, з повідомленням інших учасників судового провадження.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України, що є тяжким злочином, і його дії представляють собою суспільну небезпеку. Ухиляючись від суду, присутність якого при розгляді кримінального провадження є обов`язковою, обвинувачений позбавляє суд прийняти рішення за матеріалами кримінального провадження №0000357 від 27.05.2016 року, що в суді перебувають з 04.10.2016 року. Неявка обвинуваченого до суду, мала місце і в ході судового розгляду даного провадження Звенигородським районним судом Черкаської області. При обранні запобіжного заходу врахувати, що обвинувачений з метою уникнення справедливого судового розгляду по справі умисно уникає, тим самим не з`являється до зали судових засідань, та маючи можливість спілкуватися з ОСОБА_5 жодного разу не повідомив суд про причини своєї неявки та можливі об`єктивні підстави, також з метою уникнення покарання може впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомі адреси проживання свідка та потерпілого, які озвучувалися прокурором у попередніх судових засіданнях, враховуючи наявність ризиків, що встановлені під час досудового слідства, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В порядку обговорення прокурор підтримав внесення клопотання, з підстав, що наведені в клопотанні, обвинувачений ОСОБА_4 заперечив, клопотав про застосування більш м`якого запобіжного заходу, та вказав, що постійно перебував за адресою місця проживання, але ні судових викликів, ні працівників поліції, при виконанні примусового проводу, не бачив, спілкувався з ОСОБА_5 , надалі буде з`являтися до суду.

Заслухавши доводи прокурора, обвинуваченого, вивчивши наявні матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, та згідно п.9 ч.2 ст.131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Тримання під вартою, відповідно до п.5 ч.1 ст.176 КПК України, є запобіжним заходом, що застосовується під час судового провадження судом за клопотанням прокурора ч.4 ст.176 КПК України.

За нормами ст.178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я обвинуваченого, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, та інші.

Вбачається, за матеріалами провадження, дії ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акта, кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в приміщення, та матеріали кримінального провадження №0000357 від 27.05.2016 року на розгляді в суді перебувають з 04.10.2016 року, при цьому, в провадженні Городищенського районного суду Черкаської області з 21.08.2017 року.

07.11.2017 року, через неявку обвинуваченого ОСОБА_4 до суду, та відсутності інформації щодо поважності неприбуття, до обвинуваченого застосовано примусовий привід.

Згідно наданих матеріалів, на виконання ухвали суду про примусовий привід обвинуваченого, за повідомленням працівника поліції, ОСОБА_4 по місцю проживання відсутній та встановити точне місце знаходження не представилося можливим.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що кореспонденція, судові виклики, адресована обвинуваченому, за наявною в розпорядженні суду адресою, повертається без вручення, ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, вважаю, що прокурор дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на особу обвинуваченого.

Отже, ризик переховування від суду, незаконний вплив на свідків та потерпілих, що наведені прокурором в обґрунтування заявленого клопотання, є наявним, і до обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно застосувати заходи забезпечення кримінального провадження.

За нормами ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першої цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш суровим запобіжних заходом є тримання під вартою - ч.3 ст.176 КПК України.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, враховую, що ні на досудовому розслідуванні, ні в суді, незважаючи на неодноразові неявки обвинуваченого ОСОБА_4 до суду, питання про обрання того чи іншого запобіжного заходу не ставилося, як і відсутні будь-які дані щодо належного повідомлення особи про час і місце судового засідання, щодо причин невиконання примусового приводу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 повідомляє, що є зареєстрований та проживаючий в АДРЕСА_1 , і саме за цією адресою був розшуканий, судових викликів не отримував.

За нормами ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється/обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи викладені обставини сукупно, особу обвинуваченого, характер висунутого обвинувачення, неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, відсутність достатньо вагомих аргументів на необхідність застосування запобіжного заходу, саме, у вигляді тримання під вартою, приходжу до висновку про відмову у задоволенні клопотання, та обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, виконання ним процесуальних обов`язків, так як, на даний час, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, і буде співрозмірним із тяжкістю вчиненого.

Керуючись ст. ст. 315, 131, 176 - 178, 181, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Обрати обвинуваченому, в кримінальному провадженні №0000357 від 27.05.2016 року, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Векнине, Катеринопільського району, Черкаської області, громадянину України, українцю, не працюючому, не одруженому,

запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, заборонивши залишати, визначене судом, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме,

обов`язок утримуватися від спілкування у будь-якій формі зі свідками, потерпілими, обвинуваченим ОСОБА_5 ;

зобов`язати прибувати до суду, прокурора за кожною їх вимогою.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло особи за адресою: АДРЕСА_1 , вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 , негайно, прибути до місця відбування, визначеного судом, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала залишається в силі, з дня її постановлення, до 16.03.2018 року.

Ознайомити обвинуваченого ОСОБА_4 під розпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали покласти на Шполянське ВП Смілянського ВП ГУ Національної поліції в Черкаській області, та контроль на Городищенський відділ Смілянської місцевої прокуратури.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1