Справа № 159/1514/14-к
Провадження № 1-в/159/153/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника Ковельського міськрайонного відділу з питань пробації Західного МРУ з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ України ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. заяву засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з актом амністії,
ВСТАНОВИВ:
До Ковельського міськрайсуду Волинської обл. 29.09.17 р. надійшла вказана вище заява засудженого, обґрунтована тим, що він 27.05.14 р. був засуджений за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 р. позбавлення волі з двохрічним іспитовим строком. 13.08.14 р. за вироком апеляційного суду Волинської області вказаний вище вирок суду першої інстанції було скасовано у частині призначеного покарання та призначено йому за ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 3 р. обмеження волі; в решті - вирок суду першої інстанції залишено без змін. Ухвалою Рівненського райсуду Рівненської області від 15.09.16 р. на підставі ст. 82 КК України невідбуту частину строку покарання йому було замінено виправними роботами на строк 1 р., 05 міс. 09 дн. з відрахуванням 20 % від зарплати в доход держави. Зазначає про свою згоду на застосування щодо нього ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році».
В судове засідання заявник не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Попередньо подав до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутності, зазначивши, що заяву підтримує, просить заяву задовольнити.

Представник органу з питань пробації у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечила та суду пояснила, що і відділ готував документи на подання відповідного подання з огляду на те, що покарання у виді виправних робіт відбуто засудженим більше половини, однак, всі необхідні документи ще не було зібрані. Засуджений, дійсно, відбув не менше половини покарання у виді виправних робіт, має двох малолітніх дітей, є підстави для задоволення заяви.

Інші особи, які є такими, що беруть участь у справі, в судове засідання також не з`явились, хоча належно повідомлені. Про причини неявки суду не повідомили.

Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з`явились.
Заслухавши думку прокурора, яка вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення; пояснення представника органу з питань пробації, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, матеріали особової справи № 03/2016 р., суд приходить до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення.
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, та які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, зазначені у ст. 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Та обставина, що за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 27.05.14 р. заявник був засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 р. позбавлення волі з іспитовим строком 2 р., стверджується копією вироку суду (т. 1, а. с. 285 288).
Однак, вироком Апеляційного суду Волинської області від 13.08.14 р. було скасовано вирок Ковельського міськрайсуду Волинської області від 27.05.14 р., що був залишений без змін за ухвалою ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.02.15 р., вирок суду першої інстанції було скасовано лише в частині призначеного покарання та заявник був засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 3 р. обмеження волі, що стверджується копіями вказаних вище судових рішщень (т. 1, а. с. 322, 323, т. 2, а. с. 33 - 36).
Згідно з копією ухвали Рівненського райсуду Рівненської області від 15.09.16 р., що набрала законної сили 22.09.16 р., заявникові було замінено невідбуту частину покарання у виді обмеження волі строком 1 р., 05 міс., 09 дн. обмеження волі на виправні роботи з відрахуванням 20 % заробітку в дохід держави.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Злочин, за вчинення якого було засуджено заявника, належить до тяжких умисних злочинів «Стаття 121. Умисне тяжке тілесне ушкодження», за вчинення цього злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Відповідно до копій свідоцтв про народження: серії НОМЕР_1 , виданого 10.11.10 р. відділом ДРАЦС по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області; серії НОМЕР_2 , виданого 25.03.14 р. відділом ДРАЦС по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського МРУЮ Волинської області, у засудженого є двоє неповнолітніх (малолітніх) дітей, відповідно, дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які неповнолітніми є і на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до листа № 279 1. 20 від 04.10.17 р. служби у справах дітей виконкому Ковельської міськради Волинської області, засуджений не позбавлявся батьківських прав щодо двох свої вказаних вище неповнолітніх дітей.
Відповідно до даних довідки ДІЗ ГУ НП у Волинській області № УП/В/7/3 882 від 18.09.17 р., дані про вчинення засудженим нового злочину, відсутні.
З матеріалів особової справи щодо засудженого вбачається, що за час відбування покарання у виді виправних робіт він належно виконував покладені на нього судом обов`язки, за станом на дату набрання законної сили Законом України «Про амністію у 2016 році», відбув половину призначеного покарання. На даний час термін відбування покарання не закінчився.
Тому заяву слід задовольнити, звільнити засудженого від покарання відповідно до акту амністії.
На підставі наведеного, керуючись ст. 537 КПК України, п. «в» ст. 1, ст. ст. 4, 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд
У Х В А Л И В:
Заяву задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відбування покарання у виді виправних робіт, що він відбуває відповідно до вироку Ковельського міськрайсуду Волинської області від 27.05.14 р. з врахуванням вироку апеляційного суду Волинської області від 13.08.14 р. та ухвали Рівненського райсуду Рівненської області від 15.09.16 р., у зв`язку з актом амністії на підставі п. «в» ст. 1, ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської обл. через Ковельський міськрайонний суд Волинської обл. на протязі 7 (семи) діб з дня її винесення.
Головуючий:ОСОБА_1