Справа № 635/4815/14-к
Номер провадження 1-кп/635/44/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2017 року с. Покотилівка.
Харківський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 03.01.2014 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. ВолодимирВолинський, Волинської області, громадянина України, військовозобов`язаний, раніше не судимий, працює сторожем в приватному підприємстві «Т.С.О.», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 317 КК України,

в с т а н о в и в:
06.02.2014 приблизно о 14 год. 20 хв., в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки без затримання, проведеної на підставі постанови прокурора Харківської міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері, особі, котрій було доручено проведення оперативної закупки під псевдонімом « ОСОБА_6 », ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні гаражу АДРЕСА_2 , збув полімерний пакунок з порошкоподібною речовиною білого кольору та паперовий пакунок з речовиною рослинного походження коричневого кольору у твердому стані за гроші в сумі 500 гривень НБУ, який придбав при невстановлених в ході досудового розслідування обставин у невстановленої в ході досудового розслідування особи.

Того ж дня, о 14 год. 40 хв., « ОСОБА_6 » добровільно видав працівникам міліції раніше придбані ним у ОСОБА_5 полімерний пакунок з порошкоподібною речовиною білого кольору та паперовий пакунок з речовиною рослинного походження коричневого кольору у твердому стані. Згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВСУ в Харківській області № 290 від 13.02.2014 року речовина масою: 0,6780 гр., є особливо небезпечним наркотичним засобом смолою канабісу, масою в перерахунку на суху речовину - 0,6461 гр.

Таким чином, ОСОБА_5 всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбав та зберігав з метою збуту та збув «смолу канабісу», що віднесена до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг котрих заборонений, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

Крім того, 22 квітня 2014 року приблизно о 17.00 год., в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, проведеної на підставі постанови прокурора Харківської міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері, особі, котрій було доручено проведення оперативної закупки під Псевдонімом « ОСОБА_6 », ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись біля будинку № 5/9 по вулиці Квартальній, що поряд з супермаркетом «Мобіль» смт. Пісочин, Харківського району, Харківської області, і збув паперовий пакунок з речовиною рослинного походження зеленого кольору І за гроші в сумі 400 гривень НБУ, який придбав при невстановлених в ході досудового розслідування обставин у невстановленої в ході досудового розслідування особи.

22.04.2014 ОСОБА_5 був затриманий працівниками міліції. Після затримання у ОСОБА_5 під час обшуку вилучено грошові кошти в сумі 450 грн., а на ватні тампони було здійснено змиви з пальців рук.

Згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВСУ в Харківській області 57 від 25.04.2014 року, встановлено, що «на поверхні грошових купюр сумою 400 гривень, на поверхні грошової купюри номіналом 50 гривень, на поверхні ватних тампонів зі змивами з долоней рук ОСОБА_5 і на фрагменті аркуша паперу, який представлено у якості зразка помітки грошових купюр, присутні нашарування спеціальної хімічної речовини, яка люмінесціює жовто-зеленим кольором. Необхідно зауважити, що на поверхні грошової купюри номіналом 50 гривень присутні поодинокі нашарування спеціальної хімічної речовини на окремих ділянках купюри, у той час, як на грошових купюрах сумою 400 гривень присутні більш інтенсивні нашарування. Спеціальна хімічна речовина, що виявлена на поверхні грошових купюр сумою 400 гривень, спеціальна хімічна речовина, що виявлена на поверхні грошової купюри номіналом 50 гривень, спеціальна хімічна речовина, що виявлена на поверхні ватних тампонів зі змивами з долоней рук ОСОБА_5 , мають спільну родову належність між собою, а також зі спеціальною хімічною речовиною, яка представлена у якості зразка помітки грошових купюр на поверхні фрагменту аркуша паперу білого кольору».

Того ж дня, о 17 год. 08 хв., « ОСОБА_6 » добровільно видав працівникам міліції раніше придбаний ним у ОСОБА_5 паперовий пакунок з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВСУ на Південній залізниці № 77 від 23.04.2014 являється особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 3,11 гр.

Таким чином, ОСОБА_5 в супереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбав та зберігав з метою збуту та збув «канабіс», що віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг котрих заборонений, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

Крім того, 06.02.2014 в період часу з 14 год. 15 хв. до 14 год. 25 хв., в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки без затримання, проведеної на підставі постанови прокурора Харківської міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 ГБК «Мобіль», що по вул. Технологічній смт. Пісочин Харківського району, Харківської області, за грошові кошти в сумі 500 гривень, призначені для проведення оперативної закупки особливо небезпечного наркотичного засобу збув « ОСОБА_6 » речовину рослинного походження коричневого кольору в твердому стані, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи НДЕКЦ при ГУМВСУ в Харківській області № 290 від 13.02.2014 - є особливо небезпечним наркотичним засобом - смолою канабісу, масою в перерахунку на суху речовину 0,6461 гр., при цьому, усвідомлюючи, що надає місце для незаконного вживання наркотичного засобу, запропонував « ОСОБА_6 » спробувати вказаний наркотичний засіб перед його придбанням у гаражному приміщенні за вищевказаною адресою. На що останній дав свої згоду та вжив раніше придбаний ним особливо небезпечний наркотичний засіб смолу канабісу шляхом куріння.

Таким чином, ОСОБА_5 всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», надав приміщення з метою незаконного вживання наркотичного засобу «смоли канабісу», що віднесена до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг котрих заборонений, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

07 грудня 2017 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_5 під час судового слідства зобов`язується: а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у кримінальному провадженні; б)сприяти судовому слідству. Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією зазначеної статті, у вигляді позбавлення волі строком 5 років без призначення додаткової міри покарання у виді конфіскації належного йому майна, за ч.1 ст.317 КК України у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців та, на підставі ст.70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворішого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком 5 років. Крім того, з огляду на особисті дані ОСОБА_5 , обставини, що пом`якшують його покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відсутність тяжких наслідків злочинів та потерпілих, вчинення злочину вперше, сторони погодились на звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Також обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні вказаних вище злочинів, щиро розкаявся, не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, та підтвердив вчинення ним вищевказаних злочинів за вказаних обставин, надавши відповідні пояснення

Суд вважає вину ОСОБА_5 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 307 та ч.1 ст. 317 КК України, оскільки він вчинив незаконні придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу, а також надання приміщення з метою незаконного вживання наркотичних засобів.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ч.4 ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Статтею 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить суд угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просили суд угоду затвердити та призначити узгоджене з прокурором покарання. При цьому обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 та ч.1 ст. 317 КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання. Укладення угоди сторонами є добровільним.

Таким чином, укладення угоди про визнання винуватості відповідає засадам диспозитивності кримінального провадження та є наслідком вільного волевиявлення його сторін.

Вирішуючи питання щодо відповідності умов угоди вимогам КПК України та закону, в тому числі в частині застосування ст. 69 КК України та визначення розміру покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, а також звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд керується наступним.

Злочини, вчинені ОСОБА_5 не є насильницькими та не спричинили тяжких наслідків. Крім того, дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання та місцем роботи характеризується відмінно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає його щире каяття, повне визнання вини, відсутність судимостей, відмінні характеристики з місця проживання та роботи.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При вирішення питання щодо міри покарання, яке призначається ОСОБА_5 згідно даного вироку та узгоджене сторонами, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає, що узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, визначене із застосуванням положень ст. 69 КК України, за своїм розміром не суперечить характеру і тяжкості вчинених ОСОБА_5 діянням та даним про його особу і буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе призначити узгоджену сторонами міру покарання, визначену із застосування положень ст. 69 КК України, та призначити ОСОБА_5 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням.

Згідно роз`яснень, викладених в абзаці третьому пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання, якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то у разі прийнятті рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки ст. 77 КК передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня. При прийнятті такого рішення у вироку мають бути наведені відповідні мотиви; посилатись на ст. 69 КК непотрібно».

За таких обставин відсутні підстави для призначення ОСОБА_5 додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди покарання.

Ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду в місті Харкові від 24.04.2014 року, накладено арешт на тимчасово вилучене майно: мобільний телефон Самсунг Дуос імеі: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 з сім-картою Лайф, грошові кошти в сумі 450 гривень, купюрами номіналом 100 гривень: ЕШ 1293960, ЕЖ 2090862, КК 4518140, КГ 6705165, 50 гривень ВЗ 4660200,

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту з вищезазначених грошових коштів, оскільки на даний час обставини, які були підставою накладення арешту на вказане майно, відсутні.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-хімічних експертиз № 290 від 13.02.2014 року в розмірі 489, 44 гривни, № 77 від 23.04.2014 року в розмірі 338, 20 гривень, № 57 від 25.04.2014 року в розмірі 491,40 гривень, судово-товарознавчої експертизи № 121 від 07.05.2014 року в розмірі 196,56 грн., а всього на загальну суму 1515,60 гривень, підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави відповідно до ст.124 КПК України.

Клопотань про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 не надходило.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати строк тримання під вартою з моменту затримання 22 квітня 2014 року (протокол затримання в порядку ст. 208 КПК України від 22.04.2014 року, т.1 а.с. 140) і до 24 квітня 2014 року (ухвала слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова від 24.04.2014 року) із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 128-129, 349, 369-371, 373-376, 472-476 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 07 грудня 2017 року, укладену між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 та ч.1 ст. 317 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

- за ч.2 ст. 307 КК України, застосувавши положення ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна,

- за ч.1 ст. 317 КК України у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

У відповідності до ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити обвинуваченому ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання, якщо він, на протязі одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на орган з питань пробації за місцем проживання останнього.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати строк тримання під вартою з моменту затримання 22 квітня 2014 року (протокол затримання в порядку ст. 208 КПК України від 22.04.2014 року, т.1 а.с. 140) і до 24 квітня 2014 року (ухвала слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова від 24.04.2014 року) із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Скасувати арешт майна, вилученого 22 квітня 2014 року під час особистого обшуку ОСОБА_5 , а саме мобільного телефону Самсунг Дуос імеі: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 з сім-картою Лайф, грошових коштів в сумі 450 гривень, купюрами номіналом 100 гривень: ЕШ 1293960, ЕЖ 2090862, КК 4518140, КГ 6705165, 50 гривень ВЗ 4660200, накладені ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду в місті Харкові 24 квітня 2014 року.
Речовий доказ: мобільний телефон Самсунг Дуос імеі: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 з сім-картою Лайф, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів повернути ОСОБА_5 .
Речові докази: грошові купюри гривні України в сумі 450 гривень, купюрами 100 гривень ЕШ 1293960, ЕЖ 2090862, КК 4518140, КГ 6705165, 50 гривень ВЗ 4660200, передані до банківської установи передати в дохід держави.
Речові докази: - 1) пакунок з порошкообразною речовиною білого кольору, яка не є наркотичним засобом, психотропною речовиною, прекурсором, сильнодіючим або отруйним лікарськім засобом та речовиною рослинного походження коричневого кольору-особливо небезпечним наркотичним засобом смолою канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 0,6461 гр., один пакунок з речовинами масою смоли канабіс 0,648 гр., 2) пакунок з речовиною рослинного походження зеленого кольору особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 3, 11гр., 3) ватні тампони зі змивами пальців рук, фрагмент паперу білого кольору, передані на зберігання до КЗРНД УМВСУ на ПЗ знищити.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1