Справа № 1-кп/593/14/2018
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2018 р.
Бережанський районний суд Тернопільської області в

складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора. ОСОБА_3

та захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережани,
Тернопільської області кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Козова, Тернопільської області, гр.України, освіта вища, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України,-
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт.Козова, Тернопільської області, гр.України, освіта вища, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, жителя АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше не судимого,-у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.З ст.296 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Органами досудового слідства ОСОБА_5 та ОСОБА_7 обвинувачуються у тому, що вони, 23 січня 2013 року о 19 год. 40 хв. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, неподалік банкомату ПриватБанк, по вул. Грушевського, 32 у смт. Козова, Тернопільської області, під час розмови між собою виражались нецензурною лайкою, чим порушували громадський порядок та спокій громадян. На вимогу припинити вчинення правопорушення, висловлену дільничним інспектором Козівського РВ УМВС в Тернопільській області ОСОБА_8 , який знаходився на ввіреній йому адміністративній ділянці, по вул. Грушевського, 32, у форменому одязі та виконував покладений на нього обов`язок щодо охорони громадського порядку, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не реагували. Попередивши про можливість застосування заходів фізичного впливу, дільничний інспектор ОСОБА_8 став проводити відеофіксацію події власним мобільним телефоном «Nokia». Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою уникнення відповідальності, наблизились до дільничного інспектора міліції ОСОБА_8 та з мотивів явної неповаги до суспільства, яка виразилась у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил поведінки в громадських місцях, самоутвердитися за рахунок приниження працівника міліції, як представника влади, почали висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою тапогрозами позбавити останнього місця роботи в органах внутрішніх справ. При намаганні дільничного

інспектора міліції ОСОБА_8 припинити вказане правопорушення за допомогою застосування заходів фізичного впливу, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , продовжували виражатися нецензурною лайкою та погрожувати позбавити його місця роботи: виявляючи особливу зухвалість, яка виразилась в нахабному, зверхньому поводженні відносно працівника влади, буйстві, своїми активними діями почали чинити правоохоронцю опір. Зокрема, ОСОБА_5 , намагаючись припинити відеофіксацію, схопив ОСОБА_8 руками за верхній зимовий формений одяг на грудях, тягнув його та намагався кинути працівника міліції на землю. В цей час ОСОБА_6 схопив ОСОБА_8 за верхній зимовий формений одяг на лівій руці та, утримуючи його за руку, намагався допомогти ОСОБА_5 кинути інспектора міліції на землю, що призвело до розриву форменої куртки темно-синього кольору по боковому шву.

Такі дії підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.З ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, пов`язане з опором представнику влади, який виконував обов`язки з охорони громадського порядку.В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, підсудний ОСОБА_6 своєї вини у вчиненому не визнав.

Незважаючи на те, що підсудний ОСОБА_5 свою вину визнав, а ОСОБА_6 не визнав, і підсудний ОСОБА_5 , і підсудний ОСОБА_6 в судовому засіданні 20 березня 2018 року заявили клопотання про закриття щодо них кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності, оскільки з часу вчинення інкримінованого їм злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, пройшло вже більше п`яти років, а санкція ч.З ст.296 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу або позбавлення волі на строк до п`яти років а у відповідності до ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що не заперечує проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, погодившись на закриття кримінального провадження з мотивів наведених підсудними в клопотанні.

В судовому засіданні прокурор заявив, що він вважає, що клопотання і підсудного ОСОБА_5 і підсудного ОСОБА_6 підлягають до задоволення, оскільки, злочин, інкримінований підсудним ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості санкція статті покарання за який передбачає покарання у виді штрафу чи позбавлення волі на строк до п`яти років, а особа, яка вчинила злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості минуло п`ять років. Враховуючи, що злочин підсудними вчинено 23 січня 2013 року, а на день подачі клопотання минуло п`ять років, то таке клопотання підсудних підлягає до задоволення.

Вислухавши позицію підсудних про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, позицію потерпілого, який не заперечує проти такого заявленого клопотання, думку прокурора, який вважає, що такі клопотання підсудних слід задовольнити, а провадження в справі закрити, суд приходить до переконання, що клопотання підсудних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності підлягає до задоволення з наступних міркувань. Санкція ч.З ст.296 КК України, за якою обвинувачуються підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 передбачає покарання у вигляді штрафу чи позбавлення волі на строк не більше п`яти років.У відповідності до ст.12 КК України, злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у вигляді, в тому числі позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а у відповідності до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості. Приймаючи до

уваги, що з дня вчинення злочину підсудними ОСОБА_5 та ОСОБА_6 23 січня 2013 року, пройшло вже більше п`яти років, суд вважає, що клопотання підсудних слід задовольнити, закривши провадження в спрві у зв`язку з закінченням строків давності.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст.ст. 284,286,288,350 КПК України,ст.ст. 12,49 КК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.3 ст.296 КК України провадженням закрити у зв`язку з закінчення строків давності, звільнивши ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду

Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 15 діб з моменту

проголошення.

Суддя ОСОБА_1