Справа № 572/793/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2018 року Сарненський районний суд Рівненської області
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження :
прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 17 листопада 2016 року приблизно о 20 годині 35 хвилин, керуючи в темну пору доби технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 211440» р.н.з. НОМЕР_1 , на якому було увімкнено ближнє світло фар, рухаючись зі сторони вул.Бєлгородської м.Сарни Рівненської області в напрямку м.Рівне зі швидкістю приблизно 50 км/год., поблизу будинку №14 вул.Гагаріна м.Сарни Рівненської області, в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3, пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, невірно її оцінивши, з моменту виникнення перешкоди для нього, яку він міг об`єктивно виявити, своєчасно не вжив заходів для об`їзду перешкоди та допустив наїзд транспортного засобу на пішохода ОСОБА_9 , який перебував на правій смузі руху по ходу руху автомобіля, хоча мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування маневру об`їзду.
Внаслідок описаних вище подій пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді : саден обличчя справ, забійних ран перехідних облямівок губ, садна тильної поверхні правої кисті; множинних переломів конструкційного характеру 2-9 ребер справа по різних анатомічних лініях з масивними крововиливами в м`які тканини в місцях переломів з розривами пристінкової плеври справа, крововиливами під вісцелярну плевру справа та в тканину правої легені, що ускладнилося після травматичним правобічним плевритом пневмонією, з порушенням «екскурсії» м`яких тканин грудної клітки при диханні та наростаючою легенево-серцевою недостатністю (з утворенням тромбів в гілках легеневої артерії); закритого перелому обох кісток лівої гомілки в верхній третині з крововиливами в м`які тканини задньої поверхні лівої кінцівки та синцем-гематомою задньої поверхні лівої нижньої кінцівки (в межах 40-56 см. від подошвеної поверхні), переломів 3-6 ребер зліва (конструкційного характеру), які в своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння, від яких потерпілий ІНФОРМАЦІЯ_3 помер після госпіталізації до КЗ «Сарненська ЦРЛ».
У прямому і безпосередньому причинному зв`язку із скоєнням ОСОБА_7 дорожньо-транспортної пригоди та настанням вказаних вище суспільно небезпечних наслідків є порушення обвинуваченим вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водій, у разі виникнення перешкоди для руху, яку він об`єктивно спроможний виявити, повинен негайно вжити заходів для безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Своїми діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєнні інкримінованого злочину не визнав повністю. Так обвинувачений не заперечує, що у темну пору доби, у день та час, вказаних в обвинувальному акті, він керував автомобілем марки «ВАЗ» та рухався по вул.Гагаріна м.Сарни Рівненської області в напрямку м.Рівне по правій смузі руху. Під час руху на проїжджій частині він орієнтовно за 15 метрів по ходу руху керованого ним транспортного засобу побачив чоловіка, в зв`язку із чим прийняв лівіше з метою об`їхати перешкоду, однак, втратив силует людини із виду, в зв`язку із чим, вважаючи, що безперешкодно об`їхав людину намагався повернути авто на праву смугу руху, під час чого відчув удар, побачивши «боковим зором», що його автомобіль здійснив зіткнення з людиною. Обвинувачений вважає, що вказана дорожньо-транспортна подія сталась виключно з вини пішохода, який перебував на проїзній частині, а обвинувачений в зв`язку із темною порою доби та складними погодними умовами не міг своєчасно виявити потерпілого та загальмувати.
Потерпіла ОСОБА_6 в суді підтвердила, що орієнтовно о 21 годині 17 листопада 2016 року отримала телефонний дзвінок із якого дізналась, що її брат в зв`язку із ДТП перебуває у лікарні, де він і помер через тиждень після вказаної події. ОСОБА_6 зазначала, що обвинувачений жодною мірою не намагався примиритись із потерпілою стороною або відшкодувати завдану шкоду.
Із протоколу огляду місця події ділянки проїзної частини поблизу будинку № 14 по вул.Гагаріна м.Сарни Рівненської області встановлено, що вказана ділянка пряма в плані горизонтального профілю, покриття асфальтобетонне мокре, на момент огляду ділянка освітлена міським електроосвітленням. До проїжджої частини праворуч та ліворуч примикає бордюр висотою 10 см. На проїжджій частині дороги навпроти будинку №14, розташований автомобіль марки «ВАЗ 211440» р.н.з. НОМЕР_1 , який передньою частиною перебуває в напрямку м.Рівне, позаду автомобіля виявлені уламки кузова і частин лакофарбового покриття (а.к.п.10-22).
Вказані обставини підтвердив в суді свідок ОСОБА_10 , який суду показав, що проживає по вул.Гагаріна м.Сарни Рівненської області. Ввечері у день події перебував на вулиці по місцю проживання, під час чого почув звук гальм та удар, в зв`язку із чим вийшов на дорогу та побачив автомобіль біля якого перебував обвинувачений, потерпілий знаходився на дорозі. Зі слів свідка потерпілий перебував ближче до тротуару на правій смузі руху в напрямку м.Рівне. Свідок пояснив, що транспортний засіб мав пошкодження правої передньої фари.
Допитані судом свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які проживають по АДРЕСА_2 , підтвердили, що у вечірню пору в один із днів (дати свідки не пам`ятають), на вказаній вулиці відбулась дорожньо-транспортна подія, при чому була темна пора доби. Свідок ОСОБА_11 крім цього пояснила, що почувши звук удару вийшла на вулицю, де побачила людину, яка лежала на проїзній частині ближче до краю дороги біля тротуару, автомобіль обвинуваченого у цей час був дещо далі від потерпілого. Свідки підтвердили, що у день події був невеликий дощ.
Покази свідків співпадають із даними, зазначеними у довідці, виданій 10 лютого 2017 року Рівненським обласним центром з гідрометеорології, відповідно до якої за даними репрезентативної до території міста Сарни Рівненської області метеостанції 17 листопада 2016 року в період з 20 год. по 22 год. зафіксовано погодні умови : хмарно, температура повітря близько 0 градусів, відмічалась ожеледь, спостерігався дощ, мряка. Однак, відповідно до вказаного документу метеорологічна дальність видимості не погіршувалась (а.к.п.90).
Допитана судом свідок ОСОБА_13 показала, що у день події вона на прохання ОСОБА_7 надала останньому для використання в особистих цілях належний їй автомобіль марки «ВАЗ». Близько 20 год. їй зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що відбулась дорожньо-транспортна подія за участю вказаного автомобіля, який на момент події перебував у технічно справному стані.
Покази свідка доводяться висновком експерта проведеної в межах даного кримінального провадження судової інженерно-транспортної експертизи №3.1-17/17 від 24 лютого 2017 року, відповідно до якої на момент проведення експертного дослідження робоча гальмівна система рульового керування, передні фари системи освітлення автомобіля марки «ВАЗ 211440» р.н.з. НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані (а.к.п.136-140).
В ході проведеного за участю обвинуваченого слідчого експерименту, встановлено місце наїзду транспортного засобу на пішохода, яким є правий край проїзної частини по ходу руху в напрямку м.Рівне, а також відстань, з якої відмічається видимість пішохода з робочого місця водія та загальна видимість дороги з робочого місця водія (а.к.п.78-85).
Погодні умови, час, місце проведеного слідчого експерименту відповідають аналогічним умовам, за яких сталась ДТП. Одяг статиста під час вказаної слідчої дії відповідав одягу, в який на момент події був вдягнутий потерпілий, що доводиться наданим стороною обвинувачення протоколом огляду речей потерпілого (а.к.п.70-74).
Із висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 3.1-141/17 від 16 березня 2017 року вбачається, що при видимості дороги в напрямку руху 35 м. швидкість руху автомобіля марки «ВАЗ 211440» р.н.з. НОМЕР_1 в даній дорожній обстановці не повинна перевищувати 52…61,5 км/год. В даній дорожній обстановці водій вказаного автомобіля повинен був діяти згідно із вимогами п.п.12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. Водій ОСОБА_7 у вказаній дорожній обстановці з моменту об`єктивної можливості виявлення перешкоди для руху мав технічну можливість уникнути наїзду на перешкоду (пішохода) шляхом застосування маневру об`їзду при своєчасному прийнятті мір до реагування, а тому з технічної точки зору невідповідність дій обвинуваченого вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться у причинному зв`язку зі скоєнням даної дорожньо-транспортної пригоди (а.к.п.157-161).
Під час судового провадження стороною захисту було заявлено клопотання про визнання недопустимими певних доказів, які були надані у даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення, а саме : протоколу проведення слідчого експерименту від 1 березня 2017 року та висновку експерта №3.1-141/17 судової інженерно-транспортної експертизи. В обґрунтування заявленого клопотання стороною захисту зазначено, що протокол слідчого експерименту не відповідає вимогам КПК, оскільки отримані під час цієї слідчої дії вихідні дані об`єктивно не відображають реальних подій, оскільки місце наїзду на потерпілого, розташування автомобіля під час ДТП та інші обставини ДТП не відповідають дійсності ( не встановлена швидкість транспортного засобу ОСОБА_7 , зовнішні дані статиста не відповідали зовнішнім даним потерпілого). Крім цього, обвинувачений під час слідчого експерименту перебував у пригніченому стані, а тому не міг об`єктивно сприймати події. Таким чином, на думку сторони захисту, висновок експерта, яким використовувались дані, отримані під час слідчого експерименту, також має бути визнаний недопустимим доказом.
Відповідно до ч.1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно із ч.1 ст.240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
З огляду на вказану норму, слідчий експеримент - це слідча дія, яка виконується з метою перевірки існуючих та одержання нових доказів шляхом цілеспрямованого впливу на окремі (такі, що перевіряються) об`єкти або їх копії під час проведення спеціальних дослідів. Таким чином, слідчий експеримент це пізнавальна дія, суть якої полягає у проведенні досліджень, пов`язаних з перевіркою або встановленням будь-якого факту, явища, речі, завданням якого є перевірка можливості сприймати будь-які явища в певних умовах, перевірка слідчих версій та реального існування конкретних фактів, явищ.
Порядок проведення слідчого експерименту регламентується статтею 240 КПК України.
Під час проведення слідчого експерименту із ОСОБА_7 , слідчим дотримано вимоги вказаної вище норми.
Що стосується пояснень сторони захисту щодо невідповідності даним, вказаним під час слідчого експерименту стосовно реального перебігу подій суд вважає такі аргументи надуманими. Так, стороною захисту зазначалось, що швидкість транспортного засобу 50 км/год. була вказана безпідставно, однак, під час судового провадження обвинувачений підтвердив, що швидкість його транспортного засобу була орієнтовно 50 км/год. Крім цього, обвинувачений в суді показав, що зіткнення із пішоходом відбулось після того, як транспортний засіб вже повернувся на свою смугу руху і рухався в прямому напрямку, що спростовує позицію сторони захисту щодо невірного розташування транспортного засобу під час слідчого експерименту.
Слід також прийняти до уваги, що жодних зауважень щодо невідповідності обставин, за яких відбувався слідчий експеримент реальний подіям учасниками вказаної слідчої дії (в тому числі і обвинуваченим) в ході проведення слідчого експерименту висловлено не було.
Судом не приймається до уваги позиція сторони захисту щодо важкого психоемоційного стану обвинуваченого під час проведення слідчого експерименту, який було, на думку сторони захисту, використано органами досудового розслідування всупереч інтересам обвинуваченого - з метою отримання відповідних результатів, оскільки вказана дія проводилась через кілька місяців після дорожньо-транспортної події, що ставить під сумнів наявність у обвинуваченого вказаного стану на час проведення слідчого експерименту.
Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що дані отримані під час слідчого експерименту, відповідають дійсності, оскільки вони відповідають даним, здобутим під час огляду місця події, в ході якого встановлено наявність плям бурого кольору поряд із правим узбіччям, а на автомобілі виявлені механічні пошкодження правої передньої частини, що співвідноситься з висновком судово-медичної експертизи, проведеної стосовно потерпілого в частині механізму отримання останнім тілесних ушкоджень.
Вказані обставини підтверджені, також, наданим стороною обвинувачення висновком судової інженерно-транспотної експертизи № 3.1-18/17 від 27 лютого 2017 року, згідно із яким контактування автомобіля марки «ВАЗ 211440» р.н.з. НОМЕР_1 із перешкодою (пішоходом), відбулося передньою правою частиною (передня права кутова частина переднього бампера, права частина капота, переднє праве крило, права верхня частина переднього вітрового скла та права частина панелі даху) на відстані приблизно 0…30 см. від правого бокового габариту кузова автомобіля (а.к.п.146-150).
Із висновку експерта № 240 проведеної у даному кримінальному провадженні судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_9 встановлено, що у останнього були виявлені тілесні ушкодження у вигляді : 1.1 саден обличчя справ, забійних ран перехідних облямівок губ, садна тильної поверхні правої кисті; 1.2 множинних переломів конструкційного характеру 2-9 ребер справа по різних анатомічних лініях з масивними крововиливами в м`які тканини в місцях переломів з розривами пристінкової плеври справа крововиливами під вісцелярну плевру справа та в тканину правої легені, що ускладнилося після травматичним правобічним плевритом пневмонією, з порушенням «екскурсії» м`яких тканин грудної клітки при диханні та наростаючою легенево-серцевою недостатністю (з утворенням тромбів в гілках легеневої артерії); 1.3 закритого перелому обох кісток лівої гомілки в верхній третині з крововиливами в м`які тканини задньої поверхні лівої кінцівки та синцем-гематомою задньої поверхні лівої нижньої кінцівки (в межах 40-56 см. від подошвеної поверхні), переломів 3-6 ребер зліва (конструкційного характеру), які в своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння. Термін заподіяння вказаних тілесних ушкоджень відповідає 17 листопада 2016 року.
Вказані ушкодження виникли внаслідок травматичних дій твердими предметами (при співударах з такими) в швидкій послідовності одне за одним, могли виникнути при умовах : первинному контактуванні тіла людини, яка знаходилась у вертикальному (близько до такого) положенні тіла, з виступаючими частинами рухаю чого механічного транспортного засобу з подальшим відкиданням тіла людини, співударом, травмуванням, скользінням о тверде шляхове покриття, без переїзду тіла людини колесами транспортного засобу. Ушкодження виникли в короткий проміжок часу, попередньо моменту настання смерті. Враховуючи локалізацію та характер тілесних ушкоджень, описаних в п.п.1.2, 1.3 експерт прийшов до висновку, що первинне контактування тіла людини з виступаючими частинами механічного транспортного засобу відбулося в ліву задню (задньо-бокову) поверхню тіла потерпілого, про що може свідчити, в тому числі, характер перелому лівої гомілки.
Причиною смерті ОСОБА_9 явилась важка закрита тупа травма грудної клітки із множинними переломами ребер (2-9 ребер справа) з ушкодженням пристінкової плеври, тканини правої легені, що ускладнилося : розвитком після травматичної субтотальної пневмонії із правобічним плевритом (внаслідок «механічного» порушення дихання), що призвело до наростаючої дихальної та легенево-серцевої недостатності (з формуванням тромбів в гілках легеневої артерії), зупинки серцевої діяльності та дихання, припинення функцій центральної нервової системи (а.к.п. 113-117).
Таким чином, смерть ОСОБА_9 настала внаслідок отримання останнім тілесних ушкоджень під час дорожньо-транспортної події.
В той же час, судом не приймається до уваги надана стороною обвинувачення письмова заява ОСОБА_7 , в якій останній підтверджував вірність даних ним показів під час слідчого експерименту, оскільки вказаний документ в сенсі статті 84 КПК України не є доказом, а покази обвинуваченого суд має сприймати лише безпосередньо, під час судового провадження (а.к.п.174).
Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину при викладених у вироку обставинах, оскільки його вина повністю доводиться доказами, дослідженими в ході судового розгляду, які, відповідно до ст.ст.85,86 КПК України, судом визнаються належними та допустимими.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
По місцю проживання Костянтинівською сільською радою та по місцю роботи Костянтинівською ЗОШ, обвинувачений характеризується виключно позитивно.
Обставинам, які б пом`якшували покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, а також обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_7 як в ході досудового, так і в ході судового провадження не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ті обставини, що ОСОБА_7 жодною мірою добровільно не відшкодовував завдані злочином збитки, не намагався примиритись із потерпілою, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, відсутність пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин, а тому суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання в межах санкції частини статті, за якою ОСОБА_7 притягнуто до відповідальності у виді позбавлення волі.
Однак, суд, приймаючи до уваги відсутність обтяжуючих покарання обставин, враховуючи дані про особу винного, який характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався - вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, а тому слід звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням максимального передбаченого законодавством іспитового строку (з огляду на тяжкі наслідки вчиненого ним діяння), що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.
Крім цього, враховуючи надану стороною обвинувачення інформацію, що надійшла від Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області стосовно того, що ОСОБА_7 не притягувався раніше до відповідальності за порушення правил дорожнього руху (а.к.п.183), а також з огляду на пояснення обвинуваченого щодо необхідності використання ним транспортного засобу, так як його дружина має певні хронічні захворювання, що підтверджено стороною захисту документально суд вважає за можливе не застосовувати щодо обвинуваченого додаткову міру покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Прокурором заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 на користь комунального закладу «Сарненська ЦРЛ» Сарненської районної ради Рівненської області 21 072 грн. 34 коп. вартості стаціонарного лікування потерпілого ОСОБА_9 . В судовому засіданні прокурор підтримав заявлені вимоги, обвинувачений позов, зв`ялений прокурором не визнав повністю.
Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.
Дослідженими судом у даному кримінальному провадженні доказами доведена вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, внаслідок чого була заподіяна шкода здоров`ю потерпілого.
Правомірність вимог прокурора Сарненського району, а саме : розмір витрат на лікування ОСОБА_9 , понесених КЗ «Сарненська ЦРЛ» у розмірі 21 072 грн. 34 коп., доводиться доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме розрахунком №260/01-12/17 від 27 березня 2017 року (а.к.п. 12 т.2). Таким чином, вимоги прокурора в інтересах держави підлягають до задоволення в повному обсязі на підставі ст.ст.1166, 1206 ЦК України.
На підставі ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які доводяться квитанціями, наданими стороною обвинувачення.
Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_14 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на три роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.
Позов прокурора в інтересах Сарненської районної ради задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь комунального закладу «Сарненська ЦРЛ» Сарненської районної ради Рівненської області 21 072 грн. 34 коп. витрат на лікування ОСОБА_9 .
Стягнути на підставі ст.124 КПК України з ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 4 399 грн. 60 коп.
Речові докази : автомобіль марки «ВАЗ 211440» р.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання власнику, залишити ОСОБА_13 , належні потерпілому куртку та джинси, передані на зберігання ОСОБА_6 залишити останній, належні потерпілому пару кросівок, які перебувають на зберіганні у Сарненському ВП ГУ НП в Рівненській області передати потерпілій ОСОБА_6 .
На вирок може бути апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя підпис
Копія вірно
Суддя Сарненського районного суду
Рівненської області ОСОБА_15