Справа № 192/3174/16-к
Провадження № 1-кп/192/23/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" грудня 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Олександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , не працює, має середню освіту, не одружений, раніше судимий:
- 24 березня 2017 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 10 лютого 2017 року по 24 березня 2017 року; ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2017 року вирок залишено без змін, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25 березня 2017 року по 20 червня 2017 року,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_3 20 вересня 2016 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, із корисливих спонукань з метою особистої наживи, прийшов до двору будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , де шляхом вільного доступу проник до приміщення літньої кухні дачного будинку, звідки таємно викрав електробритву «Харьков-33», вартістю 50 гривень, 2 алюмінієві бідони, об`ємом 5 літрів кожен вартістю по 85 гривень кожен на загальну суму 170 гривень, 3 алюмінієві бідони, об`ємом 40 л кожен, вартістю по 350 гривень кожен, на загальну суму 1050 гривень, а всього на загальну суму 1270 гривень. Після цього ОСОБА_3 з викраденим покинув територію домоволодіння та залишив його в заростях біля нежилого будинку. Потім ОСОБА_3 повернувся до будинку АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу проник до приміщення літньої кухні, звідки таємно викрав верхній чавунний лист з плити твердого опалення вартістю 415 гривень. ОСОБА_3 з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник та своїми діями завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1685 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 30 вересня 2016 року о 17 годині 30 хвилин, маючи умисел на та таємне повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, із корисливих спонукань з метою особистою наживи, прийшов на територію подвір`я будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_7 , через розбите вікно проник в середину будинку, звідки викрав металеві колосники з печі для опалення твердим паливом, вартістю 204 гривні 50 копійок, газовий балон ємністю 50 л вартістю 325 гривень 00 копійок та газову плиту двох камфорну вартістю 525 гривень 00 копійок, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник. Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1054 гривні 50 копійок.
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив фактичні обставини скоєних ним кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному акті.
В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що 20 вересня 2016 року приблизно о 17 годині 00 хвилин він прийшов до двору будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 де шляхом вільного доступу проник до приміщення літньої кухні дачного будинку, звідки таємно викрав електробритву «Харьков-33», 2 алюмінієві бідони, 3 алюмінієві бідони. Після цього з викраденим покинув територію домоволодіння та залишив викрадене в заростях біля нежилого будинку, після чого повернувся до будинку АДРЕСА_3 , де проник до приміщення літньої кухні, звідки викрав верхній чавунний лист з плити твердого опалення.
Потім, 30 вересня 2016 року о 17 годині 30 хвилин він прийшов на територію подвір`я будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_7 , де через розбите вікно проник до будинку, звідки викрав металеві колосники з печі для опалення твердим паливом та газовий балон ємністю 50 л, а також газову плиту двох камфорну, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник.
Потерпіла ОСОБА_6 , яка про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, згідно повідомлення начальника Солонянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 24 липня 2017 року та актового запису про смерть №2040 від 14 грудня 2016 року померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.176).
Враховуючи те, що обвинувачений, його захисник та прокурор не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Крім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочинів і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких вони правильно розуміють, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина обвинуваченого в скоєнні ним кримінальних правопорушень в судовому засіданні доказана повністю.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, а також за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України не встановлено.
Вирішуючи відповідно до ст. 65 КК України питання про вид та міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких, а також особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується незадовільно, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади у зв`язку з вживанням алкоголю, синдром залежності, у лікаря психіатра на обліку не перебуває.
Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння, а також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне з метою виправлення обвинуваченого призначити йому покарання у в межах інкримінованого йому діяння.
Також суд враховує той факт, що відповідно до ст. 33 КК України сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено. Оскільки ОСОБА_3 вчинив два кримінальних правопорушення, які кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, то вказане виключає сукупність злочинів і покарання йому слід призначити за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.
З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд вважає за необхідне й доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст.185 КК України, вважаючи, що дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів.
Щодо заявленого обвинуваченим клопотання про застосування амністії на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році» у зв`язку з відбуттям ним ? частини призначеного покарання, то суд вважає, що таке клопотання не підлягає задоволенню, оскільки відбута частина покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2017 року, а не в даному кримінальному провадженні. Крім того, скоєні ОСОБА_3 злочини є тяжкими, що відповідно до ст. 1,3 Закону України «Про амністію в 2016 році» виключає застосування його положень до обвинуваченого.
При призначенні покарання суд враховує те, що ОСОБА_3 засуджений вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2017 року, який залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2017 року за вчинення 09 лютого 2017 року злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Суд вважає, що при визначені остаточного строку покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, слід застосувати принцип часткового складання призначеного покарання за попереднім вироком.
Оскільки обвинуваченого згідно ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року (а.с.70) було тимчасово залишено в Дніпропетровському слідчому ізоляторі для можливості його конвоювання до Солонянського районного суду Дніпропетровської області, тому в строк призначеного покарання слід зарахувати період з 03 травня 2017 року по день ухвалення даного вироку.
Також ОСОБА_3 в строк призначеного покарання слід зарахувати період з 10 лютого 2017 року по 24 березня 2017 року та з 25 березня 2017 року по 20 червня 2017 року, оскільки вказані періоди зараховано до покарання відповідно вироку Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2017 року та ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2017 року.
Крім того ОСОБА_3 відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України зі змінами, внесеними Законом України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», слід зарахувати в строк остаточного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення два дні позбавлення волі строк попереднього ув`язнення обвинуваченого за даним кримінальним провадженням, тобто з 03 травня 2017 року по 20 червня 2017 року включно. При цьому зарахуванню підлягає строк попереднього ув`язнення по 20 червня 2017 року, оскільки Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII скасовано правила зарахування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення два дні позбавлення волі.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2017 року, який залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2017 року та остаточно призначити до відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 місяць.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 10 лютого 2017 року.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк призначеного покарання строк з 10 лютого 2017 року по 20 грудня 2017 року.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 10 лютого 2017 року по 24 березня 2017 року, з 25 березня по 20 червня 2017 року, з 03 травня 2017 року по 20 червня 2017 року, тобто з 10 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про застосування амністії.
Речові докази: металеві колосники, які передані під розписку потерпілому ОСОБА_7 на відповідальне зберігання залишити потерпілому.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому.

Головуючий суддя: ОСОБА_1