19.10.2017 Єдиний унікальний № 371/139/17
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кп /371/ 26 /17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2017 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000678, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 листопада 2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Корсунь-Шевченківський Черкаської області, українця, громадянина України, який не працює, одружений, раніше судимий вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 06 лютого 2014 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, згідно з ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27 травня 2014 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнений від відбування покарання, призначеного вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 06 лютого 2014 року, вироком Богуславського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, зареєстроване місце проживання: село Дацьки Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в місті Миронівка Київської області, вирішив вчинити крадіжку будь-якого майна, що знаходиться в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_2 , діючи повторно, маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 06 лютого 2014 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, згідно з ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27 травня 2014 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнений від відбування покарання, призначеного вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 06 лютого 2014 року, пересвідчившись, що його дії залишаються непоміченими з боку власника магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » потерпілого ОСОБА_6 , обслуговуючого персоналу та сторонніх осіб, вчинив крадіжку циркулярного насоса марки «Акватіка», вартістю 925 гривень, що належить ОСОБА_6 , після чого залишив місце вчинення злочину.

Викраденим майном обвинувачений розпорядився на власний розсуд, продавши його невстановленій особі за півціни викраденого насоса, тим самим обернувши викрадене майно на власну користь.

Таким чином, своїми умисними, протиправними винними діями обвинувачений ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 925 гривень 00 копійок, чим вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Крім того, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в місті Миронівка Київської області, вирішив вчинити повторну крадіжку будь-якого майна, що знаходиться в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_2 , діючи повторно, маючи не зняту та не погашену судимість, пересвідчившись, що його дії залишаються непоміченими з боку власника магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » потерпілого ОСОБА_6 , обслуговуючого персоналу та сторонніх осіб, вчинив крадіжку циркулярного насоса марки «ДАБ», вартістю 2147 гривень, що належить ОСОБА_6 , після чого залишив місце вчинення злочину.

Викраденим майном обвинувачений розпорядився на власний розсуд, продавши його невстановленій особі за півціни викраденого насоса, тим самим обернувши викрадене майно на власну користь.

Таким чином, своїми умисними, протиправними винними діями обвинувачений ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 2147 гривень 00 копійок, чим вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого, кваліфікацію його дій та вартість викраденого майна, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд провів судовий розгляд провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та вивченням матеріалів, що характеризують особистість обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищенаведених злочинів визнав повністю, підтвердив, що 17 жовтня 2016 року та 19 жовтня 2016 року перебуваючи в магазині «Домосфера» в місті Миронівка Київської області вчинив крадіжку двох водяних насосів із цього магазину, які потім продав невідомим йому особам за половину вартості цих насосів.

Будучи допитаним в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 дав покази, що обвинувачений 17 жовтня 2016 року та 19 жовтня 2016 року із магазину «Домосфера» в місті Миронівка Київської області вчинив крадіжку двох водяних насосів. Факт крадіжки обвинуваченим цих насосів він виявив переглядаючи відео з камер відео спостереження магазину, на яких видно, як обвинувачений взявши насоси з вітрини, заховав їх під курточку та виніс із магазину.

Під час судового засідання, обвинувачений не заперечував того факту, що викрадені ним циркулярні насоси марки «Акватіка» та марки «ДАБ», коштували 925 гривень та 2147 гривень.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_4 17 жовтня 2017 року та 19 жовтня 2017 року вчинив два злочини передбачені ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненені повторно, якими завдав потерпілому ОСОБА_6 шкоду, що в загальному розмірі становить 3072 гривні.

При розгляді даної справи судом було детально вивчено та проаналізовано докази, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема:

Згідно з довідкою нарколога Богуславської центральної районної лікарні, обвинувачений на обліку в нарколога не перебуває (а. с. 117).

Відповідно до довідки психіатра Богуславської центральної районної лікарні, обвинувачений на обліку в психіатра не перебуває (а. с. 116).

Згідно з довідкою Корсунь-Шевченківської ЦРЛ Черкаської області від 27 січня 2017 року №8, обвинувачений перебуває на обліку психіатра та нарколога з 2014 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади, викликані вживанням опіоїдів (а. с. 112).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Стеблівської селищної ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області від 18 січня 2017 року № 16, обвинувачений має такий склад сім`ї: мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , брат ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 114).

Згідно з копією вироку Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 06 лютого 2014 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців (а. с. 125-126).
Відповідно до ухвали Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27 травня 2014 року, ОСОБА_4 на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 06 лютого 2014 року (а. с. 127).
Згідно з копією вироку Богуславського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року, обвинуваченого ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки (а. с. 128-131).
Відповідно до характеристики виконавчого комітету Стеблівської селищної ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області від 18 січня 2017 року № 17, обвинувачений характеризується як особа, яка проживає з матір`ю, не працює (а. с. 115).

Згідно з характеристикою виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області від 18 січня 2017 року № 1, обвинувачений характеризується як особа, на яку скарги не надходили (а. с. 118).

Відповідно до вимоги про судимість від 08 грудня 2016 року № 8120/109/1011/021кв, обвинуваченого неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (а. с. 120-121).

Згідно з досудовою доповіддю Богуславського РВП Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 12 липня 2017 року, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк, створює підвищену небезпеку для суспільства та окремих її членів (а. с. 65-71).

Під час розгляду кримінального провадження, судом не встановлено обставин, які, у відповідності до ст. ст. 36-49 Кримінального кодексуУкраїни, виключають злочинність діяння обвинуваченого, а також підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачених ст. ст. 44-49 Кримінального кодексуУкраїни.

Крім того, під час розгляду справи, судом не встановлено обставин, які свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого примусового лікування, а також обставин, які свідчать про те, що обвинувачений вчинив вищезазначені злочини у стані не осудності чи обмеженої осудності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексуУкраїни особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексуУкраїни покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

У відповідності до ст. ст. 65, 66 Кримінального кодексуУкраїни суд вважає можливим визнати активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочину - обставиною, що пом`якшує покарання за скоєне.

У відповідності до ст. ст. 35, 65, 67 Кримінального кодексуУкраїни суд не знайшов обставин, що обтяжують покарання за скоєне.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставину, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, перебування на обліку у лікаря нарколога з синдромом психічних та поведінкових розладів, викликаних вживанням опіоїдів, а також те, що він будучи притягненим до кримінальної відповідальності за вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 06 лютого 2014 року за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, згідно ухвали Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27 травня 2014 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнений від відбування покарання, призначеного вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області, на шлях виправлення не став, знову вчинив два умисні злочин проти власності, не працює.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого до вчинення злочину та після його вчинення, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу Україниу виді позбавлення волі

Вирішити долю речових доказів, відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України суд не може, оскільки вони до суду не надавались, в судовому засіданні не досліджувались.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не заявлені.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Клопотання обґрунтовувала існуванням ризику вчинення обвинуваченим нового злочину.

Обвинувачений та його захисник своєї думки щодо застосування запобіжного заходу не висловили.

Суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, зважаючи на те, що обвинувачений ніде не працює, постійного джерела доходів не має, є особою залежною від вживання опіоїдів, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності, а отже існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням історії вчинення обвинуваченим злочинів, способу його життя, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не зможуть запобігти ризику вчинення обвинуваченим нового злочину, до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належне виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, та зменшить ризик можливого вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 183, 318, 322, 337, 349, 368, 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
1.ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

2.На підставі ст. 70 Кримінального кодексу України шляхом часткового складання покарання за цим вироком, та покарання, призначеного за вироком Богуславського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

3.До набранням вироком законної сили, обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

4.Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання.

5.Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілому, обвинуваченому, його захиснику та направити до Миронівського ВП ГУ НП в Київській області для виконання в частині обраного запобіжного заходу.

6.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

7.Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_1
ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя ОСОБА_1