Справа №359/8237/17
Провадження №1-кп/359/540/2017
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2017 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, міста Борисполя, українця, громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, за наступних обставин.
Так, 10 серпня 2017 року, приблизно о 09:05 годині, ОСОБА_4 перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , а саме біля сараю, разом з ОСОБА_5 , який не був обізнаний про його злочинні наміри, оскільки попередньо ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_5 , що вказаний сарай належить йому, створивши таким чином у ОСОБА_5 хибне уявлення про законність своїх дій, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок чужого майна, незаконно проник через вхідні двері до зазначеного сараю, звідки викрав належний ОСОБА_6 велосипед ММВЗ «Минск» вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи 524 гривні, заволодівши яким, з місця скоєння злочину зник, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.
Правовою кваліфікацією кримінального правопорушення (злочину), інкримінованого ОСОБА_4 є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченого, захисника обвинуваченого, потерпілого та думки прокурора, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого ним злочину, крім допиту обвинуваченого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, часу скоєння злочину, завданого матеріального збитку потерпілому).
В судовому засіданні, ОСОБА_4 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати йому можливість виправитись. Зазначив, що злочин вчинено внаслідок скрутного матеріального становища, завдана матеріальна шкода повністю відшкодована. Має намір влаштуватися на роботу.
Показав, що він дійсно 10.08.2017 року приблизно о 09:00 годині ранку, перебував у м. Бориспіль Київської області по вул. Завокзальній разом з ОСОБА_5 , якому не було відомо про його наміри. Після чого він проник до сараю та викрав велосипед та зник з місця вчинення злочину, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Цивільний позов потерпілою з цього приводу не заявлено, а велосипед передано останній на відповідальне зберігання.
Крім того, судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, речові докази у справі.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.
З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.
Злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання йому покарання, визначеного санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.
Так, санкцією ч.3 ст. 185 КК України передбачено покарання до шести років позбавлення волі, а тому вчинений обвинуваченим злочин є тяжким злочином.
З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого не встановлено.
Щодо наявності пом`якшуючих їх відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обвинувачений раніше не судимий, за місцем свого проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває, тимчасово не працюючий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.
Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку, та не є військовослужбовцем.
Згідно пояснень обвинуваченого, завдана матеріальна шкода, відшкодована. При наявності претензій до обвинуваченого потерпілий має право на звернення до суду в порядку, визначеному ЦПК України.
З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити покарання у виді мінімального строку позбавлення волі, визначеного санкцією кримінального закону.
Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та його особи.
Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.
Суд вважає за доцільне також застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України та призначити покарання з іспитовим строком терміном в один рік з визначенням відповідних обов`язків судом, згідно ч.1 та п.п. 2, 3 ч.2 ст. 76 КК України, зважаючи на визнання ним своєї вини.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальних витрат не встановлено. Цивільний позов не заявлявся. Запобіжні заходи не обирались, підстав для їх обрання судом не встановлено.
Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 1 (один) рік, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.
Речові докази: велосипед ММВЗ «Минск», - залишити в користуванні ОСОБА_6 .
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1