Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5714/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2017 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

особи, до якої застосовуються заходи

виховного характеру - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

законного представника - ОСОБА_6 ,

представників цивільного відповідача - ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

потерпілого - ОСОБА_9 ,

законних представників потерпілого - ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

представника служби у справах дітей - ОСОБА_12 ,

представників Подільського районного

управління поліції у місті Києві - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 1-кп/758/20/17, справа №758/5714/16-к, кримінальне провадження під час досудового розслідування № 0007859 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, учня 10 класу гімназії №19 «Межигірська» Подільського району м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

про вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
29 квітня 2016 року прокурор Київської міської прокуратури №7 ОСОБА_3 звернулась до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, не досягши віку кримінальної відповідальності, вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, про застосування примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд батька ОСОБА_6 .

Під час судового розгляду встановлено, що 21 жовтня 2015 року, у вечірній час, під час Інтернет переписки в соціальній мережі «Вконтакт» між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 виник конфлікт. В цей час, на ґрунті особистих неприязних відносин, у ОСОБА_4 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій умисел, 22 жовтня 2015 року, після завершення навчання, приблизно о 15 годині, перебуваючи у приміщенні гімназії № 19 «Межигірська» Подільського району м. Києва, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_9 прослідувати неподалік до житлового будинку АДРЕСА_2 .

Цього ж дня, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 прибули до вищевказаного будинку, де між ними продовжився словесний конфлікт під час якого, ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних відносин, підійшов до ОСОБА_9 та двома руками штовхнув останнього, від чого ОСОБА_9 впав на землю.

В подальшому, ОСОБА_9 підвівся із землі, а ОСОБА_4 продовжуючи свої дії, кулаком своєї правої руки, почав наносити удари в живіт ОСОБА_9 , точну кількість яких визначити не виявилось можливим, не даючи при цьому можливості останньому захистити себе. Після чого, ОСОБА_4 кулаком своєї лівої руки наніс один удар в область носа ОСОБА_9 , в результаті чого завдав йому тілесне ушкодження.

Відповідно до висновку експерта № 259/Е від 11.03.2016 року, у ОСОБА_9 виявлена закрита травма носа, у вигляді перелому кісток носа зі зміщенням уламків. Вказана закрита травма носа, відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 але менше ніж 21 добу.

ОСОБА_4 дав показання, що, прочитавши переписку в соціальних мережах між ОСОБА_15 і його дівчиною, він приревнував свою дівчину до ОСОБА_16 . Зробив йому зауваження, однак, той відреагував неадекватно, почав ображати. Вони домовились зустрітись з приводу образ, поговорити після сьомого уроку. Пропозиція вийшла від нього. Однокласників він не запрошував. Під час їх зустрічі, в присутності багатьох учнів, вони посварилась, штовхались, ОСОБА_9 його вдарив в пах, а він розгубився, закрив очі, відчув, що наніс удар лівою рукою ОСОБА_17 . Вважає, що винен також в ситуації, що відбулася. З місця бійки видно одне вікно приміщення школи, мабуть 4-го поверху. Який це кабінет, він не знає. Йому також відомо, що його батько намагався надати майнову допомогу для лікування ОСОБА_16 .

Потерпілий ОСОБА_9 дав суду показання, що із ОСОБА_4 має неприязні стосунки. Під час гри в футбол на території гімназії, де вони навчаються, між ними виникали суперечки. Згодом ОСОБА_4 та ОСОБА_18 зі своїх сторінок написали йому в соціальній мережі погрози, повідомили про те, що хочуть поговорити. Приводом були його позитивні коментарі про однокласницю ОСОБА_4 - ОСОБА_19 . Вони погрожували йому, якщо він не припине з нею спілкування. 22 жовтня 2015 року він, через конфлікт не бажав йти до школи, однак, батько направив його до школи. В школі він зустрів ОСОБА_4 і той почав його бити та лаятись нецензурною лайкою. Згодом вони розійшлися. Після уроку ОСОБА_4 , зустрівши його, запропонував відійти кудись поговорити, де немає відеокамер. Після 7-го уроку він забрав сестру, виходячи з гімназії, побачив біля школи близько 50 дітей. Він підійшов до натовпу, ОСОБА_20 запропонував відійти від школи. Вони відійшли на спортивний майданчик по вулиці Верхній Вал. Він почув, як ОСОБА_4 та ОСОБА_18 обговорювали, як будуть бити його. Після цього, ОСОБА_4 почав наносити йому удари в обличчя, від чого він впав. Після удару ОСОБА_4 він відчув біль. Йому було нанесено прямий удар в обличчя та зламано кістки носа. Він вважає, що ОСОБА_21 та ОСОБА_4 розповідали всім про те, що вони хочуть його побити, таким чином всі й дізнались про ситуацію. Після нанесених йому тілесних ушкоджень, він звернувся до шкільної медсестри, яка надавала йому першу допомогу, викликала швидку. В лікарні йому вправляли ніс. Його побиття відбулося близько 15 години, а уроки закінчились о 14 годині 55 хвилин. Він не знає, чи знали вчителі про намір його побити і події, які відбувалися. Він вважає, що охоронник школи бачив натовп, однак, ніяк не відреагував. Він до охоронця не звертався. З місця бійки видно школу, останній поверх. Адреси, де відбувалась бійка на досудовому розслідуванні він не давав. Він читав протокол допиту, перед тим, як його підписувати. Він не вказував адресу в протоколі.

Свідок ОСОБА_22 , яка є сестрою потерпілого, дала показання, що була присутня під час побиття брата, намагалась його захистити, однак, її не пустили. Вона бачила, як саме ОСОБА_4 наносив брату удари, інші особи його не били. Вона вважає, що він наніс не менше 8 ударів. ОСОБА_4 дуже радів, що вдарив брата в ніс. ОСОБА_18 також радів, коли брату зламали ніс, однак, він брата, на цьому майданчику, не бив.

Свідок ОСОБА_23 дав суду показання, що був присутній, як ОСОБА_4 побив ОСОБА_9 . Перед цим в школі вони домовились з ОСОБА_9 про зустріч після школи, оскільки напередодні між ними виник конфлікт в соціальній мережі через дівчину та перейшов на особисті образи. Після 15 години, коли вже закінчились уроки вони пішли від школи на спортивну площадку по вулиці Верхній Вал. З місця конфлікту школу не видно. Спочатку вони просто говорили, а згодом почалася бійка. Він бився з ОСОБА_24 та стояв спиною і йому здалось, що ОСОБА_4 бився з ОСОБА_9 . Коли він розвернувся, то побачив, що у ОСОБА_9 йде кров. Після того, як він побачив кров у потерпілого, його однокласники повели до школи. Після цього випадку з потерпілим не спілкувався. В цей день в нього вже був конфлікт з ОСОБА_9 у приміщенні школи, де він його лише штовхнув, однак, не бив.

Свідок ОСОБА_25 дав суду показання, що з ОСОБА_4 знайомий та підтримує дружні стосунки, з потерпілим лише наглядно знайомий. Він отримав інформацію від друзів, що всі ідуть на бійку і він також пішов. Було повідомлено, що на майданчику будуть битись ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_18 та ще декілька хлопців. Вони відійшли від школи на достатню відстань. Присутні були чоловік 20-25. Всі хто не приймали участь стояли окремо. Розмови він не чув. Старовойт ОСОБА_26 наніс ОСОБА_17 удар в ніс, після того, як ОСОБА_27 його вдарив в пах. Бійка зупинилась і всі розійшлись. Причину конфлікту він не знає. ОСОБА_4 має певні досягнення в тайському боксі та виступав на змаганнях.

Свідок ОСОБА_28 суду пояснила, що вона є вчителем. З ОСОБА_4 не знайома, ОСОБА_9 звичайний учень. Вона не пам`ятає о котрій годині ОСОБА_9 з`явився до школи в день побиття. Їй зателефонували о 15:30-15:40 хв. та повідомили про те, що сталося. Їй особисто не повідомляли працівники гімназії про те, що сталося відразу, оскільки у неї вже закінчились уроки та вона мала піти. Адміністрацією школи була викликана швидка. Хто саме викликав, вона не знає. Про конфлікт завчасно вона не знала, дізналась від ОСОБА_11 . Порушень дисципліни, в той день, вона не помітила, ОСОБА_29 станом на 6-й урок почувався нормально, працював в нормальному режимі. Ні ОСОБА_29 , ні хто з інших учнів 10 - Б класу до неї не підходив та не скаржився. Учні залишаються після уроків для того, аби грати в футбол. Скарг від учнів або батьків на конфлікти не було. Вона перебувала в школі до 15:30, 15:45 хв. Біля входу до гімназії стоїть охорона та спостерігає за учнями. З боку охорони скарг або повідомлень про конфлікти, не було. Гімназія стежить за учнями до кінця навчального процесу в межах гімназії. В подальшому стало відомо, що ОСОБА_30 , перед конфліктом, в соц. мережі написала про те, що відбуваються якісь незрозумілі речі навколо ОСОБА_31 .

Свідок ОСОБА_32 суду пояснив, що йому повідомив однокласник ОСОБА_33 про те, що у ОСОБА_16 та ОСОБА_34 відбувся конфлікт в соціальній мережі. Він не пам`ятає, чи супроводжував ОСОБА_31 на бійку. Він нікого не бив, лише поштовхався з ОСОБА_35 . Він не бачив, хто перший вдарив ОСОБА_27 чи ОСОБА_36 . Після 7-го уроку він пішов на площадку, де відбувались всі події. Він пам`ятає лише, як вони стояли на вулиці, а потім багато дітей пішли на площадку. Після того, як вдарили ОСОБА_31 , бійка зупинилась та всі розійшлись.

Експерт ОСОБА_37 суду пояснив, що встановити, який напрямок дії травмуючої сили від удару ОСОБА_4 не можливо. Скоріш за все, травмуюча сила діяла з переду назад. Ушкодження завдано тупим предметом. Ушкодження не відобразились. Давність заподіяння ушкодження зазначена у висновку. Щодо тяжкості, завданого ушкодження, то воно віднесено до легкого тілесного ушкодження. Якщо ушкодження буде визнане, як незгладиме, воно може бути визнане як тяжке, в залежності від загоєння.

Свідок ОСОБА_38 , суду пояснила, що зі ОСОБА_39 та ОСОБА_15 знайома, стосунки з обома має нейтральні. Скільки людей прийшло на побиття не пам`ятає. Сестру потерпілого вона не тримала. Чи сміявся ОСОБА_40 , вона не пам`ятає. На якій відстані від школи було побиття не знає. Хто йшов з нею, не пам`ятає. В якому одязі був ОСОБА_40 вона не пам`ятає. На побитті було приблизно 15 осіб. Вона бачила всю бійку. Вона бачила, як ОСОБА_40 вдарив ОСОБА_9 . ОСОБА_40 правою рукою наніс удар поблизу носа.

Свідок ОСОБА_41 суду пояснила, що потерпілий не писав їй нічого поганого. Вона не просила ОСОБА_4 побити ОСОБА_9 . Вона не бачила як ОСОБА_40 наносив удари потерпілому. Вона особисто не бачила, але чула про це розмову. Вона не пам`ятає з ким саме йшла, але йшла з дівчатами. Сестру потерпілого вона бачила на місці події.

Свідок ОСОБА_42 суду пояснив, що йому повідомив про конфлікт ОСОБА_9 з ОСОБА_39 ОСОБА_24 . Зустрівши ОСОБА_9 на сходах в школі ОСОБА_40 агресивно повідомив ОСОБА_9 про те, що він не повинен спілкуватись з ОСОБА_43 . ОСОБА_40 не наносив ніяких ударів ОСОБА_17 при розмові на сходах. Він не пам`ятає в якому положенні в цей момент була рука ОСОБА_44 . Він не пам`ятає, як він говорив ОСОБА_17 про те, щоб останній втік зі школи напередодні побиття. Він не знав, що ОСОБА_9 шукали ОСОБА_40 та ОСОБА_45 . Він грав у футбол зі ОСОБА_39 , ОСОБА_27 в футбол не грав. Йому не відомо про те, щоб ОСОБА_40 конфліктував з потерпілим. Він особисто не був свідком бійки.

Свідок ОСОБА_46 суду пояснив, що ОСОБА_4 знає наглядно. З ОСОБА_27 вони однокласники. Він пішов на бійку, оскільки йому було цікаво. Неприязних стосунків з ОСОБА_27 він не має. Він не знав про заплановану бійку та про її планування. Він відмовляв ОСОБА_9 від того, аби він йшов з ОСОБА_39 на розмову, для того, щоб вберегти його. Він не пам`ятає, чи хтось тримав сестру потерпілого ОСОБА_47 . Він бачив, як ОСОБА_40 бив потерпілого. Як саме це було він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що він знав про те, що потерпілий домовлявся про щось з ОСОБА_39 , та коли потерпілий збирався додому, то він вирішив його провести. При зустрічі потерпілого та ОСОБА_4 на сходах в школі, відбувалась штовханина. ОСОБА_40 замахнувся на потерпілого та він зупинив його руку. ОСОБА_40 перший штовхнув потерпілого. Він не бачив, щоб під час або після бійки потерпілий втрачав свідомість. На бійку прийшов 8-б, 9-а та 9-б класи.

ОСОБА_48 дав суду показання, що був свідком бійки між ОСОБА_9 і ОСОБА_4 . Все відбулося досить швидко. Він бачив як у ОСОБА_16 було зламано ніс і бійка зупинилась.

Свідок ОСОБА_49 дала показання, що ОСОБА_6 її однокласник з потерпілим навчаються в одній школі. Вона була присутня під час бійки між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . Вона не бачила як саме і хто кому наносив удари.

Свідок ОСОБА_50 дала показання, що ОСОБА_6 її однокласник, з потерпілим навчаються в одній школі, стосунки не підтримують. Вона була присутня під час бійки між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . Вона не бачила як наносились удари. Вона лише бачила як з носа ОСОБА_16 йшла кров і йому надавали серветки. Їй не відомо, щоб вчителі чи керівництво школи знали про бійку.

Відповідно до висновку експерта № 259/Е від 11.03.2016 року, у ОСОБА_9 виявлена закрита травма носа у вигляді перелому кісток носа зі зміщенням уламків. Вказана закрита травма носа, відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6, але менше ніж 21 добу.

Згідно висновку експерта від 28.02.2017 року №235-2016/о, після вивчення, аналізу та синтезу даних наданої документації, експертною комісією отримано достатньо підстав для ствердження того, що саме 22.10.2015 року ОСОБА_9 , 2000 р.н. були спричинені тілесні ушкодження у вигляді травми носу з наступним складовими: синець в середній частині спинки носу з деяким розповсюдженням на праве його крило (на момент фотографування 22.10.2015 року - невизначеної форми червонуватого кольору); перелом обох носових кісток (з незначним, до 3 мм, зміщенням уламків); можливо (не виключно),- перелом хряща/хрящів носу (боковий/ великий крильний/чотирикутний).

Характер та морфологія вищезазначених складових травми носу, їх локалізація, відсутність в ділянці носу інших зовнішніх тілесних ушкоджень (саден, ран), все це дозволяє стверджувати про те, що дана травма носу у ОСОБА_9 утворилася внаслідок одноразової (до питання щодо послідовності) дії тупого предмету в ділянку верхньої частини носу за механізмом удару (причина); індивідуальні особливості даного тупого предмету не відобразилися, проте щодо групової ознаки - це був предмет з обмеженою поверхнею контакту (на кшталт кисті людини, що зібрана в кулак), який діяв в ділянку верхньої частини носу та дещо справа (напрямок травматичної дії спереду до заду та дещо справа наліво); утворення даної травми носу внаслідок падіння потерпілого з контактуванням ділянкою носу об тупий предмет, внаслідок удару взутою ногою людини - виключається. Щодо давності утворення травми носу у ОСОБА_9 , то існуючі об`єктивні часові дані (виїзд швидкої медичної допомоги) свідчать про те, що дана травма була спричинена потерпілому 22.10.2015 року до 1610, а візуалізований «червонуватий колір» синця на фото (аркуш 139 2-ого тому кримінального провадження), дозволяє вважати, що зазначена травма була спричинена потерпілому, приблизно не більш ніж за 2 години до моменту фотографування.

В судово-медичній експертизі України не існує такого поняття, як «тяжкість шкоди, що спричинена здоров`ю». Відповідно до «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», згідно яких існують чіткі критерії для визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, а саме: небезпека для життя; втрата будь-якого органа або втрата органом його функцій; душевна хвороба; стійка втрата загальної працездатності; переривання вагітності; невиправне знівечення обличчя; тривалість розладу здоров`я; згідно п. 1.2. даних «Правил...»: «... тілесні ушкодження - це порушення анатомічної цілісності тканин, органів та їх функції...»; згідно п. 4.6. даних «Правил...»: «Судово-медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілісності тканин і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості...»; «тривалість розладу здоров`я», як критерій судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, - це строк порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, який обумовлений саме власне ушкодженням та який загально прийнятий для певного ушкодження; «загоєння» ушкодження та «тривалість розладу здоров`я» - це дві різні речі, які при визначенні ступеню тяжкості тілесних ушкоджень взагалі не можна ототожнювати!!! термін перебування людини на лікуванні (стаціонарному чи амбулаторному) не є та ніколи не був критерієм судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень!!! «тривалість розладу здоров`я», як критерій судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, з терміном перебування людини на лікуванні (стаціонарному чи амбулаторному) не знаходиться ні в якому кореляційному зв`язку. Згідно п. 4.7. даних «Правил...»: «Загострення попередніх захворювань після заподіяння тілесного ушкодження, а також інші наслідки ушкодження, що обумовлені не власне характером цього ушкодження, а випадковими обставинами...індивідуальними особливостями організму...не повинні враховуватися при оцінці ступеня тяжкості...»; тілесне ушкодження визначається ТЯЖКИМ за критеріями: «небезпека для життя», «втрата будь-якого органа або втрата органом його функцій», «душевна хвороба», «стійка втрата загальної працездатності», «переривання вагітності», «невиправне знівечення обличчя»; визначення лише такого критерію, як «небезпека для життя», вичерпано викладено у п.п. 2.1.2., 2.1.3. даних «Правил...»; згідно п. 2.1.8. даних «Правил...»:«...Судово-медичний експерт не кваліфікує ушкодження обличчя як знівечення, оскільки це поняття не є медичним. Він...встановлює, чи є це ушкодження виправним або невиправним. Під виправністю ушкодження належить розуміти значне зменшення вираженості патологічних змін (рубця, деформації, порушення міміки тощо), з часом або під дією не хірургічних засобів...». В даному випадку: травма носу, яку отримав ОСОБА_9 не відповідає вимогам п.п. 2.1.2., 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», тобто не може бути оцінене, як ТЯЖКЕ тілесне ушкодження за критерієм «небезпека для життя»; не супроводжувалась ушкодженням головного мозку, тому апріорі, не може бути оцінене, як ТЯЖКЕ тілесне ушкодження за критерієм «душевна хвороба»; ніколи не призведе взагалі до стійкої втрати загальної працездатності (враховуючи її складові), тобто не може бути оцінене ані як ТЯЖКЕ тілесне ушкодження, ані як тілесне ушкодження СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, ані як ЛЕГКЕ тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я саме за критерієм «стійкої втрати загальної працездатності»; є виправним ушкодженням (перелом носових кісток та можливий перелом хрящів носу не був таким, що привів до втрати хоча б частини кісток та/або хрящів, що б унеможливлювало з часом або під дією не хірургічних засобів значного зменшення вираженості патологічних змін), тобто не може бути оцінене як ТЯЖКЕ тілесне ушкодження за критерієм «невиправне знівечення обличчя»; встановлення наявності знівечення обличчя знаходиться поза межами компетенції судово-медичної експертизи - прерогатива суто суду. Може бути оцінена лише за критерієм «тривалість розладу здоров`я»: відновлення анатомічної цілісності та функції шкіри з підлягаючими м`якими тканинами спинки носу та правого його крила (де був наявний синець) відбувається в строк до 6 днів; відновлення анатомічної цілості та функції носових кісток та, можливо, хрящів (з приводу переломів), враховуючи їх загально-анатомічну локалізацію та розміри, відбувається в строк до 21 дня, але понад 6 днів, тобто травма носу відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалість розладу здоров`я). Як вже було зазначено в попередньому пункті даних Підсумків - травма носу, яку отримав ОСОБА_9 , є виправним (із судово-медичної точки зору) тілесним ушкодженням. Що стосується наявних рекомендацій ОСОБА_9 проведення з приводу проведення планового (у довільний проміжок часу в сприятливій для хворого ситуації) оперативного лікування з приводу асиметрії великих крильних хрящів та викривлення кісткової частини носової перетинки, то обов`язковість здійснення цього - це прерогатива суто ОСОБА_9 ; в даному випадку експертна комісія лише припускала ймовірність спричинення ОСОБА_9 переломів хрящів носу; в даному випадку 22.10.2015 року ОСОБА_9 не отримував перелом складових кісткової частини (сошник, вертикальна пластинка решітчастої кістки) перетинки носу, а викривлення носової перетинки, вроджена особливість.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_51 підтвердив свій висновок, в тому числі про тяжкість тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого.

Згідно відомостей ПНД № 3 від 04.01.2016 року ОСОБА_4 на обліку лікаря-психіатра не перебуває ( т. 1 а.с.180);

Згідно довідки № 356924 від 14.01.2016 року на обліку лікаря-нарколога ОСОБА_4 не перебуває ( т. 1 а.с.181);

Відповідно до листа Служби у справах дітей № 106/25-51 від 12.01.2016 року ОСОБА_4 не перебував на обліку служби у справах дітей як дитина, що опинилась у складних життєвих обставинах. Інформація щодо позбавлення батьків батьківських прав в Службі відсутня ( т.1 а.с.183).

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_4 встановлено, що останній проживає в сім`ї, яка складається з 4 осіб. Мати - ОСОБА_52 , батько ОСОБА_6 та брат - ОСОБА_53 , 1992 року народження. Відповідно до висновків Служби, для неповнолітнього ОСОБА_4 створені умови для проживання ( т.1 а.с.184);

Відповідно до характеристики гімназії № 19 «Межигірська», ОСОБА_4 , за місцем навчання характеризується посередньо ( т.1 а.с.185);

Відповідно до листа заступника начальника сектору Подільського УП ГУ Національної поліції у місті Києві, ОСОБА_4 на обліку у секторі превентивної діяльності Подільського УП ГУ Національної поліції у місті Києві не перебуває та не перебував ( т.1 а.с.186);

Відповідно до протоколу огляду місця події від 15.08.2016 року було оглянуто дитячий майданчик по вул. Верхній Вал в місті Києві, на яку вказав потерпілий ОСОБА_9 , як на місце, де йому завдав удар в ніс 22.10.2015 року неповнолітній ОСОБА_4 (т.2 а.с.4-9);

Згідно виписки № 7341 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_9 , 2000 року народження, останній перебував на лікуванні з діагнозом: Закритий перелом кісток носа зі зміщенням кісткових відламків ( т.2 а.с.131-132);

Відповідно до консультативного заключення ТОВ «Медичний центр Леомед» від 17.05.2016 року, ОСОБА_9 поставлено діагноз деформація зовнішнього носа. Викривлення переділки носа, рекомендовано планове оперативне втручання ( т.2 а.с.134);

Суд, дослідивши запропоновані учасниками процесу докази, прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Розглядаючи докази з точки зору їх допустимості, суд звертає увагу, що показання неповнолітнього ОСОБА_54 , потерпілого ОСОБА_9 , свідків отримано з дотриманням вимог КПК України, а тому вони є допустимими.

Належними і допустимими, як джерело доказу є висновки проведених у справі судових експертиз та долучених документів, суд не вбачає порушення вимог КПК України під час їх отримання.

Дослідивши та перевіривши, надані учасниками процесу докази, оцінюючи їх сукупність з точки зору достатності, допустимості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_55 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а саме заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При цьому, суд також враховує, що згідно вимог ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, в даному випадку в межах суспільно-небезпечного діяння, на яке посилається прокурор у своєму клопотанні.

Суд критично відноситься до показань ОСОБА_54 , у яких він заперечує умисність заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , вважає що його позиція є позицією захисту, щоб пом`якшити свою відповідальність.

Аналізуючи показання потерпілого ОСОБА_9 , свідків, а саме: ОСОБА_22 , яка бачила, як саме ОСОБА_4 наносив її брату удари, інші особи його не били. Вона вважає, що він наніс не менше 8 ударів; свідка ОСОБА_38 , яка бачила всю бійку. Бачила, як ОСОБА_4 правою рукою наніс удар поблизу носа. Вказувала, що ОСОБА_9 намагався вдарити ОСОБА_4 , але не влучив; Свідок ОСОБА_46 показав, що він бачив, як ОСОБА_4 бив потерпілого. Як саме це було він не пам`ятає. На скільки він пам`ятає, то ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_9 першим; свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_56 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 не бачили самого удару, але були очевидцями події та її наслідками; висновки експертиз, про характер, локалізацію і тяжкість тілесних ушкоджень, характер нанесеного удару, його напрям, а також, беручи до уваги, характер і логіку розвитку подій, за яких неповнолітній ОСОБА_9 та ОСОБА_4 фактично йшли на місце події, щоб вчинити бійку, що фактично відбулось, а також враховуючи наслідки, що настали, суд прийшов до переконання, що своїми умисними діями, які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 , в судовому засідання клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, у вигляді передачі під нагляд батька, підтримала, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітнім суспільно небезпечного діяння.

Законний представник неповнолітнього - ОСОБА_6 , неповнолітній ОСОБА_4 та захисник, заперечуючи вчинення неповнолітнім суспільно-небезпечного діяння, не заперечували у застосуванні заходів виховного характеру у випадку встановлення вчинення суспільно небезпечних дій ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_9 покладався на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про застосування примусового заходу виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_4 суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 499 КПК України, за відсутності підстав для закриття кримінального провадження, прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 97 КК України, суд застосовує примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України.

При цьому, як зазначено в абзаці 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15. 05.2006 року, нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж досягнення особою повноліття).

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_4 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 24 січня 2002 року, вбачається, що батьком останнього є ОСОБА_6 .

Виходячи з вищезазначених вимог закону, беручи до уваги дані про особу неповнолітнього, враховуючи обставини провадження, а також те, що ОСОБА_4 на даний час навчається, дані про особу, поведінку у школі, дані про сім`ю, здатність батька забезпечити виховний вплив на ОСОБА_34 та постійний контроль за його поведінкою, здатність позитивного впливу, умови життя, виховання і поведінку неповнолітнього, його ставлення до вчиненого, суд вважає, що до неповнолітнього ОСОБА_4 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме - передача під нагляд батька.

З врахуванням вищевикладеного, до неповнолітнього ОСОБА_4 , слід застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді передання під нагляд батька ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Представники потерпілого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 звернулись до суду з позовною заявою про відшкодування матеріальної та, завданої потерпілому ОСОБА_9 моральної шкоди, в якій просять зобов`язати Гімназію №19 відзвітувати про проведені заходи щодо приведення дисципліни у державному загальноосвітньому закладі-гімназії №19. Стягнути солідарно з законного представника ОСОБА_4 та Гімназії №19 на користь потерпілого ОСОБА_9 відшкодування матеріальної шкоди у загальній сумі 46 тисяч 592 гривні 16 копійок, що складається із затрат на лікування та проведеного обстеження у загальній сумі 8 592,16 гривень, яка включає: витрати на лікування, проведену операцію та перебування у лікарні у сумі 5 392,16 грн.; вартість проведеного МРТ у розмірі 800 грн; вартість МРТ, у вигляді оплати необхідного проведення MPT-обстеження, протягом року з дати нанесеної травми у розмірі 800 гривень (у вигляді відшкодування чи оплаченої квитанції); відшкодування вартості проведення ОСОБА_9 необхідної операції (планове оперативне втручання для відновлення геометрії обличчя та функцій носу) у сумі 38000 гривень.

Крім цього, просять стягнути солідарно із законного представника ОСОБА_4 та Гімназії № 19 на користь ОСОБА_9 50 000 гривень на відшкодування, завданої потерпілому ОСОБА_9 моральної шкоди.

Крім того, просять суд зобов`язати відповідачів принести публічне вибачення за заподіяну травму та шкоду сину та його батькам.

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні кримінальної справи пред`явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальним провадженням.

Згідно приписів вказаної статті, заявлення позову не передбачено до осіб, до яких застосовуються заходи виховного характеру.

У зв`язку з цим, заявлений позов законними представниками потерпілого в даному кримінальному провадженні підлягає залишенню без розгляду, що не позбавляє права звернутись з позовом в порядку цивільного судочинства.

Вказане рішення узгоджується з роз`ясненнями, які містяться у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15.05.2006 року, який передбачає, що цивільний позов про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок учинення злочину чи суспільно небезпечного діяння, у справі про застосування примусового заходу виховного характеру, суд не вирішує (він має бути розглянутий у порядку цивільного судочинства).

Суд бере до уваги, що судові витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 97, 105 КК України, ст. ст. 497, 498, 499, 501 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру - задовольнити.

Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, примусові заходи виховного характеру, у виді передання під нагляд батька ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до досягнення ним повноліття.

Позов законних представників потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишити без розгляду.

Речові докази, а саме: медична книжка потерпілого ОСОБА_9 , магнітно-резонансна томографія №5843 від 17.11.2016 року та плівка до неї, оригінал медичної картки стаціонарного хворого №7341 на ім`я ОСОБА_9 , рентген-знімок на ім`я ОСОБА_9 - повернути ОСОБА_9 . Інші документи - залишити в матеріалах провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 діб з дня її проголошення через Подільський районний суд м. Києва.

СуддяОСОБА_1