Справа № 182/47/17
Провадження № 1-в/0182/234/2017
У Х В А Л А
Іменем України
23.10.2017 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі подання начальника Нікопольського МРВ з питань пробації Південно Східного МРУ ВКПП МЮ ОСОБА_3 про звільнення від покарання у зв`язку із застосуванням ЗУ „Про амністію у 2016 році стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
До суду з поданням про звільнення від покарання у зв`язку із застосуванням ЗУ „Про амністію у 2016 році звернувся начальник Нікопольського МРВ з питань пробації Південно Східного МРУ ВКПП МЮ, майор внутрішньої служби ОСОБА_3 , відносно громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 10.01.2017 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки
Начальник Нікопольського МРВ з питань апробації Південно Східного МРУ ВКПП МЮ направив до суду подання для вирішення питання про можливість застосування Закону України „Про амністію у 2016 році, посилаючись на те, що у період випробувального терміну засуджений ОСОБА_4 громадський порядок не порушува, від контролю з боку органу апробації не ухилявся, обов`язки покладені судом виконував, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

Крім того, ОСОБА_4 знаходиться на диспансерному обліку в КЗ „Нікопольський протитуберкульозний диспансер з 05.02.2016 року.

Згідно Закону України „ Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, засуджений ОСОБА_4 підпадає під дію ст..1 п. «г» так як має, на день набрання Законом чинності, хворіє на активну форму туберкульозу диспансерної категорії ( а.с. 34).
Засуджений ОСОБА_4 , в судовому засіданні підтримав клопотання, надав суду письмову заяву, в якій прохає застосувати до нього Закон України „ Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року та звільнити від призначеного судом покарання.
Представник Нікопольського МРВ з питань пробації Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ ОСОБА_6 в судовому засіданні прохає клопотання задовольнити, повідомила суд, що вони виконують вирок відносно ОСОБА_4 від 10.01.2017 року. Має активну форму туберкульозу, нових злочинів не скоював.
Прокурор не заперечує проти задоволення клопотання.
Вислухавши засудженого, думку прокурора та представника Нікопольського МРВ з питань пробації Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне подання задовольнити та звільнити засудженого від призначеного покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.01.2017 року, на підставі п. «г» ст.. 1 Закону України „Про амністію 2016 року від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII.
Відповідно до ст.. 1 Закону України „Про застосування амністії в Україні, амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України № 1810-VIII від 22 грудня 2016 року „Про амністію у 2016 році.
Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України „Про амністію у 2016 році - питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Стаття 13 Закону України „Про амністію 2016 року вказує, що дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочин до набрання ним чинності і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Стаття 1 Закону України „Про амністію у 2016 році № 1810-VIII вказує про необхідність звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а саме за пунктом (г) осіб, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.
Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 відповідно до ст.. 12 КК України вчинив злочин середньої тяжкості і був засуджений за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України, хворіє на активну форму туберкульозу диспансерної категорії, що підтверджується довідкою головного лікаря КЗ „Нікопольський протитуберкульозний диспансер Дніпропетровської обласної Ради, що дає суду право застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Закону України „Про амністію 2016 року від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII та звільнити його від відбування покарання призначеного судом.
Згідно ст.. 6 Закону України „ Про застосування амністії в Україні особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію.
Стаття 8 Закону України „Про застосування амністії в Україні вказує, що особи, засуджені за вчинення злочину, які відповідно до закону про амністію підлягають звільненню від відбування (подальшого відбування) покарання, звільняються не пізніш як протягом трьох місяців після опублікування закону про амністію.
На підставі викладеного, керуючись ст.. 44 КК України, ст.. 537, 539 КПК України, п «в» ст.. 1 Закону України „Про амністію 2016 року від 22.12.2016 року № 1810-VIII, суд -
УХВАЛИВ:
Подання начальника Нікопольського МРВ з питань апробації Південно Східного МРУ ВКПП МЮ - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Нікопольського Міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.01.2017 року у вигляді у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, на підставі п «г» ст.. 1 Закону України „Про амністію 2016 року від 22.12.2016 року № 1810-VIII.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1