Справа № 404/6312/16-к
Номер провадження 1-кп/404/107/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2017 року Кіровський районний суд міста Кіровограда у складі :
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Кропивницькому обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000163 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, Кіровоградської області, українця, громадянина України, має вищу освіту, не одруженого, офіційно не працює, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

22.12.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровоград за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки;

29.05.2015 року Городищенським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки - 29.06.2016 року ухвалою Полтавського району Полтавської області від 21.06.2016 року звільнений умовно- достроково на строк 1 рік 5 місяців 24 дні.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 , суд,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 вчинив відрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 186 КК України за наступних обставин.

24.07.2016 року приблизно о 21.45 години ОСОБА_3 , перебуваючи разом зі ОСОБА_6 на подвір`ї біля корпусу 2 будинку АДРЕСА_2 , попрохав у останньої мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка, на що вона погодилася та передала ОСОБА_3 свій мобільний телефон марки "Sony Xperia C2305", вартість якого згідно висновку експерта від 16.08.2016 №296 склала 2166,67 грн., якому знаходилися сім-картка мобільною оператора "МТС" та сім-картка метального оператора "Virgion Mobile", які матеріальної цінності для потерпілої не представляють.

Взявши у ОСОБА_6 вказаний мобільний телефон ОСОБА_3 , відійшов від останньої. В процесі телефонної розмови, у останнього виник умисел на відкрите викрадення даного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, ОСОБА_7 почав втікати з місця події з вказаним мобільним телефоном, який належить ОСОБА_6 .

Потерпіла, побачивши що ОСОБА_7 тікає з телефоном, почала його переслідувати та вимагати повернення їй мобільного телефону, про те, ОСОБА_7 , ігноруючи її вимоги, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зник, після чого викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 2166,67 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину визнав частково, не погодився з кваліфікацією правопорушення та пояснив суду, що дійсно 24.07.2016 року він перебував в дворі будинку в АДРЕСА_2 та спілкувався із своїми знайомими. В ході спілкування до них підійшли інші особи, в тому числі потерпіла та її подруги. Через деякий час, він, потерпіла та її подруги ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перейшли в інше місце, де продовжили спілкування. В ході спілкування він попросив у потерпілої мобільний телефон, щоб подзвонити і розмовляючи по телефону відійшов від співрозмовників та зайшов за будинок. Після закінчення розмови, яка тривала 5 хв., він повернувся до місця розмови, однак, потерпілої та її подруг там не було. Оскільки він не знав місце проживання потерпілої тому залишив телефон собі. Наступного дня він намагався через спільних знайомих, з яким спілкувався напередодні, знайти потерпілу, однак не знайшов своїх знайомих. В подальшому, продав мобільний телефон. Стверджує, що не тікав від потерпілої, не чув її вимоги та вимоги свідків повернути телефон, не мав наміру заволодіти телефоном.

Окрім визнання вини обвинуваченим, яку суд вважає формальною, його вина доводиться доказами, дослідженими в судовому засіданні.

- показами потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила що 24.07.2016 року о 20 годині, вона спілкувалася у дворі будинку із своїми знайомими та чекала на подругу ОСОБА_9 . Неподалік на лавочці сидів обвинувачений. Почувши розмову про Польщу, обвинувачений підійшов до них і почав спілкуватися з цього приводу. Коли підійшла ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пішли в бік кафе "Романтика" та присіли на лавочку. Через деякий час до них підійшов обвинувачений та знову розпочав розмову про Польщу. Згодом, потерпілій подзвонив на мобільний телефон син, вона порозмовляла з ним, а після розмови залишила тримати телефон у руці. Обвинувачений поросив у потерпілої телефон, мотивувавши тим, що на його телефоні сіла батарея. Взявши телефон та повідомивши, що віднесе сміття, обвинувачений пішов в бік сміттєвих баків. Звернувши увагу на відсутність обвинуваченого, потерпіла обернулася і побачила, що обвинувачений тікає з її телефоном. Вона та її подруги почали кричати обвинуваченому, щоб він повернув телефон. Однак, обвинувачений не реагував на зауваження та зник за будинком. Потерпіла побігла за обвинуваченим, однак, не змогла його наздогнати. Потерпіла наполягає на тому, що обвинувачений тікав з телефоном. Коли вона почала вимагати повернення телефону, обвинувачений був на відстані близько 30 м., а тому мав би чути її вимоги. Після втечі обвинуваченого, вона викликала поліцію та чекали її приїзду на місці. В подальшому на патрульному автомобілі об`їжджали прилеглу територію, щоб знайти обвинуваченого.

- показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які надали суду однакові покази та пояснили суду, що 24.07.2016 року вони біля кафе "Романтика" спілкувалися з ОСОБА_6 . Обвинувачений в цей час, був неподалік. Підійшовши до них, обвинувачений почав розмову про Польщу, а з часом, попросив у потерпілої її мобільний телефон. Продовживши спілкування між собою, свідки та потерпіла втратили з поля зору обвинуваченого. Коли звернули на нього увагу, останній тікав з мобільним телефоном. Свідки почали кричати до обвинуваченого, щоб він повернув телефон, однак, він уже не був в полі їх зору.

Окрім того, вина обвинуваченого доводиться письмовими матеріалами провадження.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08.08.2016 року, в ході якого ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_3 , як особу, яка заволоділа її мобільним телефоном

т.1 а.п. 16-17

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08.08.2016 року, в ході якого ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_3 , як особу, яка заволоділа мобільним телефоном ОСОБА_6

т.1 а.п. 19-20

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08.08.2016 року, в ході якого ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_3 , як особу, яка заволоділа мобільним телефоном ОСОБА_6

т.1 а.п. 22-23

- висновком експерта №296 від 16.08.2016 року, згідно якого визначено вартість мобільного телефону "Sony Xperia C2305", в сумі 2166 грн. 67 коп.

т. 1 а.п.33-35

Аналізуючи наведене в сукупності, суд приходить до переконання про нещирість показів обвинуваченого.

Так, позицію обвинуваченого, яка полягає в тому, що він не мав наміру заволодіти телефоном, не тікав від потерпілої, суд оцінює критично та вважає вказану позицію обвинуваченого способом захисту, а часткове визнання вини формальним.

На факт втечі обвинуваченого однозначно вказують потерпіла та свідки. На даний факт вказував обвинувачений на досудовому слідстві, зазначивши про добровільність та правдивість своїх показів. Наявність розбіжностей в показах пояснити в судовому засіданні не зміг.

Викликає обґрунтований сумнів у суду, той факт, що обвинувачений не чув вимоги ОСОБА_6 про повернення телефону, яка була на відстані 30 метрів від нього і обвинувачений мав би чути її вимоги.

Покази обвинуваченого про те, що через 5 хвилин він повернувся до потерпілої з наміром повернути телефон, однак, її вже не було, не узгоджуються з показами потерпілої та свідків, які зазначили, що вони одразу викликали поліцію, чекали її приїзду, а в подальшому, давали їм пояснення. При цьому, весь час, вони знаходилися на тому місці, звідки тікав обвинувачений. Таким чином, повернувшись через 5-10 хв. після розмови по телефону, обвинувачений мав би бачити потерпілу та її подруг.

На наявність умислу обвинуваченого заволодіти мобільним телефоном вказують його подальші дії та бездіяльність. Так, обвинувачений після скоєного пішов в магазин та придбав пиво, а не намагався знайти потерпілу, в тому числі за допомогою її ж телефону де були зазначені телефони знайомих та рідних потерпілої. Не повідомив про виниклу ситуацію в поліцію, з метою відшукання потерпілої. В подальшому продав мобільний телефон.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого, а кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 186 КК України правильною.

При призначенні обвинуваченому покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, віднесене до категорії тяжких.

Як особа обвинувачений по місцю проживання характеризується позитивно, скоїв кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає повне добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин провадження, особи обвинуваченого, який належні висновки для себе не зробив, на шлях виправлення не став, не розкаявся в скоєному, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства і застосування ст. 69, 75 КК України до обвинуваченого не можливе. При цьому, слід врахувати не відбуте покарання згідно вироку Городищенського районного суду Черкаської області від 29.05.2015 року.

Судові витрати покласти на винного.

Речові докази у провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до даного покарання частково приєднати не відбуте покарання згідно вироку Городищенського районного суду Черкаської області від 29.05.2015 року за ч. 2 ст. 190 КК України та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 12.08.2016 року до 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому, в строк тримання під вартою врахувати один день фактичного затримання з 08.08.2016 року по 09.08.2016 року.

Запобіжний захід цілодобовий домашній арешт залишити до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 351 грн. 84 коп. судових витрат.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1