СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1818/17

У Х В А Л А

17 листопада 2017 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 і.

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Свалява кримінальне провадження № 0000951 від 20 жовтня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст 122 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Свалявського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст 122 КК України.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_7 23.10.2017 року в канцелярію суду було клопотання про повернення обвинувального акта прокурору. Як підстави для задоволення клопотання зазначений захисник зазначив наступні обставини :

-обвинувальний акт не містить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а саме: в обвинувальному акті у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 відсутній виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, невірно викладено подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, інші обставини вчинення правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, що, вважає, призвело до неправильної кваліфікацій дій обвинуваченого,

-в обвинувальному акті не сформульовано обвинувачення стосовно ОСОБА_6 , в ньому не вказано обставин, які характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, та не зазначено розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Захисники та обвинувачений таке клопотання підтримали, та крім того, обвинувачений вважає, що не зазначення розміру збитків в обвинувальному акті є суттєвим порушенням вимог закону, тому просив такі клопотання задовольнити.

Прокурор висловив заперечення щодо задоволення клопотань захисників обвинуваченого та зазначив про те, що доводи, зазначені у ньому в якості підстав для задоволення клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, є необґрунтованими, а подія кримінального правопорушення, спосіб, мотиви, мета, ступінь вини та вина, підлягають доказуванню в судовому засіданні, зазначає, що кваліфікація діяння на даній стадії не досліджується, а формулювання обвинувачення викладено повно та відповідно до вимог КПК України.

Аналогічне клопотання про повернення обвинувального акту прокурору було заявлено в підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав клопотання захисника ОСОБА_7 , з підстав, викладених в ньому, крім цього своє клопотання обґрунтував наступними підставами: невірно викладено формулювання обвинувачення ОСОБА_6 , невірно викладено подію кримінального правопорушення, в обвинувальному акті не міститься посилання на мотив та мету вчинення кримінального правопорушення, не встановлено події необхідної оборони внаслідок діяння потерпілого, не встановлено причини та наслідків неправомірної поведінки потерпілого. Вважає, що така неповнота розслідування та такі недоліки обвинувального акту можуть перешкодити в подальшому правильно та всебічно дослідити всі події та обставини при судовому розгляді та призвести до неправильного вирішення справи.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений таке клопотання підтримали.

Прокурор щодо зазначеного клопотання заперечив, та зазначив, що досудове розслідування проведено повно та об`єктивно, підстав для повернення обвинувального акта прокурору не має, на даній стадії подія кримінального правопорушення не досліджується.

Потерпілий та його представник проти заявлених клопотань заперечили, кожен зокрема. Так, представник потерпілого зазначає, що відсутні підстави, передбачені КПК України для повернення обвинувального акту прокурору, щодо розміру шкоди, завданої злочином, зазначає, що його довірителем така заявлена не була і на даний час з цивільним позовом звертатись не має наміру, і на досудовому розслідуванні не звертався, лікування в державному медичному закладі проходив безкоштовно.

Розглянувши зазначені клопотання, заслухавши думки усіх учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт у даному провадженні, суд дійшов наступного висновку.

Частина 2 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України) містить перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт. Так, згідно припису зазначеної процесуальної норми, обвинувальний акт повинен містити:

1)найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

71) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Разом з цим, досліджуючи наявний у матеріалах даного кримінального провадження обвинувальний акт, суд вважає його таким, що складений з дотриманням вимог зазначених норм ст. 291 КПК України. Відповідно до вказаної статті, формулювання обвинувачення відноситься до компетенції слідчого чи прокурора.

Так, в обвинувальному акті зазначені:

-найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер (сторінка обвинувального акта 1);

-анкетні відомості обвинуваченого (сторінка обвинувального акта 2);

-анкетні відомості потерпілого (сторінка обвинувального акта 3);

-прізвище, ім`я, по-батькові та займана посада слідчого, прокурора (сторінка обвинувального акта 4);

Також, з його змісту вбачається, що він містить дані про час, місце, спосіб і мету дій, які, в силу ст.91 КПК України, підлягають доказуванню, тобто у ньому зазначені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також вказана їх правова кваліфікація з посиланням на положення закону і статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_6 .

При цьому, викладені прокурором відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та правова кваліфікація дій за складом цього злочину, власне і є сформульованим обвинуваченням в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України, згідно якої, обвинуваченням є твердження про вчинення особою певного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Окрім того, формулювання обвинувачення містить в собі посилання на час, місце, спосіб, розкриває характер дій, які є ознаками складу злочину.

Щодо тверджень, зазначених у клопотанні захисника ОСОБА_7 про те, що в обвинувальному акті не розкрито об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, обвинувачення щодо якого є предметом даного кримінального провадження, то вказані твердження також спростовуються викладеними в обвинувальному акті фактичними обставинами.

При цьому, суд зазначає. що твердження, викладені у клопотаннях захисників про те, що стороною обвинувачення вчинення дій обвинуваченим кваліфіковано як умисний злочин, а дії обвинуваченого були наслідком неправомірної поведінки потерпілого, та підлягають кваліфікації як діяння, вчинене, в стані крайньої необхідності, не можуть слугувати підставою для повернення обвинувального акта прокурору, з огляду на те, що в обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин вчиненого правопорушення, а всі зазначені обставини є предметом судового розгляду та предметом доказування події правопорушення. Як і не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору та обставина, що, на думку захисників, в діях потерпілого наявний склад кримінального правопорушення.

Наведені у клопотаннях доводи захисників фактично зводяться до оцінки зібраних у справі доказів, які підлягають дослідженню безпосередньо судом на стадії судового розгляду, після надання стороною обвинувачення доказів, на ствердження фактів та обставин, наведених в обвинувальному акті, та не охоплюється переліком питань, які підлягають вирішенню у підготовчому судовому засіданні.

З огляду на формулювання обвинувачення, підстав вважати кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.122 КК України невірною, на даній стадії у суду немає та таке обвинувачення підлягає розгляду виключно в контексті обвинувального акта.

Крім цього, суд звертає увагу, що на даній стадії судового провадження суд не дає правову оцінку фактичним обставинам, що наведені в обвинувальному акті, оскільки такі підлягають встановленню на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів.

Твердження захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого про те, що в обвинувальний акт підлягає поверненню, в зв`язку, з тим, що не містить відомостей про розмір шкоди заподіяної злочином, не можуть бути єдиною підставою для такого повернення. Адже, представник потерпілого та потерпілий зазначили, що останній лікувався безкоштовно, а цивільний позовом ні ним ні закладом охорони здоров`я не заявлявся.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а клопотання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.291, 314, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 від 23.10.2017 року про повернення обвинувального акта.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_8 від 17.11.2017 року про повернення обвинувального акта.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Головуюча: суддя ОСОБА_1