Справа № 348/1669/17
Провадження № 11-кп/779/494/2017
Категорія ч.2 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_10 на вирок Надвірнянського районного суду від 15 вересня 2017 року щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Плотно Станично-Луганського району Луганської області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, який має середню освіту, одружений, працює на тимчасових роботах, раніше судимий Надвірнянським районним судом 30.07.2010 року за ст.152 ч.3, ст.69, ст.153 ч.2, ст.186 ч.2, ст. ст. 69, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі

визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 (три) місяці арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту його затримання в порядку виконання цього вироку.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирався .

Вирішено питання про речові докази.

Як вбачається з матеріалів провадження, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Вказаний злочин вчинено за наступних обставинах:

ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за вчинення умисного злочину, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив, та в період не знятої та не погашеної судимості, повторно вчинив умисний злочин.

Так, 11 серпня 2017 року приблизно о 16.30 год. потерпілий ОСОБА_11 перебував в кафе «Забава», що в с. Пнів по вул. Січових Стрільців, 131, Надвірнянського району Івано-Франківської області, залишив свій мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4 Х». Через деякий час до приміщення даного кафе зайшов обвинувачений ОСОБА_8 та побачив мобільний телефон без нагляду таємно його викрав чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 3804 грн.

Не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій вважає вирок суду незаконним з підстав неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Зокрема, суд першої інстанції, належним чином не врахував положення п. п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання". Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 раніше судимий за вчинення тяжких злочинів і йому було призначене реальне покарання у виді позбавлення волі, що в період не знятої та непогашеної судимості вчинив злочин, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Крім того, прокурор, посилаючись в апеляційній скарзі на невідповідність призначеного покарання ОСОБА_8 , зазначив, що судом першої інстанції не враховано характеристику обвинуваченого, його попередню судимість, що свідчить про його стійку злочинну спрямованість, а тому призначення мінімального покарання, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, є несправедливим та не відповідає ступеню тяжкості кримінальних злочинів та особі обвинуваченого та явно не відповідає вимогам ст.65 КК України.

У зв`язку з вищенаведеним, прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України покарання 1 рік позбавлення волі.

Під час апеляційного розгляду прокурор подану апеляційну скаргу підтримав.

Обвинувачений та його захисник виступили проти задоволення апеляційної скарги та вважають вирок суду законним і обґрунтованим, а тому, просить вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення прокурора, який просить вирок суду скасувати, думку обвинуваченого та його захисника, які висловилися проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, який йому інкримінуються, а також правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України, в силу положень ч.3 ст.404 КПК України, перегляду в апеляційному порядку не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Що стосується доводів, наведених у апеляційній скарзі прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність в частині необґрунтованого призначення обвинуваченому мінімального покарання за ч.2 ст.185 КК України, внаслідок чого призначене ОСОБА_8 покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого є явно несправедливим через м`якість, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими та з ними не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже, ці дані підлягають обов`язковому врахуванню. Крім того, відповідно до положень статей 66, 67 КК України, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Суд першої інстанції належним чином врахував те, що ОСОБА_8 повністю визнав свою провину у вчиненому, щиро покаявся, активно сприяв в розкритті злочину, повернувши викрадене на першу вимогу відшкодував заподіяну шкоду потерпілому, який не має до нього жодних претензій.

З врахуванням всіх обставини провадження, даних про особу обвинуваченого, його поведінки до і після вчинення злочину, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_8 слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів в межах санкції статті, що передбачає покарання за вчинений злочин - у виді арешту.

Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції правильно врахував обставини злочину, його конкретну невелику суспільну небезпеку та визначив покарання в межах санкції статті, що в цьому випадку є доцільним та справедливим.

Покликання прокурора про м`якість такого покарання ґрунтується виключно на формальних ознаках, що негативно характеризують особу(колишня судимість, рецидив).

На думку колегії суддів призначення суворого покарання виключно з мотивів наявності негативних даних про особу обвинуваченого не узгоджується з принципами та мети кримінального покарання.

При цьому слід зазначити про те, що для справедливого визначення виду та розміру покарання крім даних про особу визначальне значення має суть самого правопорушення, наявність та тяжкість наслідків, а також кримінальна поведінка винного і позиція потерпілого.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 дійсно, побачивши забутий в кафе телефон заволодів ним, однак на пропозицію працівників поліції повернув його, щиро розкаявся у вчиненому, допомагав слідству.

Призначене покарання ОСОБА_8 узгоджується із засадами ст.65 КК України, є достатнім для виправлення обвинуваченого і не може вважатись надто м`яким, як про це вказується в апеляційній скарзі.

За таких обставин, вирок суду є законним та обґрунтованим і апеляційних підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області - залишити без задоволення, а вирок Надвірнянського районного суду від 15 вересня 2017 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3