АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1799/17 Справа № 206/4216/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

розглянувши 28 вересня 2017 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження № 0001769 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_10 на ухвалу Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 28 серпня 2017 року, якою обвинувальний акт за ч. 1 ст. 286 КК України, відносно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець ст.. Слатіно, Куликовського району Харківської області, громадянина України, мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

повернуто прокурору, для усунення недоліків.

В апеляції:

-прокурор, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування вказує, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 , складений з дотриманням вимог процесуального законодавства, містить у собі правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність. Викладені в ухвалі мотиви повернення обвинувального акут,побудовані на аналізі прогнозованих висновків щодо дослідження доказів по справі у майбутньому і містить оцінку суду щодо обставин кримінального правопорушення, хоча у відповідності до ст. 314 КПК України, суд не уповноважений на стадії підготовчого судового засідання надавати оцінку будь-яким доказам чи фактичним обставинам.

Також вказує на безпідставність повернення обвинувального акту з додатками прокурору з посиланням на те, що за фактом даного ДТП обвинувачений притягувався до адміністративної відповідальності на нього накладено стягнення у вигляді штрафу, який він сплатив, оскільки згідно наданої копії постанови Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, ОСОБА_11 був притягнутий до адміністративної відповідальності, що ніяк не може бути перешкодою для притягнення його до кримінальної відповідальності при наявності в його діях складу злочину.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 , просила ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, мотивуючи незрозумілістю обвинувачення - відсутністю в обвинувальному акті визначення суб`єктивної сторони злочину з посиланням на положення ст. 25 КК України та на наявність постанови цього суду від 18.05.2017 року про притягнення її підзахисного до адміністративної відповідальності за дане ДТП.

Згідно обвинувального акту, органами досудового розслідування ОСОБА_11 пред`явлено обвинувачення за ч. 1 ст. 286 КК України, що виразилися в порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесне ушкодження, та кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні, суд першої інстанції обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 , повернув прокурору, мотивуючи тим, що в ньому відсутнє сформульовано обвинувачення, як того вимагають положення ст. 291 КПК України, а йдеться тільки про обставини, які було встановлено органом досудового розслідування та й то не в повному обсязі та не вказані ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторін інкримінованого злочину.

Судом, також зазначено, що викладені в обвинувальному акті обставини є неповними, неконкретними та не зрозумілими, містять лише неповне формулювання обвинувачення ОСОБА_11 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України, без викладу тверджень про з`ясовані прокурором фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення з врахуванням притягнення ОСОБА_11 до адміністративної відповідальності за аналогічні події ДТП, що свідчить про порушення права обвинуваченого на захист.

Вислухавши учасників кримінального провадження, а саме прокурора та потерпілу і її представника, які підтримали доводи і вимоги апеляції прокурора, захисника обвинуваченого, яка заперечувала проти задоволення апеляції, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційній скарзі і співставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів, вважає, що принесена апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положеннями п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, до повноважень суду першої інстанції, віднесено прийняття рішення під час підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції прийшов до висновку про повернення обвинувального акту з тих підстав, що неповно сформульоване обвинувачення, обвинувальний акт не містить відомостей, який саме вид необережності ставиться в провину ОСОБА_11 , викладені в обвинувальному акті обставини є неповними, неконкретними та не зрозумілими, відсутні твердження про з`ясовані прокурором обставини вчиненого кримінального правопорушення з врахуванням притягнення ОСОБА_11 до адміністративної відповідальності за аналогічні події ДТП, що є порушенням права обвинуваченого на захист.

Однак, з таким висновком, колегія суддів не погоджується, оскільки він є хибним і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, і не ґрунтується на кримінальних процесуальних нормах закону та суперечить по своїй суті.

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити в собі, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається зі змісту даного обвинувального акту, останній містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Конкретність викладення фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення, час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, у тому числі і психічне ставлення особи до вчинюваної дії та причинний зв`язок між діями та наслідками, викладено у даному обвинувальному акті достатньо зрозуміло, що є важливим і суттєвим не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист і фабула обвинувачення в даному випадку є фактичною моделлю вчиненого кримінального правопорушення, а отже і зрозумілість обвинувачення ОСОБА_11 не викликає сумнівів, а тому даний обвинувальний акт відповідає і узгоджується з вимогами ст. 291 КПК України та положеннями п.(а) ч. 3 ст. 6 Конвенції, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.

Щодо питань визначення суб`єктивної сторони, видів вини і її доведеності та необхідність надання оцінки постанови цього суду від 18 травня 2017 року у адміністративній справі відносно обвинуваченого за ст. 124 КУпАП, то ці питання розглядаються в інших стадіях судового провадження, і їх не вирішення не перешкоджають суду у підготовчому судовому засіданні призначити судовий розгляд даного обвинувального акту.

За таких обставин, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту не можна визнати обґрунтованим, викладені в ухвалі суду першої інстанції підстави, які слугували поверненню прокурору обвинувального акту, колегія суддів, вважає помилковими і такими, що не відповідають нормам п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, а тому ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ст. 409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий розгляд у суді першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції є необґрунтованим, а підстави для повернення обвинувального акту формальними і такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим таке рішення підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_10 - задовольнити.

Ухвалу Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 28 серпня 2017 року, якою обвинувальний акт за ч. 1 ст. 286 КК України, відносно ОСОБА_11 , було повернуто прокурору, для усунення недоліків скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

__________________ __________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3