У Х В А Л А

20.04.2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером :04:002:0169, площею 0,2291 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстрована на праві приватної власності за гр. ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в особливо важливих справах СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.

30.09.2017 слідчим відділенням Свалявського ВП Мукачівського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000649.

Підставою для початку досудового розслідування стали відомості зазначені у зверненні голови правління ПАТ АБ «Укргазбанк» ОСОБА_5 від 01.09.2017 № 148/9555/2017, щодо протиправних дій гр.. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , які полягали у незаконному відчуженні готельного комплексу, загальною площею 1550,6 м2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянка несільськогосподарського призначення площею 0,2291 га, кадастровий номер :04:002:0169, внаслідок чого ПАТ АБ «Укргазбанк», завдано матеріальної шкоди на суму 11 966 000 гривень.

05 січня 2018 року кваліфікацію зазначеного кримінально правопорушення змінено з ч.1 ст. 358 КК України на ч. 4 ст. 190 КК України.

21.03.2018 заступником прокурора Закарпатської області ОСОБА_9 проведення досудового розслідування зазначеного кримінального правопорушення доручено слідчому управлінню ГУНП в Закарпатській області, про що винесено відповідну постанову винесено постанову.

Слідчий зазначає у клопотанні, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, заволоділи шляхом обману кредитними грошовими коштами, належними АБ УКРГАЗБАНК в особливо великих розмірах та у подальшому, вступивши у злочинну змову ще й з Приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , без відома Банку, умисно протиправно відчужили вищевказане нерухоме майно, вчинили нікчемні правочини, спрямовані на створення ситуації за якої на це майно отримали право вимоги треті особи та здійснили реєстрацію речових прав за цими правочинами, з метою унеможливлення відновлення порушеного права АБ «УКРГАЗБАНК» шляхом набуття права власності Банком на предмет іпотеки та інших незаконних дій з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном та порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном.

Вказані неправомірні дії призвели до фактичної втрати предмету іпотеки та заподіяли майнової шкоди у сумі 27 383 768 гривень 49 копійок ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», 94,9409 % акцій, якого належить державі Україна.

Згідно відомостей державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно: земельна ділянка, несільськогосподарського призначення площею 0,2291 га, кадастровий номер :04:002:0169 розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві приватної власності за гр. ОСОБА_4 , згідно договору купівлі продажу серії 1447 виданого 06.09.2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_8 , що підтверджується витягом зазначеного реєстру за №120513555 від 13.04.2018.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що зазначена земельна ділянка за кадастровим номером :04:002:0169, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - є речовим доказом у кримінальному провадженні та відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а відсутність такого арешту, надає можливість подальшого розпорядження незаконно придбаною земельною ділянкою, шляхом укладення відповідних нотаріально-посвідчених правочинів, спрямованих як на зміну власника так і на незаконне отримання прибутку за рахунок їх реалізації, що ускладнить або взагалі унеможливить, реалізацію заставного майна ПАТ АБ «Укргазбанк» та унеможливить відшкодування завданої протиправними діями шкоди.

В судове засідання слідчий не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.
Власник майна в судове засідання не з`явився, причина неявки суду неавдома.
Вивчивши зміст поданого клопотання та додані до нього письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Зі змісту клопотання вбачається, що 30.09.2017 слідчим відділенням Свалявського ВП Мукачівського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000649.

В рамках даного кримінального провадження органом досудового розслідування досліджуються відомості, зазначені у зверненні голови правління ПАТ АБ «Укргазбанк» ОСОБА_5 від 01.09.2017 № 148/9555/2017, щодо протиправних дій гр. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , які полягали у незаконному відчуженні готельного комплексу, загальною площею 1550,6 м2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянка несільськогосподарського призначення площею 0,2291 га, кадастровий номер :04:002:0169, внаслідок чого ПАТ АБ «Укргазбанк», завдано матеріальної шкоди на суму 11 966 000 гривень.

Сторона кримінального провадження ставить питання про накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером :04:002:0169, площею 0,2291 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстрована на праві приватної власності за гр. ОСОБА_4 з тих підстав, що така має значення речового доказу.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру
щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.

Відтак матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим майна ( в даному випадку автомобіля) критеріям ст. 98 КПК України, а відповідно і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України суд зобов`язаний при розгляді клопотання про накладення арешту на майна враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або за загальними принципами міжнародного права.
Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що з метою належного забезпечення потреби досудового розслідування слід застосувати арешт вказаного в клопотанні нерухомого майна і таке втручання у права та інтереси власника майна буде виправданим.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання є обґрунтоване та таке, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :04:002:0169, площею 0,2291 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстрована на праві приватної власності за гр. ОСОБА_4 , із забороною розпорядження даною земельною ділянкою

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області (особою, яка не була присутньою під час її оголошення на протязі 5-и днів з дня отримання її копії).

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонногосуду ОСОБА_1