Провадження № 1-кс/638/1071/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2018 року Дзержинський райсуд м. Харкова в складі :

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкові клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого продавцем - консультантом ФОП ОСОБА_5 , утриманців не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 17.10.2017 вироком Слов`янського міськрайсуду Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005078 від 18.10.2017 за ч. 2 ст. 190 КК України,-

за участю :

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

24.03.2018 слідчий СВ Шевченківського ВП ГУНП в Х/О ОСОБА_3 звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 13.10.2017, приблизно о 16 годині ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні складу ТД «Рост», що розташований за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, 61Ж, отримав від ОСОБА_8 у тимчасове користування мобільний телефон марки «SAMSUNG», модель «SM-J500HZWDSEK», належний останньому, з метою здійснення дзвінка. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 достовірно розуміючи для себе, що повертати мобільний телефон не має наміру та користуючись довірою ОСОБА_8 , заволодів вказаним мобільним телефоном вартістю 1984,26 гривень та з місця вчинення злочину з викраденим зник, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду у вказаній сумі.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (шахрайство), тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Також слідчий зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення - злочини.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_6 вказане клопотання підтримали повністю, просили його задовольнити, з підстав на які слідчий посилається в своєму клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні свою провину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнав, при цьому зазначив, що за місцем реєстрації він не мешкає, останній раз там був 17.10.2017, ніяких викликів слідчого не він, не його батьки не отримували. Також, підозрюваний зазначає, що він офіційно працевлаштований, та має постійне місце проживання в м. Харкові, просив застосувати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, від правоохоронних органів він не переховувався, просто він не мешкає за місцем реєстрації.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, зазначила що повісток від слідчого ні її підзахисний ні його батьки не отримували, за місцем реєстрації він не мешкає, а тому був необізнаний що його викликає слідчий, ОСОБА_4 офіційно працевлаштований, має місце проживання у м. Харкові, а тому просила обрати менш суворий запобіжний захід, оскільки ОСОБА_4 від органів досудового слідства не переховувався, на потерпілого та свідків не впливав.
Суд, заслухавши думки прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, думку захисника вивчивши письмові матеріали, надані на підтвердження заявленого клопотання, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено наступне :

Матеріал досудового розслідування внесено до ЄРДР за № 0005078 від 18.10.2017 за фактом вчинення ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвалою суду від 08.11.2017 надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали шість місяців.

23.03.2018 о 22 годині 00 хвилин підозрюваний ОСОБА_4 , на підставі ухвали суду був затриманий, у відповідності до ст. 191 КПК України.

24.03.2018 о 00 годині 25 хвилин слідчим було вручено ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

24.03.2018 о 01 годині 20 хвилин копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надана підозрюваному ОСОБА_4 .

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21.04.2011 термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Виходячи з наявних в матеріалах клопотання даних, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КК України, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалась від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або її повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за яке передбачене альтернативне покарання, у тому числі і у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за інкримінованим кримінальним правопорушенням, особу підозрюваного, його вік, сімейний стан, майновий стан та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказане стверджується, зокрема і тим, що ОСОБА_4 раніше був судимий за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу на користь держави, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів.

Разом з тим, такі ризики ОСОБА_4 як ухилятися від слідства, можливість підозрюваного незаконно впливати на потерпілого та свідків слідчим суддею не встановлено.

В судовому засіданні, з точки зору суду, прокурором та слідчим не доведено тих обставин, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України з урахуванням обставин, викладених вище.

Для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені в судовому засіданні слідчий суддя вважає, що підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 офіційно працевлаштований у ФОП ОСОБА_5 та має постійне місце проживання у м. Харкові, а саме за адресою : АДРЕСА_2 , що підтверджується договором підряду від 18.03.2018.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням наведеного, доведеності прокурором обставин, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, та не доведеності обставин, передбачених п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя дійшов висновку про застосування запобіжного заходу до підозрюваного у вигляді домашнього арешту на певний період доби, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що для запобігання ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт відносно ОСОБА_4 буде достатнім.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , на строк два місяці, тобто до 24.05.2018.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- заборонити у період часу з 21.00 годин по 07.00 годин ранку залишати місце фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрована та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Ухвалу направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного через Шевченківського ВП Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1