№ 314/4030/15-к
пр.№1-кп/336/344/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2017 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у склад колегії:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
представника цивільного
позивача ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, -

09 червня 2017 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за визначеною Апеляційним судом Запорізької області підсудністю надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
На підставі обвинувального акта призначено підготовче судове засідання у режимі відеоконференції, в яке з`явилися прокурор, представник цивільного позивача, захисник, обвинувачений.
В ході підготовчого засідання прокурор заявила, що обвинувальний акт відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, підстав для закриття провадження, як і для повернення обвинувального акта прокурору немає; на підставі обвинувального акта належить призначити судовий розгляд.
Представник цивільного позивача ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення прокурору обвинувального акта в зв`язку з його невідповідністю вимогам кримінального процесуального законодавства.
Зазначив, що ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.09.2015 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 вже був повернутий прокурору через його невідповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, але виявлені недоліки усунуті не були, а саме: слідчим не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація дана невірно, не проведена експертиза щодо визначення розміру матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, відсутні відомості про обставини, які обтяжують покарання.
Захисник, обвинувачений підтримали клопотання представника цивільного позивача.
Прокурор заперечує проти задоволення клопотання, вважаючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам закону, процесуальних передумов для його повернення прокурору немає.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши зміст обвинувального акту і реєстр матеріалів досудового розслідування, суд знаходить за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам Кримінального процесуального кодексу України, виходячи з наступного.
Підготовче судове засідання в судовому провадженні у першій інстанції є обов`язковою і самостійною стадією кримінального процесу, в якій суд визначає можливість на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Однією з умов можливості призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, є відповідність його вимогам КПК України, а згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні, яке відбувається за обов`язкової участю обвинуваченого та його захисника, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
З наведеного положення кримінального процесуального закону випливає, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінально караного діяння мають відповідати диспозиції статті закону про кримінальну відповідальність, за ознаками якої надано правову кваліфікацію діям особи.
Обвинувальний акт не відповідає наведеним вимогам, оскільки викладені в ньому фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не узгоджуються з формулюванням обвинувачення.
Зі змісту обвинувального акту випливає, що з 22.04.2015 року до 18.05.2015 року ОСОБА_8 проходив стажування на тракторі МТЗ 892 державний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Агрофірма «Нива». 17.05.2015 року у ОСОБА_8 виник умисел на незаконне заволодіння цим транспортним засобом. 18.05.2015 року о 09-20 годині ОСОБА_8 , реалізуючи свій умисел, діючи повторно з корисливих мотивів, знаходячись на поле, яке розташоване неподалік від с. Матвіївка Вільнянського району Запорізької області поруч з автодорогою «Харків-Сімферополь», розпочав виконувати господарські роботи на тракторі МТЗ 892 по культивуванню вказаної земельної ділянки. Цього ж дня о 17.00 годині ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, виїхав на вказаному тракторі з поля й, під`їхавши до лісопосадки, відчепив культиватор, після чого направився в бік станції «Янцево» Вільнянського району Запорізької області, де на залізничному переїзді повернув в бік с. Наталівка Запорізького району Запорізької області й направився до станції «32 кілометр» в с. Приморське Василівського району Запорізької області, де в подальшому продав вказаний трактор ОСОБА_9 за 20 000 грн., тим самим незаконно заволодів трактором МТЗ 892, чим завдав ТОВ «Агрофірма Нива» матеріальної шкоди на суму 186 000 грн., що є великим розміром.
Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 3 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, що завдали великої матеріальної шкоди.
Об`єктивна сторона цього злочину виражається в незаконному заволодінні транспортним засобом. Це означає, що винна особа не має права використовувати транспортний засіб для поїздки на ньому.
З обвинувального акта вбачається, що транспортний засіб перебував у користуванні ОСОБА_8 на законній підставі, а саме: під час проходження стажування виконував господарські роботи на тракторі по культивуванню земельної ділянки. Якщо так, то відчуження цього транспортного засобу не утворює об`єктивну сторону злочину, передбаченого ст. 289 КК України.
Оскільки в силу ст. 91 КПК України винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини є предметом доказування, суд знаходить наведені суперечності у викладенні фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства, а також свідчать про неконкретність обвинувачення, що є порушенням як вимог процесуального закону, так і права обвинуваченого на захист, яке, зокрема, повинно бути забезпечено конкретністю пред`явленого обвинувачення.
Відповідно до ст. 91 КПК України однією з обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні є вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а згідно із п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК обвинувальний акт має містити відомості про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Як випливає з п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Висновок органу досудового розслідування і прокурора в частині зазначення розміру майнової шкоди в порушення вимог закону не підкріплений експертним дослідженням, призначення якого при вирішенні питання про розмір збитків є обов`язковим.
Згідно зі ст. ст. 109, 291 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.
Згідно з ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення.
Аналіз наведених норм процесуального закону дає підстави зробити висновок, що реєстр матеріалів досудового розслідування є додатком і невід`ємною частиною обвинувального акту і має відповідати вимогам щодо нього, встановленим ст. 109 КПК України.
Разом з тим, з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що не по всіх процесуальних діях зазначено час їх проведення., що є порушенням положень ст. 109 КПК України.
Вищенаведені недоліки перешкоджають прийняттю судом рішення про призначення кримінального провадження до судового розгляду.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що обвинувальний акт та додатки до нього не відповідають вимогам ст. 291 КПК України, що відповідно до вимог ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
Керуючись ст. ст. 291, 314, 315, 395 КПК України, -

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, повернути прокурору Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3