27.03.2018 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №533/1196/17
провадження №1-кп/533/112/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

прокурора ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Козельщина клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000264 від 11.09.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 КК України про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

В ході судового розгляду справи прокурор у даному кримінальному провадженні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити, посилаючись на наступні підстави.

Зазначив, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення насильницького характеру та існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне провадження, так як не має постійного місця проживання, місця роботи та легальних доходів, тісних соціальних зв`язків, власного житла, може ухилитися від явки до суду, після вчинення злочину намагався зникнути, може чинити тиск на потерпілого та свідків, які не допитані судом, має чималий кримінальний досвід у вчиненні злочинів насильницького характеру.

Продовження існування вказаних ризиків обґрунтовується тяжкістю вчинених злочинів, за які передбачено покарання на строк більше п`яти років, відсутністю соціальних зв`язків, постійного місця роботи та джерела доходів, власного житла. Вважає, що зазначені обставини також свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_3 звернулись до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, не погоджуючись із позицією обвинувачення в частині відсутності житла, намірів ухилятись від суду, знищувати документи та речі, перешкоджати кримінальному провадженню, продовжувати злочинну діяльність. Зазначали, що доказів вчинення обвинуваченим тяжкого злочину суду стороною обвинувачення не надано, обвинувачення свого підтвердження не знаходить і продовження тримання під вартою є порушенням права обвинуваченого, прохали відмовити у задоволенні клопотання прокурора, стверджуючи, що достатнім заходом забезпечення кримінального провадження є домашній арешт, мотивуючи тим, що відпали ризики, зазначені прокурором в ході досудового розслідування та на даний час відсутні підстави для обрання виняткового запобіжного заходу.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання на строк більше 5 років, обвинувачений може переховуватись від суду.

Судом ризик переховування обвинуваченого від правосуддя оцінюється на підставі суворості можливого судового вироку, відсутності тісних родинних зв`язків обвинуваченого, постійного місця роботи, що підтверджує існування такого ризику. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування (див. рішення у справі«W. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland) від 26 січня 1993 року).

Суд вважає наявним ризик здійснення тиску на свідків та потерпілого, яких необхідно допитувати в судовому засіданні, так як із попередніх показань потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що йому погрожують невідомі особи, вимагають відмовитися від показань, а співмешканка ОСОБА_7 підтвердила наявність між потерпілим та обвинуваченим неприязних відносин. Зазначений ризик не перестав існувати, так як потерпілий ухиляється від явки до суду, з посиланням на наявність небезпеки для нього.
В ході розгляду справи встановлено, що обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.1 ст.121 КК України, що свідчить про наявність ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального провадження. При цьому судом враховується наявність у обвинуваченого ряду непогашених судимостей.

Враховуючи конкретні обставини даного кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який не має постійного місця проживання та роботи, достатніх коштів для існування, наявність встановлених ризиків, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, суд приходить до висновку про неможливість застосувати інші більш м`які запобіжні заходи.
За цих підстав клопотання обвинуваченого та захисту задоволенню не підлягають.
Таким чином, суд вважає, що клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення із застосуванням відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб. Підстав для зміни обраного раніше запобіжного заходу на домашній арешт суд не вбачає.
При цьому враховує, що під час судового слідства не допитаний потерпілий, не встановлено місце його перебування та не забезпечена явка до суду, свідки - очевидці подій 11.09.2017 року також не допитані та не розглянуті клопотання сторін кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 331 КПК України в обов`язок суду входить продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 177, 183-184, 331, 369-372 КПК України суд,-

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком до 60 днів до 24 травня 2018 року включно.

У задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Строк дії ухвали до 24 травня 2018 року включно

Головуючий ОСОБА_1