Справа №: 272/690/17
Провадження № 1-кп/272/100/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2017 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :
Головуючого-суддя: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю обвинуваченої: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка кримінальне провадження №0000027 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженки м. Житомир, Житомирсської області, освіта середня, не одруженої, гром. України, українки, не працюючої, на утриманні одна неповнолітня дитина, проживаючої АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ст.ст.190 ч.1, 358 ч.1, 358 ч.3, 358 ч.4 КК України,-
в с т а н о в и в:
У достовірно невстановлений слідством день липня місяця 2014 року ОСОБА_5 була змушена покинути своє місце проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту. Таким чином ОСОБА_5 являлася внутрішньо переміщеною особою.
Взяття на облік внутрішньо переміщених осіб з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції проводиться відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-УІІ, «Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 (далі - Порядок № 509) у відповідності до поданих заяв про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг (далі - адресна допомога) проводиться згідно «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 № 505 (далі - Порядок № 505) у відповідності до поданої заяви для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які перемішуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг.
Відповідно до п. 2 Порядку № 505 грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.
Відповідно до п. 6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли заявник або будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
17.10.2014 ОСОБА_5 , відповідно до поданої заяви була взята на облік як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та отримувала адресну допомогу.
Встановлено, що внутрішньо переміщена особа ОСОБА_5 02.11.2015 року, перебуваючи в адміністративному приміщенні Управління соціального захисту населення Андрушівської РДА, розташованому за адресою: Житомирська область, м. Андрушівка, вул. Зозулінського, 5, переслідуючи корисливі мотиви, шляхом обману працівників вказаної установи, відповідальних за прийом документів, з метою заволодіння бюджетними коштами в якості адресної допомоги, виготовила та подала до УПЗСН заяву № 8074 від 02.11.2015 для призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - заява про надання адресної допомоги) внісши до неї завідомо неправдиві відомості про відсутність у будь-якого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, при цьому умисно не зазначила в заяві про призначення вказаного виду допомоги відомостей про наявність на її депозитному банківському рахунку грошових коштів у сум, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, тобто приховала факт наявності станом на 10.07.2015 року на її банківському депозитному рахунку в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 грошових коштів в сумі 32000 гривень, що мало суттєве значення при прийнятті рішення про призначення, нарахування та виплату їй вказаного виду грошової допомоги.
04.11.2015 року за результатами розгляду вказаної заяви, працівниками УПЗСН, які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_5 , прийнято рішення про призначення їй адресної допомоги. На підставі вказаного рішення, працівниками УПЗСН, які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_5 , 04.11.2015 року, нараховано та виплачено на картковий рахунок № НОМЕР_2 відкритий в ВАТ «Ощадбанк» філія - Житомирського обласного управління на ім`я ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 10605 грн. 00 коп.
Крім того, 25.04.2016 року, у невстановлений слідством час, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , повторно виготовила та подала до УПЗСН заяву про надання адресної допомоги № 2198 від 25.04.2016 року внісши до неї завідомо неправдиві відомості про відсутність у будь-якого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, при цьому умисно не зазначила в заяві про призначення вказаного виду допомоги відомостей про наявність на її депозитному банківському рахунку грошових коштів у сум, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, тобто приховала факт наявності станом на 10.07.2015 року на її банківському депозитному рахунку в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 грошових коштів в сумі 32000 гривень, що мало суттєве значення при прийнятті рішення про призначення, нарахування та виплату їй вказаного виду грошової допомоги.
26.04.2016 року за результатами розгляду вказаної заяви, працівниками УПЗСН, які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_5 , прийнято рішення про призначення їй адресної допомоги. На підставі вказаного рішення, працівниками УПЗСН, які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_5 , 26.04.2016 року нараховано та виплачено на картковий рахунок № НОМЕР_2 відкритий в ВАТ «Ощадбанк» філія - Житомирського обласного управління на ім`я ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 10605 грн. 00 коп.
Таким чином, у період з 01.08.2015 по 24.10.2016 року ОСОБА_5 шляхом обману, виготовивши та використавши завідомо підроблені офіційні документи, заволоділа зайво нарахованими та виплаченими грошовими коштами УПЗСН на загальну суму 13030 грн. 93 коп., чим спричинила вказаному органу державної влади матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в інкримінованих їй злочинах визнала повністю, не заперечувала обставин викладених вище. У вчиненому розкаялась, пояснила, що заподіяні збитки відшкодувала в повному обсязі, просила до неї застосувати положення Закону України "Про амністію" від 22.12.2016 року, оскільки на її утриманні перебуває неповнолітня дитина.
Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вислухавши учасників судового провадження, та проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що своїми умисними діями, що виразились в заволодінні чужим майном шляхом обману, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.
Своїми умисним діями які виразилися у складанні завідомо підробленого офіційного документу, який посвідчує певний факт, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України.
Своїми умисним діями які виразилися у складанні завідомо підробленого офіційного документу, який посвідчує певний факт, вчиненого повторно, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 358 КК України.
Своїми умисним діями які виразилися у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, та вважає винуватість ОСОБА_5 в інкримінованих діяннях доведеною повністю.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_5 не встановлено.
Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_5 є повне визнання вини, щире каяття.
При обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, особу обвинуваченої, те що вона ніде не працює, за місцем проживання позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, відшкодувала заподіяні збитки, її повне визнання вини.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п.«в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, та мають неповнолітніх дітей.

З матеріалів кримінального провадження: копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно довідки Андрушівського РВДРАЦС від 23.11.2017 року ОСОБА_5 не позбавлена батьківських прав стосовно сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальні правопорушення, які не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказані кримінальні правопорушення вона вчинила в період з серпня 2015 року по жовтень 2016 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушеннь обвинувачена ОСОБА_5 визнає повністю, щиро кається у вчиненому.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_5 амністії, передбачених ст. 9 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченій ОСОБА_5 наслідки застосування амністії, а саме: в подальшому протягом останніх десяти років амністія до неї не може бути застосована.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 не обирався.

Суд стягує з обвинуваченої судові витрати за проведення експертиз.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", п. «е» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст.190 ч.1, 358 ч.1, 358 ч.3, 358 ч.4 КК України та призначити їй за цими законами покарання:
-за ч.1 ст. 190 КК України - штраф в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 510 гривень;
-за ч.1 ст. 358 КК України - штраф в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 510 гривень;
-за ч.3 ст. 358 КК України 1 (один) рік обмеження волі;
-за ч. 4 ст. 358 КК України - штраф в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 510 гривень;
На підставі ст.. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» - ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення почеркознавчої експертизи в розмірі 989,60 гривень.

Речові докази: - оригінали заяв № 8074 від 02.11.2015 та № 2198 від 25.04.2016 «Для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг» від органу соціального захисту населення Андрушівської РДА від громадянки ОСОБА_5 на 2-х арк. зберігаються при матеріалах кримінального провадження; - матеріали особової справи № 643605 на громадянку ОСОБА_5 і.к. НОМЕР_4 передані на відповідальне зберігання Управлінню праці та соціального захисту населення Андрушівської РДА, а завірені належним чином копії з матеріалів особової справи № 643605, а саме: рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 04Л 1.2015 на 1 арк., рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 26.04.2016 на 1 арк., довідка ТВБВ № 10005/074 вх. № 1668/05-97 від 05.10.2016 на 1 арк., довідка від 06.10.2016 на 1 арк., довідка № 193 від 20.10.2016 на 1 арк., акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ВПО № 1032 від 11.11.2016 на 1 арк., розпорядження № 477 від 06.10.2016 та розпорядження № 551 від 18.11.2016 на 1 арк., квитанція № 67 від 24.05.2017 на 1 арк., зберігаються при матеріалах кримінального провадження; - оригінали документів, а саме: квитанція № 21403005 (#72787544) від 10.07.2015 про здійснення касової операції, договір № 21403005 на вклад «ДОВІРА» на ім`я фізичної особи ОСОБА_5 від 10.07.2015, заява про приєднання (частина 1) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжні картки) на ім`я ОСОБА_5 , заява (частина 2) на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеного між Банком та Клієнтом - ОСОБА_5 , Таблиця визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки Станом на «30» жовтня 2015 р. на 8-ми арк. зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом 30 діб з моменту його проголошення .

Суддя ОСОБА_1