Номер провадження: 11-сс/785/164/18
Номер справи місцевого суду: 521/973/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.01.2018 року в кримінальному провадженні №0004611 від 20.11.2017 року,-

встановив:
оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 19:00 години до 06:00 голини наступної доби, строком на 60 діб, тобто до 17.03.2018 року, з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, із середньо освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на даний час притягується до кримінальної відповідальності за скоєння злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України по кримінальному проваджені №0002870 обвинувальний акт перебуває в Малиновському районному судді м. Одеси,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0004611 від 20.11.2017 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_7 , притягуючись до кримінальної відповідальності за скоєння злочину майнового характеру, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та знову вчинив злочин за наступних обставин.

18.11.2017 приблизно о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , прибув до під`їзду №4 будинку АДРЕСА_2 , де потерпілий ОСОБА_9 , припарковав свій мотоцикл марки «Suzuki Skywave 250» номерний знак НОМЕР_1 . Надалі, ОСОБА_7 , помітивши вище вказаний мотоцикл, який знаходився у зазначеному під`їзді, увійшов до нього, де помітив портативну колонку марки «Woombox», вартістю 1800 гривень, яка була прикріплена двома пластиковими хомутами до керма мотоцикла. Помітивши вказану колонку, у ОСОБА_7 , виник умисел на її таємне викрадення, з метою особистого збагачення. У зв`язку з тим, що у ОСОБА_7 не було при собі підручних засобів для пошкодження пластикових хомутів, які кріпили портативну колонку, останній попрохав у ОСОБА_10 ножиці, які пристосував як знаряддя вчинення своїх протиправних дій.

Надалі, задля реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, упевнившись, що його дії залишаються непомітними для сторонніх громадян, із застосуванням ножиць, пошкодив пластикові хомути, які кріпили портативну колонку до керма, після чого таємно викрав її.

Присвоївши вище вказане майно, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 1800 гривень.

20.11.2017 року відомості за вказаним фактом було внесено до ЄРДР за № №0004611, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

17.01.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
17.01.2018 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.01.2018 року у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, з забороню залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 19:00 години до 06:00 години наступної доби, з покладенням обов`язків передбачених п.п. 1,2,3 ч.5 ст.194 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту слідчий суддя послався на те, що слідчим та прокурором в порушення вимог ст. 184 КПК України, лише формально зазначено на ризики передбачені ст.177 КПК України, прокурором не надано доказів того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, або перешкодити кримінальному провадженню іншим чином та одна лише тяжкість злочину не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою. Крім того, ОСОБА_7 , добровільно з`явився до органів досудового розслідування, а тому слідчий суддя вважав за достатнє обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 строком на 60 діб. В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказав, що ризики, які були заявлені, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення; наявність обґрунтованої підозри та тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, дають підстави вважати, що тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; пояснення підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали справи; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування, вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та на думку колегії суддів свідчить про необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Перевіривши доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, оскільки жодних переконливих доказів, що підозрюваний ОСОБА_7 буде переховуватися від органів досудового слідства чи суду, заважати досудовому розслідуванню, в клопотанні слідчого не міститься та прокурором жодних підтверджуючих документів в судовому засіданні не надано. Крім того, прокурор не заперечував того факту що підозрюваний самостійно з`явився до правоохоронних органів після вчинення злочину.

Доводи прокурора про те, що сама тяжкість обвинувачення та той факт що останній на даний час притягується до кримінальної відповідності за вчинення іншого злочину, є підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку апеляційного суду, є недостатньою. Апеляційний суд враховує той факт, що прокурор не надав апеляційному суду доказів існування будь-яких ризиків, які б вказували на те, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не забезпечує виконання ним обов`язків. В судовому засіданні апеляційного суду прокурор повідомив суду, що орган досудового розслідування та прокурор не мають даних щодо порушення підозрюваним умов відбування домашнього арешту.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою - є безпідставними.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеса від 17.01.2017 року, якою в кримінальному провадженні №0004611 від 20.11.2017 року підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 19:00 години до 06:00 години наступної доби, строком на 60 діб, з покладенням обов`язків передбачених п.п. 1,2,3 ч.5 ст. 194 КПК України залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4