Справа № 405/7416/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

засудженого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницький заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Знам`янка Кіровоградської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середнью освітою, до арешту непрацюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз 24.04.2014 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185, ст.70, ч.4ст.70, ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, у відповідності до ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23.04.2014 року по 25.05.2014 року, а саме 01 місяць 02 дні,
про умовно дострокове звільнення,
В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про застосування до нього ст. 81 КК України умовно дострокового звільнення.

В судовому засіданні засуджений підтримав заяву та просив задовольнити та зазначив, що має інвалідність ІІІ групи, а відповідне лікування в умовах ВК№6 не забезпечується.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення вказаної заяви, оскільки засуджений не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Заслухавши в судовому засіданні засудженого, прокурора, дослідивши особову справу №227-К-16, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Частиною другою цієї норми закріплено, що умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_4 перебував з 27.04.2014 року в Кіровоградському СІЗО, характеризувався негативно, за порушення встановленого режиму утримання притягувався до дисциплінарної відповідальності 1 раз правами начальника СІЗО. Стягнення виражалось в порушенні розпорядку дня. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не має.

Згідно витягу з протоколу від 08.06.2017 року №18 засідання адміністративної комісії Кіровоградської ВК (№6) з питання умовно дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 вбачається, що останньому відмовлено в застосуванні умовно дострокового звільнення, як такому, що не довів свого виправлення (а.о.с.66).

З характеристики, затвердженої начальника Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6), вбачається, що засуджений ОСОБА_4 з 20.06.2014 року відбуває покарання в Кропивницькій ВК (№ 6). За час відбування покарання в установі характеризується негативно, за порушення встановленого режиму утримання притягувався до дисциплінарної відповідальності 1 раз правами начальника установи. Стягнення виражалися у намаганні відчинити локальну дільницю, за що засуджений був поміщений до ДІЗО. Стягнення погашене у встановленому законом порядку.

Проявляє негативне ставлення до праці.

У взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктний, на критику реагує агресивно.

Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.

Зневажливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, догляд за ними не здійснює, свідомо використовує їх не за призначенням.

Стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість. Міру покарання призначену судом вважає надто суворою.

Свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог.

Свідомо уникає виконання робіт з благоустрою установи, перекладає їх виконання на інших засуджених.

Участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає.

Відповідно до ст. 126 Кримінально-виконавчого кодексу України прагнув до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно технічних навичок.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України подав заяву на участь у програмі диференційованого виховного впливу «Професія», але свідомого прагнення не проявлення.

Згідно довідок про заробітну плату засуджений оплатно не працював, відпрацьованих годин по ст.118 КВК України не має.

При матеріалах особової справи №227-К-16 на засудженого відсутні відомості про неможливість працевлаштування ОСОБА_4 .

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці, тому проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення сумлінним ставленням до праці та своєю поведінкою, тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про можливість умовно дострокового звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_5