АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження:11-сс/791/106/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2018 року березня місяця 21 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

За участю прокурора: ОСОБА_6 ,

Адвоката: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Херсонської області матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06 лютого 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06 лютого 2018 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність прокурора.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що адвокатом ОСОБА_7 подано скаргу на бездіяльність прокурора, яка відповідно до ч.1 ст.303 КПК України не підлягає оскарженню.

В апеляційній скарзі з доповненнями адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , посилаючись на загальні засади кримінального процесуального закону та практику Європейського суду з прав людини вказував на істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону та просив ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06 лютого 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати керівника Херсонської місцевої прокуратури, в цілях усунення вчинених порушень, внести в ЄРДР №0000712 від 23 квітня 2014 року відповідні відомості, які витікають із матеріалів кримінального провадження, розпочатого відносно ОСОБА_8 в 2000 році.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги з доповненнями адвокат зазначив, що 22 листопада 2000 року відносно ОСОБА_8 була порушена кримінальна справа. Починаючи з 2001 року і по час постановлення Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 14 лютого 2014 року ухвали, якою кримінальну справу щодо ОСОБА_8 направлено прокурору Білозерського району Херсонської області на нове розслідування, органами досудового розслідування та судами різних інстанцій було прийнято ряд процесуальних рішень, які на думку адвоката, відповідно до Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, мають бути внесені в ЄРДР №0000712 від 23 квітня 2014 року з метою усунення допущених порушень.

В доповненнях до апеляційної скарги адвокат вказує, що направлення Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ кримінальної справи відносно ОСОБА_8 на нове розслідування прокурору є, в розумінні ч.1 ст.214 КПК України, повідомленням про можливе кримінальне правопорушення з боку ОСОБА_8 , яке слідчим (прокурором) після внесення відповідних відомостей до ЄРДР потрібно перевірити в порядку нового розслідування в рамках кримінального провадження.

Невнесення прокурором вищевказаних відомостей до ЄРДР, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, передбачених ст.7 КПК України та відповідно до ст.303 КПК України підлягає оскарженню, у зв`язку із чим слідчий суддя, на думку апелянта, прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для повернення скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, адвоката ОСОБА_7 , прокурора, у судових дебатах сторони залишились на своїх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, до якого належать відповідні положення Конституції України , міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ч.1 ст. 30 КПК України, у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування передбачений §1 Глави 26 КПК України (статті 303-308).

При цьому, частиною 1 статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування.

Зокрема, до таких відносяться:1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7)рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора у відповідності до ч.2 ст.303 КПК України не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Подання скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягають оскарженню, у відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України є підставою для відмови слідчим суддею у відкритті провадження за нею.

Зі змісту скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 вбачається, що з посиланням на ст.303 КПК України та загальні засади кримінального провадження як на правову підставу звернення із нею до слідчого судді, він вважав протиправною бездіяльність керівника Херсонської місцевої прокуратури.

В прохальній частині скарги просив: зобов`язати керівника Херсонської місцевої прокуратури в цілях усунення вчинених порушень внести в ЄРДР №0000712 від 23 квітня 2014 року інформацію відповідно до матеріалів кримінального провадження, розпочатого відносно ОСОБА_8 в 2000 році.

Разом із цим, виходячи із аналізу ч.1 ст.303 КПК України, наведена скаржником бездіяльність прокурора з приводу невнесення відповідних відомостей до ЄРДР у вже розпочате кримінальне провадження №0000712 не відноситься до жодного із видів бездіяльності прокурора, що можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні.

Наведене свідчить про правильність висновку слідчого судді про те, що за відсутності у вичерпному переліку ч.1 ст.303 КПК України бездіяльності прокурора на яку посилається у своїй скарзі адвокат ОСОБА_7 , розгляд такої скарги є неможливим і у відкритті провадження необхідно відмовити.

Що стосується посилання апеляційної скарги адвоката на те, що відмовивши у відкритті провадження із вказаних підстав, слідчий суддя залишив поза увагою загальні засади кримінального провадження, якими забезпечується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, то вони є безпідставними.

Так, частиною першої ст.7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Поруч із цим, вказана засада кримінального провадження не є всеосяжною, про що свідчить зокрема її обґрунтування, наведене в ч.1 ст.24 КПК України, відповідно до якого кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як зазначив у своїй постанові від 03 березня 2016 року у справі № 5-347кс15 Верховний Суд України, забезпечення права на оскарження (п.17 ч. 1 ст. 7, ст. 24 КПК), є широким поняттям і передбачає крім самого «права», ще й гарантований державою механізм його реалізації.

Такий механізм і наведений в ч.2 ст.303 КПК України, відповідно до положень якої, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які не віднесені до вичерпного переліку, передбаченого ч.1 ст.303 КПК України, не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано відмовлено адвокату ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність прокурора, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги з доповненнями з мотивів наведених в ній, колегія суддів не вбачає.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції також не виявлено.

Керуючись ст. ст. 376 ч.2, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу з доповненнями адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06 лютого 2018 року, якою адвокату ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 відмовлено у відкритті провадження за скаргою бездіяльність прокурора без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4