АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/5219/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ТОВ «Золотий Екватор» ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу директора ТОВ «Золотий Екватор» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 13 вересня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_6 і накладено арешт на грошові кошти, які у безготівковому вигляді знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «Золотий Екватор» () № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851).

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, директор ТОВ «Золотий Екватор» ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та просить її скасувати.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_8 зазначає, що копія ухвали слідчого судді не була направлена на адресу ТОВ «Золотий Екватор», а про її існування товариству стало відомо 28 вересня 2017 року від працівників ПАТ «ПУМБ» і в той же день витяг оскаржуваної ухвали було отримано з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Стосовно ухвали слідчого судді, то ОСОБА_8 вважає її незаконною та необґрунтованою. Зокрема, директор стверджує, що висновки, які викладені в ухвалі слідчого судді, є необґрунтованими, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не містять жодного посилання на докази у справі. Крім того, автор апеляції звертає увагу, що ТОВ «Золотий Екватор» в дійсності знаходиться та здійснює свою господарську діяльність по місцю реєстрації за адресою: місто Луцьк, вулиця Кременецька, 38, а подання підприємством звітної інформації про рух коштів по рахунках чинним законодавством не передбачено.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ТОВ «Золотий Екватор» ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який залишив вирішення даної апеляційної скарги на розсуд суду, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого суддідиректор ТОВ «Золотий Екватор» ОСОБА_8 не пропустив, а його апеляційна скаргапідлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з матеріалами судового провадження, клопотання прокурора про накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Золотий Екватор» було розглянуто слідчим суддею 13 вересня 2017 року без виклику власника майна чи його представника. Лише 28 вересня 2017 року службовим особам ТОВ «Золотий Екватор» стало відомо про існування ухвали слідчого судді, а 03 жовтня 2017 року директор цього товариства направив по пошті до Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу. Таким чином, директор ТОВ «Золотий Екватор» ОСОБА_8 не пропустив п`ятиденний строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги директора ТОВ «Золотий Екватор» ОСОБА_8 , то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з матеріалів провадження, третім слідчим відділом управлінням з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000935 від 30 вересня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 212 КК України.

Органи досудового розслідування вважають встановленим, що директором, головним бухгалтером та засновником ТОВ "Аккаунт" є одна особа, а саме громадянин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Дане товариство до органів ДФС не звітує. Під час допиту останній повідомив, що не має відношення до реєстрації вказаного товариства та його фінансово-господарської діяльності, печаткою зазначеної юридичної особи він не володіє, договірних відносин з підприємствами контрагентами не укладав та нікого не уповноважував діяти від свого імені, участі в загальних зборах не приймав, податкову звітність не підписував та до органів влади не подавав. Крім того, на підставі виписок по розрахункових рахунках ТОВ "Аккаунт" (), відкритих у ПАТ "Банк Михайлівський" (МФО 380935), ПАТ "Банк Український капітал" та ПАТ "Сбербанк", встановлено, що протягом 2016 року на розрахункові рахунки ТОВ "Аккаунт" перераховувались грошові кошти за оплату згідно правочину про перевід боргу № 2103/1 від 21 березня 2016 року, № 2704 від 27 квітня 2016 року, без ПДВ, від підприємства ТОВ "Золотий екватор" ().

Водночас, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000935 від 30 вересня 2016 року до ТОВ "Золотий Екватор" () було направлено 29 листопада 2016 року та 04 вересня 2017 року запити про надання копій документів фінансово-господарської діяльності між ТОВ "Золотий Екватор" () та ТОВ "Аккаунт" () за весь період діяльності.

Згідно даних аналітичної системи "Податковий блок" встановлено, що ТОВ "Золотий Екватор" () за адресою реєстрації не знаходиться, матеріальні активи та складські приміщення у товариства відсутні, співробітників на підприємстві не має, рух коштів по розрахункових рахунках в звітності не відображається, що, як стверджують органи досудового розслідування, дає підстави вважати про фіктивність даного товариства.

12 вересня 2017 року прокурор третього відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_6 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, які у безготівковому вигляді знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «Золотий Екватор» () № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), мотивуючи це тим, що грошові кошти на вказаних рахунках були набуті кримінально протиправним шляхом та отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 13 вересня 2017 року зазначене клопотання прокурора було задоволене.

Задовольняючи дане клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження № 0000935, про накладення арешту на грошові кошти, які у безготівковому вигляді знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «Золотий Екватор» () № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_6 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на грошові кошти, які у безготівковому вигляді знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «Золотий Екватор» () № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), з огляду на те, що ці грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України і судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.
Зокрема, посилаючись у клопотанні, що ТОВ «Золотий Екватор» має ознаки фіктивності та/або проводило фіктивні фінансові операції, орган досудового розслідування повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження цього висновку. Однак жодних таких доказів до клопотання про арешт майна не надано та не приведені вони і в клопотанні прокурора, а тому вказаний висновок органів досудового розслідування є лише їх припущенням.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Однак прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Зокрема, в матеріалах, доданих до клопотання, не міститься жодного належного доказу того, що грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «Золотий Екватор» () № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є предметом кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 212 КК України, та були отримані внаслідок вчинення цих кримінальних правопорушень. Не надав прокурор таких доказів і в засіданні суду апеляційної інстанції, залишивши при цьому вирішення питання про законність та обґрунтованість накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Золотий Екватор» на розсуд колегії суддів, тобто фактично не довів обставин, передбачених ч. 3 ст. 132 КПК України, і насамперед того, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення службовими особами ТОВ «Золотий Екватор» кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, ставлячи питання про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «Золотий Екватор» () № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), з метою забезпечення збереження їх як речових доказів, прокурор не надав до суду постанову про визнання їх речовими доказами, тобто фактично вказані грошові кошти не визнані органом досудового розслідування у встановленому порядку речовими доказами у кримінальному провадженні, а це нівелює мету накладення на них арешту, передбачену п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

В свою чергу, слідчий суддя на вищенаведені обставини уваги не звернув і замість того, щоб повернути прокурору його клопотання про арешт майна у відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, необґрунтовано його задовольнив.

Також слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, належним чином не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності ТОВ «Золотий Екватор» () завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для працівників цього товариства.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга директора ТОВ «Золотий Екватор» ОСОБА_8 задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_6 , як такого, що внесене до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу директора ТОВ «Золотий Екватор» ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого суддіДніпровського районного суду міста Києва від 13 вересня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_6 і накладено арешт на грошові кошти, які у безготівковому вигляді знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «Золотий Екватор» () № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про накладення арешту на грошові кошти, які у безготівковому вигляді знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «Золотий Екватор» () № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4