АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1094/17 Справа № 202/1155/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2017 року, -

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Дніпропетровську, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз:
- 15.07.2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;
- 03.02.2017 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України покарання, призначене за вироком від 15.07.2016 року виконувати самостійно,
засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2017 року, ОСОБА_8 призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.07.2016 року, визначено остаточне покарання ОСОБА_8 у виді 5 років позбавлення волі.
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він, 15.08.2016 року, у нічний час доби, більш точного часу в ході слідства встановити не надалось можливим, проходив повз будівлю АДРЕСА_2 , де на першому поверсі побачив відчинене вікно за гратами, за яким знаходилось офісне приміщення ПП « ОСОБА_9 ». В цей момент у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, за допомогою раніше знайденого гайкового ключа та ременя проліз в утворений ним отвір у гратах та відчинене вікно. Незаконно проникнувши до вказаного офісного приміщення, він таємно заволодів чужим майном декількома ноутбуками.
Після чого, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, спричинивши ПП « ОСОБА_9 » матеріальну шкоду на загальну суму 29 955 гривень.
Також ОСОБА_8 , 20.08.2016 року, у нічний час доби, заліз на прибудову, що знаходилась поруч з будівлею АДРЕСА_3 , де за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки, шляхом віджиму, відчинив метало-пластикове вікно та проник до приміщення вказаної будівлі. Далі, він викрав багатофункціональний пристрій ч/б Samsung SL-M2070W, вартістю 3 365,01 гривень, що належить гр. ОСОБА_10 .
Далі, шляхом віджиму метало-пластикового вікна першого поверху, він проник до кабінету КУ «Територіальний центр соціального обслуговування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради», та таємно, повторно, викрав 3 телевізори вартістю 30 135,75 гривень, та з викраденим зник.
Також 18.11.2016 року, у нічний час доби, у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне, з корисливих мотивів, за допомогою викрутки, шляхом віджиму відчинив метало-пластикове вікно та незаконно проник до офісного приміщення ТОВ «Хадо», що розташоване по АДРЕСА_3 , повторно, таємно, за допомогою викрутки, шляхом віджиму, відчинив металопластикові двері вказаного офісного приміщення та проник до нього, звідки викрав ноутбук марки Dell Inspiron 5558, вартістю 12 042,23 гривень та з викраденим зник.
Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати суду змінити в частині призначення покарання та обрати відносно нього покарання у вигляді 3 років 5 місяців позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_8 посилається на те, що судом не звернуто належної уваги на ті обставини, що він вину у скоєному визнав у повному обсязі, допомагав слідству у розкритті злочину, на те, що він хворіє хронічними захворюваннями, а також має на утриманні неповнолітню доньку. Тому і просить пом`якшити покарання.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_8 просив зарахувати йомув строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 22 грудня 2016 року по день винесення рішення судом апеляційної інстанції включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який просив залишити вирок суду без змін, доводи обвинуваченого та його захисника, які просили апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за обставин, викладених у вироку суду, доведеність вини та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження також встановлено, що суд при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався вимог ст. ст. 50, 65 КК України та призначив йому покарання з урахуванням всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, та призначив йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, яке за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Як видно з вироку, судом враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, те, що він не працює, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «Розлади психіки та поведінки, внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності».

Суд врахував і обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. В якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд врахував рецидив злочину.

Тобто суд врахував всі дані, на які посилається обвинувачений.

Доводи обвинуваченого щодо необхідності пом`якшення покарання із-за наявності в нього хронічних хвороб, та того факту, що в нього на утриманні перебуває неповнолітня дочка, колегія суддів вважає такими, що не можуть самі по собі бути підставою для пом`якшення покарання, оскільки це не перешкоджало йому неодноразово скоювати крадіжки чужого майна, яким він розпоряджався на свій розсуд.

З матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_8 будучи раніше судимим за скоєння крадіжок, знову вчинив злочини проти власності в період іспитового строку, що свідчить про відсутність у нього бажання виправитися та вказує на його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Вирок суду за своїм змістом, в тому числі і щодо призначеного покарання є належно вмотивованим та обґрунтованим.

Тому, на думку колегії суддів, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України - покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, та застосував ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України, остаточно призначивши покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. За своїм видом та розміром, дане покарання є спраедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 і попередження вчинення ним нових злочинів, та відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Отже підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого не вбачається.

Вимоги ОСОБА_8 про необхідність зарахування йому одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 21 червня 2017 року по день винесення рішення судом апеляційної інстанції не підлягають задоволенню, оскільки лише до 20 червня 2017 року включно, діяли вимоги Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII про зарахування одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В той же час, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання період з 22 грудня 2016 року по 20.06.2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2017 року, відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 22 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, що тримаються під вартою, з дня вручення копії судового рішення.

Судді апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4