Справа № 138/226/16-к
Провадження №:1-кс/138/3/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року м.Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області заяву обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_10 по кримінальному провадженню №0000915 від 03.07.2014 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.1 ст.345 КК України
ВСТАНОВИВ:
21.12.2017 до суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_10 , на розгляді якого перебуває кримінальне провадження №0000915 від 03.07.2014 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.1 ст.345 КК України (справа № 138/226/16-к; провадження № 1-кп/138/13/17).
Заява мотивована тим, що на думку обвинуваченого, суддя ОСОБА_10 під час судового розгляду вказаного кримінального провадження вчиняє дії, якими обмежує право на захист обвинуваченого ОСОБА_11 .
Так, під час допиту свідків суддя ОСОБА_10 без протесту сторони обвинувачення знімав поставлені стороною захисту питання. Також 15.03.2016 суддя ОСОБА_10 усно та без виходу до нарадчої кімнати відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про повер-нення обвинувального акту, прийнявши з цього питання письмову ухвалу від 18.03.2016. При цьому суддя ОСОБА_10 не вирішив скаргу, подану стороною захисту в порядку ст.303 КПК України. Також під час допиту свідків в судових засіданнях суддя ОСОБА_10 само-стійно здійснював такий допит, здійснював тиск на сторону захисту, задавав свідкам навідні питання, не роз`яснив свідку ОСОБА_12 його права. Крім цього, суддя ОСОБА_10 неод-норазово висловлювався про сформованість у суду думки про винуватість обвинуваченого та про можливість постановлення судом вироку до закінчення судового розгляду кримінального прова-дження. Також суддя ОСОБА_10 чинив на обвинуваченого тиск та спонукав останнього до зміни захисника, повідомляючи, що проти адвоката ОСОБА_7 буде винесена окрема ухвала. Вказане на думку обвинуваченого відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України свідчить про упередже-ність головуючого і є підставою для відводу судді ОСОБА_10 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заяву про відвід судді ОСОБА_10 підтримав і просив її задовольнити.
Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала заяву свого підзахисного з підстав, зазначених в заяві про відвід.
Прокурор заперечував проти відводу судді ОСОБА_10 з тих підстав, що відсутні будь-які підстави, які б свідчили про упередженість судді ОСОБА_10 в даному кримінальному провадженні.
Потерпілий не погодився з відводом судді ОСОБА_10 .
Суддя ОСОБА_10 в судове засідання для дачі пояснень не з`явився.
Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали, що стосуються заяви про відвід, суд приходить до висновку про безпідставність заявленого відводу з огляду на таке.
В провадженні судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_10 перебуває кримінальне провадження №0000915 від 03.07.2014 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.1 ст.345 КК України.
За змістом ст.84, 95 КПК України фактичні дані, отримані з показань свідка, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кри-мінального провадження та підлягають доказуванню, є доказами в кримінальному провадженні.
Стаття 6 розділу ІІ Кодексу суддівської етики, затвердженого 22.02.2013 з`їздом суддів України, визначає, що суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верхо-венства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Стаття 352 КПК України встановлює процесуальний порядок допиту свідка під час судового розгляду кримінального провадження. Так, згідно ч.3 ст.352 КПК України суд зобов`я-заний контролювати хід допиту свідків, щоб уникнути зайвого витрачання часу, захистити свідків від образи або не допустити порушення правил допиту.
Частина 6 ст.352 КПК України визначає, що допит свідків здійснюється прокурором, захисником чи обвинуваченим, яким під час прямого допиту не дозволяється ставити навідні запитання. При цьому ч.7 ст.352 КПК України дозволяє ставити навідні запитання під час пере-хресного допиту.
Частини 10, 11 ст.352 КПК України надають суду право зажадати від свідка конкретної відповіді, а також ставити йому запитання.
З аналізу вказаних норм вбачається, що фактичні дані, отримані під час судового розгляду кримінального провадження, зокрема з показань свідків, установлюються судом на підставі влас-ної оцінки. Для забезпечення здійснення судом своїх професійних обов`язків норми чинного Кримінального процесуального кодексу України надають суду право контролювати хід допиту свідків, конкретизувати відповідь свідка та ставити йому запитання. При цьому жодна норма КПК України не містить заборони ставити суду навідні та уточнюючі запитання.
Крім цього, матеріалами справи спростовується посилання обвинуваченого на ті обставини, що суддею ОСОБА_10 не правильно вирішено клопотання сторони захисту щодо повер-нення обвинувального акту та не вирішено скаргу, заявлену стороною захисту в порядку ст.303 КПК України. Так, 15.03.2016 судом прийнято усну ухвалу про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту, що відповідає вимогам ст.314, 371 КПК України, оскільки в законі є вказівка лише щодо винесення письмової ухвали про повернення обвинувального акта, а не про відмову у цьому. Крім того, при винесенні 18.03.2016 ухвали про призначення судового розгляду суддею констатовано відповідність обвинувального акту вимогам КПК України та повторно відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту щодо повернення обвинувального акту прокурору, а також відмовлено в скарзі на дії слідчого.
Також в обґрунтування своєї заяви про відвід обвинувачений зазначає, що суддя ОСОБА_13 надав незаконне розпорядження стороні захисту заявляти про недопустимість доказів в судових дебатах.
З цього приводу суд зазначає таке.
Згідно з ч.5 ст. 364 КПК України учасники судового провадження мають право в судових дебатах посилатися лише на ті докази, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому ч.1 ст.89 КПК України визначає, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Відповідно до ч.2 ст.89 КПК України лише у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Тобто з аналізу даних норм вбачається, що докази, які не є очевидно недопустимими і які сторони вважають недопустимими, можуть досліджуватися в судовому засіданні. При цьому в судових дебатах сторона може звернути увагу суду на їх недопустимість, а суд в нарадчій кімнаті має вирішити питання про їх допустимість чи недопустимість.
Судом встановлено, що сторона захисту довільно тлумачить норми КПК України та фак-тично не погоджується із прийнятими суддею рішеннями, що відповідно до ч.2 ст.392 КПК України може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення за наслідками розгляду даного кримінального провадження.
Крім того, головуючий суддя в ході розгляду кримінального провадження повинен вживати заходів щодо дотримання розумних строків, а тому його роз`яснення учасникам судового прова-дження можливих для них наслідків в разі їх неявки в судові засідання (в тому числі і захисника) не вказує на його упередженість, а підтверджує лише бажання дотриматись розумних строків роз-гляду провадження. Більше того, суддя навіть не скористався своїм правом звернення, за клопо-танням сторони обвинувачення, до дисциплінарних органів адвокатури з питання неявки захисника ОСОБА_7 в судове засідання без надання документів, підтверджуючих поважність причини неявки, а просто відклавши судове засідання надав можливість захиснику надати такі документи, що навпаки вказує на відсутність у нього упередженості до будь-кого з учасників судового прова-дження.
Таким чином, викладені вище обставини не дають підстав для прийняття рішення про задоволення відводу, оскільки судом не встановлено і належними доказами не підтверджено обставини, які б дійсно викликали сумніви в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_10 при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , що тягне за собою відмову у задоволенні заяви обвинуваченого про відвід судді.
На підставі викладеного вище та керуючись ст.75 ч.1 п.4, 80, 81, 369-372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви обвинуваченого про відвід судді ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000915 від 03.07.2014 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.1 ст.345 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1