АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/141/18 Справа № 174/639/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілих

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали зведеного кримінального провадження №0000366 та № 0000421 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2017 року,ухвалений стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м.Вільногірську Дніпропетровської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, останній раз:
18.08.2014 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської областіза ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч..2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2017 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, та призначено їй покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Вирішено долю речових доказів.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 26 вересня 2016 року в період часу з 12.00 до 12.30 години, перебуваючи в приміщенні магазину «Фенікс», розташованому по вул. Центральній, 75-В у м. Вільногірську Дніпропетровської області,

скориставшись відсутністю працівників магазину, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу підійшла до відділу продуктів харчування та, перехилившись через прилавок, рукою дотягнулась до шухляди та викрала грошові кошти в сумі 3 000 грн., належні ОСОБА_9 , після чого з місця злочину зникла, розпорядившись в подальшому викраденим на свій розсуд, чим спричинила ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

29 вересня 2016 року в період часу з 18.50 до 19.00 години ОСОБА_7 , перебуваючи біля будівлі № 43-А по вул.Центральній у м.Вільногірську Дніпропетровської області зайшла до службового приміщення кафе «Бригантина», розташованого за вищевказаною адресою, з метою попросити склянку води та, виявивши, що двері кабінету адміністратора відчинені, зайшла до кабінету, скориставшись відсутністю працівників кафе, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрала жіночу сумку зі штучної шкіри чорного кольору вартістю 860,00 грн., гаманець зі шкіри червоного кольору вартістю 157,70 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 70 грн., після чого з викраденим майном з місця злочину зникла, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1087,70 грн.

08 листопада 2016 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні КЗ ДНЗ № 8. по вул. Молодіжній 50-а у м. Вільногірську Дніпропетровської області, скориставшись відсутністю вихователів, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів реалізувала свій раптовий злочинний умисел, таємно викрала жіночу куртку світло- сірого кольору вартістю 315 гривень, яка належала ОСОБА_11 . Дії ОСОБА_7 , були замічені ОСОБА_12 , яка бачила, що ОСОБА_7 , виходить в чужій жіночій куртці, про що одразу повідомила потерпілу, яка в свою чергу почала кричати останній, щоб та зупинилася.

Однак, не зважаючи на крик потерпілої, ОСОБА_7 , розуміючи, що її дії були помічені, від корисливих намірів не відмовилася та з викраденим направилася до виходу з території КЗ ДНЗ № 8, після чого з викраденим майном з місця злочину зникла, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 315 грн.

18 листопада 2016 року близько 07 години 25 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи біля торгового кіоску № 13, розташованого на території ринку «Світанок» по вул.ім.Устенка Ю.М., 1-а, у м.Вільногірську Дніпропетровської області, скориставшись відсутністю власниці торгового кіоску, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, через незачинені двері проникла до приміщення вищевказаного торгового кіоску, де з полиці, розташованої під прилавком, викрала грошові кошти в сумі 1 600 грн., належні ОСОБА_13 , однак свого злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна до кінця не довела з незалежних від її волі причин, оскільки була затримана на місці чоловіком потерпілої ОСОБА_14 та в подальшому передана працівникам поліції.

В результаті злочинних умисних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_13 завдано матеріальну шкоду в сумі 1 600 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , не оскаржуючи доведеність вини своєї підзахисної ОСОБА_7 , яка була повністю встановлена в ході судового провадження, просить вирок суду першої інстанції змінити та призначити ОСОБА_7 більш м?яке покарання із застосуванням ст.ст.69,79 КК України, оскільки призначене покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченої.

На його думку, судом не було належним чином враховано особу обвинуваченої, що вона в ході досудового, так і судового слідства під час допиту її в якості підозрюваної, обвинуваченої визнавала вину у скоєних злочинах в повному обсязі, підтвердила усі обставини, які були встановлені досудовим слідством, щиро розкаялася у скоєному та неодноразово наголошувала на тому, що дуже жалкує про скоєне та винить себе. При цьому активно сприяла розкриттю злочинів на досудовому слідстві.

Зазначив, що судом першої інстанції під час призначення покарання не було враховано, що ОСОБА_7 вагітна, чим проігноровано вимоги ст.79 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , думки інших учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд дав правильну оцінку доказам і дії обвинуваченої вірно кваліфікував за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд врахував тяжкість вчиненого нею кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима за вчинення умисних злочинів проти власності і вчинила нові тяжкі злочини в досить короткий термін після відбуття покарання за попереднім вироком, що свідчить про її схильність до вчинення аналогічних суспільно-небезпечних діянь, не працює і не має легальних джерел доходу та сталих соціальних зв`язків, характеризується посередньо, врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, а саме: повне визнання вини обвинуваченої, щире каяття і правильно прийшов до висновку про те, що ОСОБА_7 повинна відбувати міру покарання у вигляді позбавлення волі, відповідно до вчиненого призначивши їй строк покарання.

Доводи захисника ОСОБА_8 про те, що судом не було належним чином враховано особу обвинуваченої, що під час призначення покарання не було враховано, що ОСОБА_7 вагітна, чим проігноровано вимоги ст.79 КК України не знайшли правового підґрунтя, оскільки судом у вироку детально проаналізовані підстави відмови у застосуванні зазначеної захисником статті.

Крім того, застосування цього виду звільнення за ст.79 КК України від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

На думку колегії суддів, доводи захисника ОСОБА_8 про застосування його підзахисній ОСОБА_7 ст.69 КК України, є безпідставними, оскільки підставами для призначення більш м?якого покарання визнані дві групи чинників, які характеризують вчинений злочин і особу винної особи, а саме: наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; дані, які певним чином характеризують особу винної особи.

Крім того, застосування ст.69 КК України можливе за наявності цих підстав у їх єдності та сукупності. Якщо судом встановлені лише обставини, що пом`якшують покарання, хоча й такі, що істотно знижують ступінь тяжкості злочину, але разом з тим у справі відсутні дані, які позитивно характеризують особу винної особи, застосування ст.69 КК України недопустиме.

При перевірці матеріалів кримінального провадження істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку, колегія суддів не вбачає.
За таких обставин колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його законним і обґрунтованим, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2017 року,ухвалений стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а обвинуваченою, яка утримується під вартою, - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: