Провадження № 1-кп/638/637/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, м. Слов`янська, українця, громадянина України, не працюючого, з неповною середньої освітою, не одруженого, раніше неодноразово судимого, а саме:
04.12.2006 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі; 13.03.2007 року перегляд вироку Апеляційним судом Донецької області, вважати засудженим за ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 3 років обмеження волі; 27.11.2007 року умовно - дострокове звільнення на невідбутий термін 11 місяців 6 днів;
27.06.2013 року Слов`янським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.;
25.02.2014 року Слов`янським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 1000 грн., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , 31.07.2015 року о 14 год. 00 хв., перебуваючи біля будинку № 2-а по вул. 23 Серпня в м. Харкові, в ході словесного конфлікту, який виник на ґрунті грошових зобов`язань з раніше знайомим йому ОСОБА_7 , маючи умисел направлений на спричинення останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, і бажаючи його настання ОСОБА_6 , кулаком правої руки наніс один удар в область верхньої частини обличчя ОСОБА_7 , після чого він впав на асфальтобетонне покриття та вдарився головою об нього. Внаслідок падіння ОСОБА_7 отримав наступні тілесні ушкодження: закриту черепно - мозкову травму у вигляді крововиливу у лівий скроні м`язу, вдавленого перелому лівої. скроневої кістки та крововиливу над твердою мозковою оболонкою, з наступним розвитком набряку - набухання головного мозку, що згідно висновку експерта ХОБСМЕ № 2189 -ДМ/15 від 26.08.2015р. відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, а також садно в лобній області з права. Крововилив на верхній повіці правого ока, з переходом на область проекції правої надбрівної дуги, крововилив у нижньому краю проекції правої очниці, крововилив на слизистих оболонках верхньої та нижньої губ зліва, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення - злочину втік, а саме, направився за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 .
Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, 01.08.2015 року близько 10.00 години потерпілий ОСОБА_7 , знаходячись у кв. АДРЕСА_3 , помер.
Таким чином, ОСОБА_6 завдаючи 1 (одного) удару кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_7 не передбачав можливості настання смерті останньому, хоча повинен був і міг передбачити, діючи з більшою обачністю.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним у вчиненні інкримінованого правопорушення, та суду пояснив, що 31.07.2015 року о 14.00 годині біля будинку 2-а по вул. 23 Серпня в м. Харків зустрівся з ОСОБА_7 , після чого у них виник конфлікт, в результаті якого ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_7 в око. Після цього останній впав та одразу піднявся. Крім того, обвинувачений визнав цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 у повному обсязі. Також обвинувачений у судовому засіданні просив застосувати до нього п. є) ст. 1 Закону України «Про амністію».
Зважаючи на те, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив вбивство, вчинене через необережність та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 119 КК України.

Згідно ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає повне визнання вини та щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, за останнім місцем проживання був характеризується задовільно, до затримання не працював, неодноразово засуджений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою, метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.08.2015 року, ОСОБА_6 був затриманий 01.08.2015 року, тому строк відбування покарання ОСОБА_6 суд рахує з часу його затримання - з 01 серпня 2015 року.
Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» (№ 2046-VIII від 18.05.2017), ч. 5 ст. 72 КК України викладена в новій редакції: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 КК України, суд вважає необхідним, до часу, який передував дню набрання чинності вказаним Законом, застосувати положення ч. 5 ст. 72 КК України, у редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII, що діяла до 21.06.2017 року, і зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 01.08.2015 року до 20.06.2017 року, та з 21.06.2017 року до 28.09.2017 року - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Обвинуваченим ОСОБА_6 подано суду заяву про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Згідно п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», передбачено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Судом встановлено, що батьком обвинуваченого є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_9 виповнилось 76 років та він є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 .
07.09.2017 набрав чинності Закон України №1810-VIIІ від 22.12.2016 «Про амністію у 2016 році».

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 119 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, санкція за вчинення якого передбачає обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.
Обвинуваченому ОСОБА_6 , роз`яснені судом правові наслідки застосування амністії. При цьому останній заявив, що бажає, щоб до нього застосували акт амністії та надав письмову заяву на звільнення від покарання згідно з актом амністії.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Кримінальне правопорушення вчинене 31.07.2015 року до 07.09.2017 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

Щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 амністії обмежень, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у сумі 500 000,00 грн., суд вважає необхідним зазначити наступне.
Відповідно до положень ст.ст. 55, 56, 61, 128 КПК України фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, вправі пред`явити до обвинуваченого цивільний позов, який розглядається судом у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Враховуючи обсяг страждань потерпілого ОСОБА_4 та характер немайнових втрат, підлягають задоволенню у частковому обсязі його вимоги про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, завданої внаслідок загибелі ОСОБА_7 , що спричинило та спричиняє моральні страждання, які не можуть бути у повній мірі відновлені, призвели до порушення нормальних життєвих зв`язків, змін в повсякденній життєдіяльності потерпілого. Проте визначений потерпілим розмір моральної шкоди в сумі 500 000 грн., суд вважає завищеним та необґрунтованим, та визначає, розмір моральної шкоди в сумі 200 000 грн.
Судові витрати під час досудового розслідування відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 375 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України і призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
В строк відбуття покарання рахувати з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 01 серпня 2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII) ОСОБА_6 у строк покарання за цим вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення з 01.08.2015 року до 20.06.2017 року, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017) з 21.06.2017 року до 28.09.2017 року ОСОБА_6 зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою.

На підставі п. є) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді п`яти років позбавлення волі призначеного за даним вироком.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_4 200 000,00 грн. моральної шкоди.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: