справа № 208/4224/17 № провадження 1-кп/208/197/18

ВИРОК
Іменем України
31 січня 2018 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
- 15.06.2017 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст.186 КК України, засуджений до покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 годин, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
Повторно, 20.06.2017 року приблизно о 16:20 год., перебуваючи біля буд. № 33 по вул. Звенигородській в м. Кам`янському, ОСОБА_4 побачив раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який йшов попереду. В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, спрямований на відкрите, із корисливої мети, викрадення у ОСОБА_6 мобільного телефону, який міг знаходитись при ньому та мати майнову цінність.
Реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, розуміючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи із корисливої мети, 20.06.2017 року приблизно о 16.20 год., перебуваючи біля буд. № 33 по вул. Звенигородській в Кам`янському, ОСОБА_4 підійшов ззаду до ОСОБА_6 та для того, шоб переконатись, що у останнього є мобільний телефон, спитав котра година. У відповідь на це ОСОБА_6 дістав з правої кишені своїх шортів мобільний телефон «Doogee НОМТОМ НТ16 1+8GB» IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тримаючи телефон у правій руці, ОСОБА_6 почав дивитись на ньому час. В цей момент, скориставшись тим, що ОСОБА_6 тримає телефон у руці, ОСОБА_4 рукою вихопив з руки ОСОБА_6 мобільний телефон «Doogee НОМТОМ НТ16 1+8GB» IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3604-17 від 03.08.2017 року становить 1458 гривень 20 копійок.
Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, з метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, ОСОБА_4 , тримаючи зазначений мобільний телефон в руці, побіг у напрямку буд. № 12 по вул. С. Слісаренка в м. Кам`янському, та з поля зору ОСОБА_6 зник, тобто залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Таким чином ОСОБА_4 отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном. Зазначеними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 завдано майнової шкоди у сумі 1458 гривень 20 копійок.
Крім того, повторно, 21.06.2017 року, приблизно о 21:45 год., ОСОБА_4 , знаходячись біля під`їзду №2 буд. №37 по вул. Звенигородській в м. Кам`янському, побачив раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який сидів на лавочці біля зазначеного під`їзду та в руці тримав мобільний телефон «Asus Zenfone X014D» ІМЕI: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . В цей момент у ОСОБА_4 виник раптовий протиправний умисел, спрямований на викрадення у малолітнього ОСОБА_8 зазначеного мобільного телефону.
Реалізовуючи свій протиправний умисел, 21.06.2017 року, приблизно о 21:45 год., перебуваючи біля під`їзду №2 буд. №37 по вул. Звенигородській в м. Кам`янському, ОСОБА_4 підійшов до малолітнього ОСОБА_8 та попросив у нього надати йому мобільний телефон під приводом необхідності здійснення дзвінка. Малолітній ОСОБА_8 , не бажаючи надавати ОСОБА_4 зазначений мобільний телефон, відповів останньому відмовою та поклав мобільний телефон «Asus Zenfone X014D» на лавочку поряд із собою.
Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, зрозумівши, що малолітній ОСОБА_8 добровільно не надасть йому зазначений мобільний телефон, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, розуміючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи із корисливого мотиву, ОСОБА_4 своєю рукою схопив з лавочки мобільний телефон «Asus Zenfone X014D», ІМЕІ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 , та побіг у напрямку вулиці Каштанів в місті Кам`янському, з поля зору малолітнього ОСОБА_8 зник. Таким чином ОСОБА_4 отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном. Потерпілому ОСОБА_9 кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоду на загальну суму 1799 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що 20.06.2017 року він йшов повз школи № 18, побачив хлопчика, пішов за ним, спитав котрий час. Коли хлопчик достав мобільний телефон, він його вихопив та побіг додому. Через деякий час він зв`язався зі знайомим на ім`я ОСОБА_10 , якого попрохав закласти викрадений телефон, який обвинувачений видав за свій, до ломбарду. ОСОБА_11 заклав телефон за 250 гривень, за свої послуги отримав 100 гривень.
Щодо другого епізоду обвинувачений пояснив, що 21.06.2017 року йшов додому вночі через двори, побачив декількох хлопчиків, що сиділи на лавочці. Він попрохав у них зателефонувати, хлопчик відмовив та пішов до вікна будинку кликати матір, залишивши мобільний телефон на лавочці. ОСОБА_4 схопив телефон та побіг в бік 7-ї лікарні, після чого зателефонував ОСОБА_11 , який заклав викрадений телефон за 1000 гривень, за свої послуги отримав 200 гривень. Обвинувачений провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов визнав повністю, розкаявся, прохав суд звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Потерпілий ОСОБА_9 надав суду заяву, згідно якої, прохав розглядати кримінальне провадження за його відсутності, цивільний позов ним не заявлений, щодо виду та міри покарання обвинуваченому підтримує позицію прокурора.
Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , надала суду заяву, згідно якої, прохала розглядати кримінальне провадження за відсутності її та малолітнього потерпілого, цивільний позов нею не заявлений, щодо виду та міри покарання обвинуваченому підтримує позицію прокурора.
Потерпіла ОСОБА_7 надала суду заяву, згідно якої, прохала розглядати кримінальне провадження за її відсутності, поданий цивільний позов нею відкликається у зв`язку з відшкодуванням завданої їй шкоди, прохала суд суворо не карати обвинуваченого.
Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , надала суду заяву, згідно якої, прохала розглядати кримінальне провадження за відсутності її та малолітнього потерпілого, цивільний позов нею не заявлений, щодо виду та міри покарання обвинуваченому підтримує позицію прокурора.
Дане кримінальне провадження розглянуто судом згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істинною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У звязку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилаcя.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, встановлена і доведена та його дії кваліфіковані правильно за ч.2 ст.186 КК України.
Потерпілою ОСОБА_7 заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди у сумі 1458 гривень, однак, в ході судового розгляду потерпілою заявлено клопотання про залишення позову без розгляду з огляду на повне відшкодування шкоди обвинуваченим. Таким чином, цивільний позов ОСОБА_7 підлягає залишенню без розгляду.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст.67 КК України, є вчинення злочину щодо малолітнього.
При призначені покарання ОСОБА_4 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином.
Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєного злочину, обставину, що обтяжує його відповідальність, а саме вчинення злочину щодо малолітнього, особу обвинуваченого, посередню характеристику за місцем проживання та навчання, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення та попередження нових злочинів з його боку є покарання, пов`язане з позбавленням волі.
При прийнятті рішення щодо призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, суд також приймав до уваги досудову доповідь, формалізовану інформацію, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_4 від 26.01.2018 року, складену старшим інспектором Заводського РС Кам`янського МВ Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ ОСОБА_14 .
Зазначена доповідь містить соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якої, ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.
На думку уповноваженого органу пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі та становить середній ризик небезпеки для суспільства.
Однак, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілих, вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 лише через декілька днів після ухвалення попереднього вироку, яким його визнано винним у вчиненні аналогічного злочину, що свідчить про його неповагу до попереднього рішення суду та нехтування наданим йому шансом на виправлення без позбавлення волі, суд вважає, що саме покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк буде достатнім, справедливим та з високою вірогідністю запобігне вчиненню ним нових злочинів.
В той же час, враховуючи вищевикладене, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної шкоди, суд вважає за можливе призначити покарання із застосуванням ст.69КК України, нижче від найнижчої межі мінімальної санкції ч.2 ст.186 КК України.
При обчисленні покарання слід враховувати невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.06.2017 року.
Враховуючи наявність реальних ризиків ухилення від призначеного судом покарання та вчинення інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що діючий наразі запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не здатний у повному обсязі запобігти вказаним ризикам та має бути замінений на тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
По справі наявні процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судових експертиз, витрати на проведення яких відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК.
На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України та за правилами складання покарань, передбаченими ст.72 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.06.2017 року у виді 80 годин громадських робіт, що згідно пп. «г» п.1 ч.1 ст.72 КК України відповідає 10 дням позбавлення волі, та остаточно призначити покарання у вигляді 3 років та 10 днів позбавлення волі.
Змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_4 з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту взяття його під варту, а саме з 31.01.2018 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання, призначеного даним вироком суду, строк попереднього ув`язнення з 21.07.2017 року по 21.12.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 - залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави вартість судово-товарознавчої експертизи №3604-17 від 03.08.2017 року у сумі 198 гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави вартість судово-товарознавчої експертизи №3155-17 від 11.07.2017 року у сумі 99 гривень.
- мобільний телефон «Asus Zenfone X014D» ІМЕI: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 залишити у нього.
- мобільний телефон «Doogee НОМТОМ НТ16 1+8GB» IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити у неї.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1