Справа № 484/530/18
Провадження № 1-кс/484/306/18
УХВАЛА
про арешт майна
м. Первомайськ 19.04.2018 року
Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю начальника відділення СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , розглянувши заявлене в кримінальному провадженні № 0000091 клопотання про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, в якому зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 21.12.2017 року у службовому кабінеті начальника відділу освіти Кривоозерської районної держаної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_4 , вона спільно з начальником господарчої групи відділу освіти Кривоозерської районної держаної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_5 вимагали на свою користь у приватного підприємця ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів за позитивне вирішення питання про укладення з ним від імені відділу освіти договору оренди приміщення, яким вони розпоряджаються, як службові особи, за умови погодження вказаного договору головою Кривоозерської РДА ОСОБА_7 , за що останньому необхідно передати офісне крісло.

Відомості про даний факт були внесені Первомайською місцевою прокуратурою до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження № 0000091 від 21.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. В ході проведення розслідування встановлено, що відповідно до розпорядження виконувача функцій і повноважень голови Кривоозерської райдержадміністрації Миколаївської області, заступника голови райдержадміністрації ОСОБА_8 від 30.11.2015 № 170 рк ОСОБА_4 призначено на посаду начальника відділу освіти Кривоозерської райдержадміністрації Миколаївської області та присвоєно 12 ранг державного службовця в межах категорії займаної посади.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про місцеві адміністрації», керівники структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій очолюють відповідні підрозділи і несуть персональну відповідальність перед головами відповідних державних адміністрацій за виконання покладених на ці підрозділи завдань.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про місцеві адміністрації», до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, крім інших, належить вирішення питань: забезпечення законності, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян; управління майном, приватизації, сприяння розвитку підприємництва та здійснення державної регуляторної політики; місцеві державні адміністрації вирішують й інші питання, віднесені законами до їх повноважень.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про місцеві адміністрації», в управлінні відповідних місцевих державних адміністрацій перебувають об`єкти державної власності, передані їм в установленому законом порядку.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про місцеві адміністрації», здійснення державного контролю місцевими державними адміністраціями в межах, визначених Конституцією і законами України, на відповідних територіях державний контроль за збереженням і раціональним використанням державного майна.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про місцеві адміністрації», місцева державна адміністрація: здійснює на відповідній території управління об`єктами, що перебувають у державній власності та передані до сфери її управління, а також здійснює делеговані відповідною радою функції управління майном, що перебуває у спільній власності територіальних громад; здійснює управління майном інших суб`єктів права власності в разі передачі його в установленому порядку.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про місцеві адміністрації» передбачено, що місцева державна адміністрація: забезпечує виконання Конституції та законів України, рішень Конституційного Суду України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів державної влади.

Відповідно до статті 42 Закону України «Про місцеві адміністрації» передбачено, що місцеві державні адміністрації структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій здійснюють керівництво галузями управління, несуть відповідальність за їх розвиток.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про місцеві адміністрації», посадові особи місцевих державних адміністрацій несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до положення відділу освіти Кривоозерської районної державної адміністрації затвердженого розпорядженням голови Кривоозерської районної державної адміністрації від 21.07.2016 № 170-р на ОСОБА_4 крім іншого, покладені наступні обов`язки: здійснювати керівництво діяльністю відділу, забезпечувати виконання покладених на відділ завдань, визначати посадові обов`язки і ступінь відповідальності її працівників; представляти інтереси району в галузі освіти у відносинах з юридичними та фізичними особами; подавати на затвердження голови районної державної адміністрації проект кошторису доходів і видатків, вносити пропозиції щодо граничної чисельності та фонду оплати праці працівників відділу; затверджувати положення про підрозділи і служби районного відділу, функціональні обов`язки його працівників; розпоряджатися коштами, які виділяються на утримання відділу; затверджувати договори про співробітництво, взаємовідносини з навчальними закладами, науковими установами; призначати на посаду та звільняти з посади працівників відділу, керівників та працівників навчальних закладів та установ освіти комунальної форми власності.

Таким чином, ОСОБА_4 обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, та є службовою особою, передбаченою приміткою 1 до ст. 364 КК України, а також відповідно до примітки 2 ст. 368 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину за наступних обставин. В період часу з 21.12.2017 року по 31.12.2017 року, точний час у ході розслідування не встановлено, начальнику відділу освіти Кривоозерської районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_4 від начальника господарської групи відділу освіти Кривоозерської районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_5 стало відомо про намір ОСОБА_6 укласти договір оренди приміщення, яке знаходиться у віданні Кривоозерської районної державної адміністрації Миколаївської області, за адресою: вул. Шевченка, 15, смт. Криве озеро, Миколаївської область. У той же час, у ОСОБА_4 виник умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 за безперешкодне укладення з ним вказаного договору за заниженою вартістю орендної плати та погодження відповідних документів без проведення передбачених законодавством процедур їх погодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 , ОСОБА_4 погодила безперешкодне укладення договору оренди вказаного приміщення з головою Кривоозерської РДА Миколаївської області ОСОБА_7 та за його доручення повідомила ОСОБА_6 вимогу ОСОБА_7 щодо передачі на його користь через неї, за її посередництвом, офісного крісла. Також, ОСОБА_4 через ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_6 про необхідність передачі їй грошових коштів у розмірі 5000 грн., на що ОСОБА_6 погодився та пообіцяв передати їх вказані кошти. З метою обговорення передачі вказаного крісла ОСОБА_7 та коштів ОСОБА_9 , ОСОБА_6 18.01.2018 у присутності ОСОБА_4 в службовому кабінеті ОСОБА_7 показав останньому каталог офісних крісел, з числа яких ОСОБА_7 особисто вибрав те, яке бажав отримати, як неправомірну вигоду. У той же день ОСОБА_5 висунув вимогу ОСОБА_6 про передачу 4000 тис. грн. на його користь та 5000 грн. на користь ОСОБА_9 , діючи за її дорученням.

06.02.2018 року за дорученням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_6 офісне крісло на користь ОСОБА_7 та доставив його до приміщення, за адресою, АДРЕСА_1 і у подальшому добровільно видав органу досудового розслідування. Того ж дня, достовірно знаючи про передачу неправомірної вигоди на користь ОСОБА_7 , про що ОСОБА_4 повідомлено ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , ОСОБА_4 підготувала відповідні документи щодо оренди приміщення, з якими у службовому кабінеті ОСОБА_7 ознайомився та шляхом підписання погодив договір оренди приміщення і розрахунок вартості орендної плати, які завірив гербової печаткою Кривоозерської районної державної адміністрації Миколаївської області та передав ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_4 на підставі погодження ОСОБА_7 підписала вказаний договір та розрахунок, затвердила їх гербовою печаткою відділу освіти Кривоозерської районної державної адміністрації Миколаївської області та зареєструвавши їх передала ОСОБА_6 , як орендарю приміщення. За підписання вказаного договору 06.02.2018 року ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 9000 грн., з яких 5000 грн. ОСОБА_5 у той же час передав ОСОБА_4 . Вказані кошти були добровільно видані ОСОБА_4 органу досудового розслідування у ході проведення обшуку приміщення її службового кабінету.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто у прийнятті обіцянки, одержанні службовою особою, неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду чи в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із вимаганням неправомірної вигоди.

07.02.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.

Вислухавши пояснення начальника відділення СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Санкція частини 3 статті 368 Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачає такий вид покарання як конфіскацію майна, а пунктом 3 частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України допускається арешт майна підозрюваного з метою забезпечення виконання вироку в частині цивільного позову чи можливої конфіскації майна в провадженні щодо кримінальних правопорушень, за які може бути застосовано додаткове покарання у вигляді конфіскації майна (ст. 59 КК).

Арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст. 368 КПК).

Встановлено, що ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві приватної власності належить 1/1 частина житлового будинку загальною площею 78,0 кв. м. (житлова площа 47,40 кв.м.), який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 36927971), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, 43, 12.01.1994, посвідченим Кривоозерською державною нотаріальною конторою Миколаївської області (інформаційна довідка №119711902 від 04.04.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта). При цьому заборони відчуження вказаного об`єкту нерухомого майна немає.

В зв`язку з цим, є необхідність у тимчасовому позбавленні підозрюваної ОСОБА_4 можливості відчужувати зазначене вище майно, а також розпоряджатися будь-яким чином таким майном, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Заборона розпоряджатися вказаним майном може бути застосована, оскільки її незастосування може призвести до зникнення (втрати) майна шляхом його реалізації підозрюваною, в тому числі шляхом відчуження на користь інших осіб з втратою права власності.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-175 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на житловий будинок загальною площею 78,0 кв.м (житлова площа 47,40 кв.м), який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 36927971), що належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві приватної власності із забороною розпоряджатися вказаним нерухомим майном.
Ухвалу виконувати шляхом внесення відомостей про заборону розпоряджатися вказаним майном до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.
Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Оголошення повного тексту ухвали відбулось о 14:30 год. 23 квітня 2018 року в залі суду в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області.

СУДДЯ