Справа № 686/3062/18

УХВАЛА

20 лютого 2018 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заінтересованих осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника Хмельницького слідчого ізолятора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за заявою ОСОБА_6 про забезпечення у додержанні конституційних прав особи, що перебуває під вартою в місцях позбавлення волі,
06.02.2018 року ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді із заявою про забезпечення у додержанні конституційних прав особи, що перебуває під вартою в місцях позбавлення волі, зазначаючи про те що в межах реалізації загального права людини на створення сім`ї, її племінником ОСОБА_4 та громадянкою ОСОБА_3 , які перебувають в державній установі Хмельницького слідчого ізолятора, до адміністрації СІЗО було внесено звернення про сприяння та вчинення відповідних дій на забезпечення їхнього права створити сім`ю у передбачений законом спосіб, проте представниками адміністрації Хмельницького СІЗО, звернення було проігнороване та на нього не надано відповіді, та не вчинено жодної дії на забезпечення конституційного права людини на створення сім`ї.
В судове засідання заявник не з`явилась. Про дату та час розгляду заяви повідомлялась належним чином. Причини неявки суду не повідомила.
Заінтересовані особи в судовому засіданні заперечили, щодо задоволення вимог заяви та повідомили, що вони не звертались ні до адміністрації Хмельницького слідчого ізолятора ні до органів Реєстрації актів цивільного стану з заявою про намір створити сім`ю та на даний час такого наміру не мають.
Представник Хмельницького слідчого ізолятора в судовому засіданні заперечує проти задоволення вимог заяви, оскільки засуджені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не звертались до адміністрації СІЗО з зверненням про сприяння та вчинення відповідних дій на забезпечення їхнього права створити сім`ю у передбачений законом спосіб тому жодним чином їхні конституційні права не було обмежено.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши наявні матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Статтею 206 КПК України визначені загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини.
Так, ч.1 ст.206 КПК України визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Тобто, ст. 206 КПК України, яка регламентує загальні обов`язки судді, щодо захисту прав людини, зобов`язує його забезпечити додержання прав особи, взятої під варту, а ст. 55 Конституції України зазначає, що права і свободи людини та громадянина у випадку їх порушення захищаються саме судом.
Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Одночасно статтею 63 Конституції України визначено, що засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.
Відповідно до положень Сімейного Кодексу умовами вступу в шлюб є взаємна вільна згода жінки та чоловіка на укладення шлюбу, тобто шлюб має бути добровільним, а також досягнення особами, які бажають вступити в шлюб, на день реєстрації шлюбу шлюбного віку .
Стаття 12 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права.
Захист конституційних прав - це передбачені законом способи охорони таких прав у разі їх порушення будь-якими особами або державними органами.
Під способами захисту суб`єктивних прав особи слід розуміти закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених прав та вплив на правопорушника.
Метою судового розгляду будь-якої заяви про порушення конституційних прав та свобод є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд такої заяви з метою захисту порушених або невизнаних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.
З огляду на наведене можна дійти висновку, що обов`язковою умовою для судового захисту будь-якого права, є наявність достовірних даних про те що право особи порушено, не визнане, або оспорене іншими.
Однак, заявником, не доведено перед судом факту порушення прав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на укладення шлюбу.
Як було встановлено у судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 жодного разу не зверталися ні до адміністрації Хмельницького слідчого ізолятора ні до органів Реєстрації актів цивільного стану з відповідною заявою про те, що вони бажають укласти шлюб та взагалі не мали наміру на створення сім`ї.
За таких обставин слідчий суддя дійшов до висновку, що у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення прав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на укладення шлюбу під час їх перебування в Хмельницькому СІЗО, оскільки факту порушення таких прав судом не встановлено.
Керуючись ст. 12 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 51,55 Конституції України, ст.ст. 2, 206,369-372, КПК України, -
У задоволенні заяви ОСОБА_6 про забезпечення у додержанні конституційних прав особи, що перебуває під вартою в місцях позбавлення волі - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя