Дата документу Справа № 337/355/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/963/17
Єдиний унікальний № 337/355/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000282, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта повна середня, працевлаштованого ТОВ "Формула-2004", менеджер, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.11.1992 року Ленінський районним судом м. Запоріжжя, за ст. 140 ч.2, ст.140 ч. 3, ст. 141 ч. 2 КК України (в ред.1960р.), до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 03.09.1994 року по відбуттю терміну покарання; 25.01.1995 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ст. 196-1 ч. 1 КК України (в ред. 1960р.) до виправних робіт терміном 6 місяців; 23.10.1996 року Заводським районним судом м. Запоріжжя, за ст. 142 ч. 2 КК України (в ред. 1960р.), до 6 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 29.12.2001 року по відбуттю терміну покарання; 07.04.2003 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ст. 186 ч.3 КК України, до 5 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 29 днів; 07.09.2009 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, за ст. 186 ч. 2, ст. 69, ст. 70 КК України, до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 07.12.2010 року умовно-достроково на 8 місяців 9 днів; 09.12.2011 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185 КК України, до 1 року 1 місяця позбавлення волі; 13.02.2012 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст.70, 71 КК України, до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 05.06.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ст. 70 КК України, до 3 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнений 22.08.2014 року умовно-достроково на 8 місяців 22 дні; 13.07.2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, за ст. 118 КК України, до 1 року 2 місяців позбавлення волі, звільнений 12.08.2016 року по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у вигляді 2 (два) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців. На підставі ст.76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. Обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Згідно зі змістом вироку, 10.01.2017 року, о 09-30 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на зупинці громадського транспорту «вулиця Рубана», розташованій у м. Запоріжжя, по вул. Рубана, зайшов до салону маршрутного автобусу «Богдан» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , де, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав грошові кошти у сумі 1000 гривень, чим спричинив матеріальну шкоду ТДВ «Автопарк».

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , посилається на незаконність вироку через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості. Суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 недостатньо врахував суспільну небезпеку та обставини вчинення правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово засуджений за аналогічні злочини, судимості за які не зняті та непогашені, на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічний злочин протягом року після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про антисоціальну направленість його особистості.

На підставі вищевикладеного, прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені злочину, при обставинах, наведених у вироку від 16 березня 2017 року, у апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України перевірці в апеляційному порядку не підлягає.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковані місцевим судом за ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Застосовуючи до обвинуваченого ОСОБА_7 положення ст. 75 КК України, місцевий суд виходив з того, що останній щиро розкаявся у скоєному, відшкодував завдані збитки в повному обсязі, має на утриманні двох малолітніх дітей, позитивно характеризується, має родину, постійне місце роботи.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд при звільненні обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, в повній мірі врахував дані про особу винного, а також обставини, що пом`якшують і відсутність обставин, що обтяжують покарання і обрав таке покарання, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, тобто таким, що відповідає вимогам закону.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обране обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років зі звільненням від відбування покарання відповідно до вимог ст.75 КК України з випробуванням строком 1 рік 6 місяців відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а тому не вбачає підстав до скасування вироку за обставинами, на які посилався у скарзі прокурор.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2017 року відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4