АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/673/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/19/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - з участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

при секретарі ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Апеляційного суду Тернопільської області матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2018 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області, погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Каланчак Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.189 КК України, та застосовано запобіжний захід - тримання під вартою без визначення розміру застави терміном до 00 год. 00 хв. 04 березня 2018 року.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000244 від 03 травня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.189 КК України.

У клопотанні зазначено, що 03 травня 2017 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_7 , який перебував на узбіччі дороги по вул. Л.Українки у с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, 03 травня 2017 року близько 09 год. ОСОБА_7 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, дочекавшись, коли потерпілий ОСОБА_9 виїде своїм автомобілем із подвір`я, на узбіччі дороги по вул. Л.Українки в с.Байківці Тернопільського району застосував саморобний вибуховий пристрій, внаслідок чого пролунав гучний звук.

19 липня 2017 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_7 , який перебував поблизу господарства, що по АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_9 , виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій відносно останнього із застосуванням заздалегідь підготовленого вибухового пристрою.

Реалізовуючи свій злочинний намір, 19 липня 2017 року близько 03.48 год. ОСОБА_7 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, на подвір`ї господарства, що по АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_9 , застосував саморобний вибуховий пристрій, внаслідок чого пролунав гучний звук.

27 липня 2017 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_7 , який перебував поблизу господарства, що по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 , виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій відносно останнього із застосуванням заздалегідь підготовленого вибухового пристрою.

Реалізовуючи свій злочинний намір, 27 липня 2017 року близько 04 год. 11 хв. ОСОБА_7 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги суспільства, перебуваючи поблизу господарства, що по АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_9 , неподалік житлового будинку застосував саморобний вибуховий пристрій, внаслідок чого пролунав гучний звук, а осколками та цвяхами, якими він був споряджений, пошкодив фасад будинку, вікна, спричинивши матеріальну шкоду потерпілому.

29 грудня 2017 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_7 , який перебував поблизу господарства, що по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 , виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій відносно останнього із застосувань заздалегідь підготовленого вибухового пристрою.

Реалізовуючи свій злочинний намір, 29 грудня 2017 року близько 04.00 год. ОСОБА_7 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи поблизу господарства, що по АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_9 , неподалік житлового будинку застосував саморобний вибуховий пристрій, внаслідок чого пролунав гучний звук, а осколками та цвяхами, якими він був споряджений, пошкодив фасад будинку, вікна, спричинивши матеріальну шкоду потерпілому.

Окрім цього в ході досудового розслідування встановлено, що у червні 2017 року в ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на вимагання грошових коштів у ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 в період з червня 2017 по січень 2018 року в телефонному режимі та за допомогою месенджеру «Telegram» умисно, з корисливих мотивів пред`являв ОСОБА_9 вимоги передачі йому грошей в сумі 1500 доларів США, при цьому повідомив йому про те, що якщо він не передасть вказаної суми грошей, то постраждає його дружина. Погрози проявлялися застосуванням на подвір`ї потерпілого вибухових пристроїв, що супроводжувались гучним звуком та пошкодженням майна потерпілого.

Усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, а також здоров`ю своєї дружини, потерпілий ОСОБА_9 . 29.12.2017 року зустрівся із ОСОБА_7 та при зустрічі повідомив, що він згоден передати гроші в сумі 1300 доларів США ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_9 , що грошові кошти необхідно передати через їхнього спільного знайомого ОСОБА_10 , на що ОСОБА_9 погодився.

05.01.2018 року ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_9 про те, що 10 січня 2018 року він повинен передати грошові кошти у сумі 1300 доларів США ОСОБА_12 , який у свою чергу повинен був передати вказані грошові кошти ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, 10 січня 2018 року о 19.30 год. ОСОБА_7 на своєму автомобілі Toyota RAV-4 д.н.з. НОМЕР_1 , попередньо домовившись про зустріч із ОСОБА_13 для передачі грошових коштів, зустрівся із останнім по вул. В. Великого у м. Тернополі. Під час зустрічі ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 1300 доларів США, які він вимагав у ОСОБА_9 , чим спричинив останньому шкоду на вказану суму.

10 січня 2018 р. о 19:35 год. ОСОБА_7 в порядку ст.208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

11 січня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 189, ч.4 ст.296 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що з урахуванням особи підозрюваного, який не є судимим, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності, сімейного стану, соціальних зв`язків підозрюваного, характеру вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує особі у випадку визнання підозрюваного винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, того, що із змісту повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 11.01.2018 року про вчинення ним злочинів, передбачених ч.4 ст.296 та ч.2 ст. 189 КК України, вбачається наявність значної за тривалістю протиправної поведінки, залякування та погроз насильством стосовно потерпілого і його родини, того, що проведені не усі необхідні слідчі (розшукові) дії в межах даного кримінального провадження, ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, знищити, приховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

З урахуванням існування всіх зазначених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та з метою їх запобігання, а також оцінюючи сукупність всіх обставин, передбачених ст.178 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість застосування більш мякого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, оскільки вважає її незаконною, та постановити нову ухвалу, якою обрати інший запобіжний захід, не повязаний з триманням під вартою.

Зокрема вказує, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 cт. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Вирішуючи питання про запобіжний захід, суд повинен враховувати вимоги cт. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема справи «Харченко проти України», «Комарова проти України», «Калашніков проти Росії», в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання осіб під вартою.

Зазначає, що потерпілий ОСОБА_9 на сьогоднішній день є підозрюваним у кримінальному провадженні з приводу вчинення ним шахрайських дій, а саме в участі у фінансовій піраміді «Хелікс». Такі обставини очевидно говорять про схильність потерпілого до шахрайства, що негативно його характеризує і викликає сумнів у достовірності наданих ним свідчень органу досудового розслідування.

Крім того, як слідує із протоколів допиту потерпілого, свідків вони підозрюють у вчинені злочину громадянина ОСОБА_14 ..

Вказує, що жодними даними в межах кримінального провадження не доведено і не може бути доведено причетність ОСОБА_7 до інкримінованих йому правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_9 у свої показаннях жодного разу не вказав на те, що від ОСОБА_7 лунали в його адресу погрози фізичною розправою чи вбивством.

Також в ОСОБА_7 наявні міцні соціальні зв`язки та позитивна репутація.

Згідно свідоцтва про шлюб він одружений і його дружина згідно довідки № 45 від 12.01.2018 року - ОСОБА_15 - знаходиться на обліку з приводу вагітності.

Окрім цього, на утриманні у ОСОБА_7 знаходиться бабця, ОСОБА_16 , 1927 року народження, пенсіонерка, учасник війни, у її власності знаходиться житловий будинок у АДРЕСА_1 , в якому ОСОБА_7 зареєстрований та проживав. Вказує, що весь час розслідування даного кримінального провадження він там і проживатиме.

Також сторона обвинувачення не навела жодного аргументу для задоволення клопотання у частині невизначення розміру застави, а слідчий суддя у резолютивній частині взагалі не вказав, чи застосовано запобіжний захід без визначення розміру застави.

Що стосується ризиків, передбачених ст.177 КПК України, то, як зазначає апелянт, ОСОБА_7 не вчиняє жодних дій, які б дозволяли стверджувати про наявність хоч одного із визначених ризиків.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу захисника із наведених в ній мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення вказаної апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів справи, слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000244 від 03 травня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.189 КК України.

10 січня 2018 о 19:35 год. ОСОБА_7 в порядку ст.208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

11 січня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 189, ч.4 ст.296 КК України.

12 січня 2018 року слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а тому з метою виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні його під час досудового розслідування належить утримувати під вартою.

Того ж дня ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду вказане клопотання задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді взяття під варту, суд перевірив, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189, ч.4 ст.296 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів не викликає.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам - є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , та відомості про його особу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Лабіта проти Італії № 26772/95).

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

При цьому, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого, врахувавши конкретні обставини кримінального провадження, також дійшов вірного висновку не визначати підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України.

Колегія суддів вважає, що, враховуючи значну суспільну небезпеку вчинених злочинів, на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід без визначення розміру застави зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Що стосується доводів захисника про те, що потерпілий ОСОБА_9 на сьогоднішній день є підозрюваним у кримінальному провадженні з приводу вчинення ним шахрайських дій у фінансовій піраміді «Хелікс», що, на думку апелянта, свідчить про його схильність до шахрайства та викликає сумнів у достовірності наданих ним органу досудового розслідування свідчень, то вони на увагу не заслуговують, оскільки, окрім пояснень потерпілого, підозра у вчиненні інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень обґрунтовується також протоколом допиту свідка ОСОБА_17 та протоколом огляду його мобільного телефона, з яких вбачається, що ОСОБА_17 . ОСОБА_7 писав повідомлення про передачу йому грошових коштів у сумі 1300 доларів купюрами по 100 доларів.

Крім того, як вбачається з протоколу затримання особи, у ОСОБА_7 , серед іншого, було вилучено 2 купюри номіналом по 100 доларів та мобільний телефон Самсунг із сімкартою № НОМЕР_2 , з якої були написані вищевказані повідомлення до ОСОБА_17 , а також, згідно протоколу огляду місця події від 10 січня 2018 року, близько 10 метрів від автомобіля Toyota RAV-4, на якому, згідно пояснень ОСОБА_9 , їздив ОСОБА_7 , - було знайдено на землі 11 купюр номіналом по 100 доларів, які в сукупності з купюрами, вилученими під час затримання ОСОБА_7 , становлять 1300 доларів, про які у своїх показаннях зазначали ОСОБА_9 та ОСОБА_17 .

Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою, з чим також погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Суд при постановленні рішення врахував особу ОСОБА_7 , його соціальні зв`язки, сімейний стан, те, що він раніше не судимий, одружений, проживає разом із вагітною дружиною, на його утриманні знаходиться бабця похилого віку, має вищу освіту, являється приватним підприємцем, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Не відповідають тексту мотивувальної частини ухвали місцевого суду і твердження апелянта про те, що суд не мотивував відсутність можливості визначити підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави.

За таких обставин ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та обрання підозрюваному ОСОБА_7 більш мякого запобіжного заходу, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів Апеляційного суду дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 407 ч. 3 п. 1, ч.1 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 12 січня 2018 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, - без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2