Провадження № 1-кп/200/150/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

сторін судового провадження:

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі судове провадження №1-кп/200/150/17 (кримінальне провадження №0003279) за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 190 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні прокурор повторно заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування свого клопотання прокурор заявив, що ризики, які мали місце під час обрання та продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися. Тому просив продовжити обвинуваченому міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

Захисник щодо продовження своєму підзахисному міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. Заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу на більш м`яку міру - домашній арешт. Вважав, що впливати на свідків він не зможе, оскільки свідки в даній справі вже всі допитані.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника. Просив змінити йому міру запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки йому немає сенсу переховуватися від суду та впливати на свідків в даній справі. Пояснив, що він буде з`являтися до суду та не буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Вислухавши сторони судового провадження, суд вважає клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строків тримання під вартою таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 та ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України.

З 25.09.2015 року по квітень 2017 року обвинувачений ОСОБА_5 переховувався від суду, в зв`язку із чим судом його було оголошено в розшук.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні низки кримінальних правопорушень, в тому числі і у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до трьох років.

Разом із тим, прокурором було доведено, а судом встановлено що ОСОБА_5 тривалий час переховувався від суду. Згідно матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 з часу надходження до суду обвинувального акту 25.09.2015 року, до моменту його затримання за рішенням суду, жодного разу на численні виклики суду, до суду не з`явився, а надсилав до суду копії медичних документів які, як було встановлено судом, відповідними медичними установами ОСОБА_5 не видавалися.

З врахуванням особистості обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності, проте був звільнений судом від відбування покарання відповідно до Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року, обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; цинічного ухилення від явок до суду протягом понад півтора роки, з наданням суду копій неправдивих документів про свою хворобу, на думку суду існують всі підстави вважати, що існують обґрунтовані ризики вважати, що в разі не продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останній, опинившись на волі, знову розпочне ухилятися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже обрання менш суворої міри запобіжного заходу, як про це просить сторона захисту не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 в частині його явок до суду.

Крім того, суд роз`яснює стороні захисту, що обвинувачений може внести заставу, розмір якої визначено судом в ухвалі суду від 07.04.2017 року і в такому випадку, обвинувачений буде підлягати негайному звільненню з-під варти.

Таким чином, суд вважає клопотання прокурора про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою таким, що підлягає задоволенню, а клопотання сторони захисту про зміну міри запобіжного заходу таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 183, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Дніпропетровській установі виконання покарань №4 строком до 08.11.2017 року з можливістю внесення застави, як це було визначено попередніми ухвалами суду, під час обрання ОСОБА_5 міри запобіжного заходу.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Ухвала суду окремо від вироку суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1