ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» березня 2018 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Комсомольське, Скадовського району, Херсонської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо- спеціальною освітою, розлученого, офіційно не працюючого, раніше судимого:
- 21.12.2010 року вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі;
- 15.10.2012 року вироком Бериславського районного суду Херсонської області за ст.ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого 27.12.2013 року на підставі ст.82 ч.3 КК України із заміною невідбутої частини покарання 5 місяців 17 днів на 240 год. Громадських робіт;
- 25.11.2015 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ст.185 ч.2 КК України, звільненого 04.05.2016 року по відбуттю строку покарання;
за обвинуваченням у скоєні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ:

26 травня 2017 року, приблизно о 18 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , тобто за місцем проживання потерпілого ОСОБА_5 , звернувся до останнього з проханням надати йому грошові кошти в сумі 200 (двісті) грн., а у відповідь на відмову потерпілого, діючи з корисливих мотивів, погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, повторно, відкрито викрав із шухляди столу, належні потерпілому ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 2500 грн., після чого залишив приміщення будинку.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні вищезазначених протиправних дій не визнав та заперечував скоєння ним за вказаних обставин відкритого викрадення грошових коштів у потерпілого ОСОБА_5 . При цьому пояснив, що раніше в березні 2017 року він проживав на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , але в іншому ніж потерпілий будинку. Через неприязні стосунки з власницею домоволодіння ОСОБА_9 був змушений залишити таке місце проживання. 26 травня 2017 року, після роботи, приблизно о 17-18 год., він дійсно приходив за адресою АДРЕСА_2 , з метою забрати свої речі, де поруч подвір`я зустрічався з ОСОБА_9 і після нетривалої розмови з якою пішов у своїх справах. Пізніше, того ж вечора, приблизно о 20 год.30 хв. йому зателефонували з поліції і повідомили про скаргу на нього від ОСОБА_9 . У зв`язку з чим, з метою з`ясувати обставини скарги він повернувся до буд. АДРЕСА_2 , де був затриманий працівниками поліції.
Незважаючи на заперечення обвинуваченого, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
- показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що 26 травня 2017 року, приблизно о 18 год. він дійсно, відвідував домоволодіння за місцем проживання потерпілого: АДРЕСА_2 , де зустрічався зі свідком ОСОБА_9 . Раніше,знав потерпілого ОСОБА_5 і був присутнім за місцем проживання останнього в якості понятого, під час проведення обшуку у помешканні потерпілого;
- показаннями потерпілого ОСОБА_5 про те, що 26 травня 2017 року, приблизно о 18 год., до кімнати будинку де він знаходився через незачинені двері, зайшов обвинувачений ОСОБА_7 , якого за декілька місяців до пригоди він бачив у себе в будинку під час проведення обшуку в якості понятого. Обвинувачений, спочатку, пояснюючи, що йому потрібні гроші, звернувся до потерпілого з проханням надати йому двісті гривень, а у відповідь на повторну відмову ОСОБА_5 наказав останньому пересісти від столу на диван, пригрозивши при цьому, що у випадку відмови, потерпілому буде гірше. Після цього, обвинувачений став обшукувати шухляди столу, де знайшов конверт з грошима, з якого відкрито викрав частину наявних там коштів в сумі 2500 грн. Поряд з цим, коли потерпілий намагався зателефонувати в поліцію, про що повідомив обвинуваченого, останній вихопив милицю у потерпілого та став погрожувати її застосуванням, якщо ОСОБА_5 не припинить телефонувати. Після цього, обвинувачений з викраденими грошима залишив приміщення будинку;
- показаннями свідка ОСОБА_9 з яких слідує, що 26 травня 2017 року, приблизно о 18 год., коли вона наближалась до належного їй домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке здає в найм сім`ї потерпілого ОСОБА_5 , то побачила, як з вказаного подвір`я через калітку вибіг ОСОБА_7 , який раніше винаймав у неї житло та, помітивши її, зник у перевулку. Після цього, вона помітила пошкоджений верхній край калітки паркану, а в будинку вона бачила схвильованого - потерпілого ОСОБА_5 , який повідомив, що ОСОБА_7 погрожуючи милицею відкрито викрав у нього приблизно 2000 грн.;
- показаннями свідка ОСОБА_10 дружини потерпілого, про те, що 26 травня 2017 року, приблизно о 19 год. до неї зателефонував потерпілий та повідомив, що ОСОБА_7 , якого вона знала раніше, як сусіда, погрожуючи ОСОБА_5 відкрито викрав гроші в сумі 2500 грн. Також, повертаючись за місцем проживання: АДРЕСА_2 . вона помітила пошкоджений верхній край паркану домоволодіння.
- відомостями з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.05.2017 року щодо повідомлення потерпілого ОСОБА_5 в правоохоронні органи про відкрите викрадення поєднане з погрозою застосування фізичного насильства, у нього ОСОБА_7 , 26.05.2017 року, приблизно о 18 год., в приміщенні буд. АДРЕСА_2 грошових коштів в сумі 2500 грн.;
- відомостями з протоколу огляду місця події від 26.05.2017 року з долученою фототаблицею, якими підтверджується місце скоєння злочину, як то: приміщення будинку АДРЕСА_2 , де було виявлено пошкодження верхньої частини калітки паркану, металеві милиці потерпілого, комп`ютерний стіл, диван, що узгоджується з показаннями потерпілого та свідків про обставини вчинення злочину.
Разом з тим, суд визнає недопустимими доказами і не приймає до уваги визнані слідчим згідно постанови від 14.06.2017 року речовими доказами пару взуття, що були вилучені під час затримання ОСОБА_7 та відомості з висновку експерта №581-тр від 09.06.2017 року про те, що слід взуття виявлений та вилучений під час огляду місця події від 26.05.2017 року в будинку АДРЕСА_2 залишений взуттям такого ж типу та виду, як і взуття, яке було вилучено у ОСОБА_7 , під час його затримання 26.05.2017 року о 22 год. Оскільки, як встановлено судом, при здобутті таких доказів органом досудового розслідування не було виконано вимоги ч.5 ст.171 КПК України щодо вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, що в свою чергу, призвело до істотного порушення прав обвинуваченого.
Так, відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
З представлених суду доказів слідує, зокрема протоколу про затримання ОСОБА_7 від 27.05.2017 року, що під час огляду затриманого у нього в кишені куртки виявлено та вилучено, серед іншого туфлі чорного кольору «StylenGard FASHION SHOES NEW», які поміщено в сейф-пакет №4346619, який упаковано та скріплено підписами учасників слідчої дії. Відповідно до постанови слідчого про призначення трасологічної експертизи від 27.05.2017 року вказані, вилучені у ОСОБА_7 пару туфель у вказаному сейф-пакеті, а також слід низу підошви у паперовому конверті направлено експертам Хмельницького НДЕКЦ МВС України для дослідження з наданням дозволу експертам на повне або часткове знищення досліджуваних об`єктів.
Зі слів прокурора, слідчий під час досудового розслідування до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене у ОСОБА_7 майно, а саме -туфлі чорного кольору, не звертався, а на якій правовій підставі слідчий утримує таке майно обвинуваченого прокурор пояснити суду не зміг.
Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов…
Згідно ч.5 ст.101 КПК України висновок експерта не може грунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими.
Враховуючи наведене, суд, керуючись ч.2 ст.86 КПК України визнає вказані докази недопустимими і не приймає до уваги.
В основу вироку суд кладе послідовні та детальні показання потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які повністю узгоджуються як між собою так і з іншими доказами і не довіряти яким у суда не має підстав.
Натомість, заяви та показання обвинуваченого про його непричетність до вчинення вказаного злочину суд розцінює, як суперечливі, очевидно вмотивовані намірами уникнути відповідальності за фактично скоєне та обраним способом захисту, оскільки такі заяви спростовуються дослідженими судом допустимими доказами. При цьому, суд враховує, що потерпілий ОСОБА_5 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, переконливо та наполегливо стверджував суду, вказуюючи на ОСОБА_7 , що саме останній за вищевикладених обставин відкрито викрав у нього грошові кошти.
Таким чином, оцінюючи досліджені в судовому засіданні допустимі докази в їх сукупності, суд визнає їх достовірними та достатніми і приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчинені за вищезазначених обставин, відкритого викрадення належних потерпілому ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 2500 грн., поєднаного із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно і кваліфікує такі дії обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України.
При цьому, суд виключає з інкримінованого обвинувачення ОСОБА_7 , як таку що не знайшла свого достатнього підтвердження доказами кваліфікуючу ознаку вчиненого грабежу поєднаний з проникненням у житло, у зв`язку з чим перекваліфіковує дії обвинуваченого з ч.3 ст.186 на ч.2 ст.186 КК України. Оскільки, як вбачається з показань потерпілого ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_7 лише на повторну відмову потерпілого в проханні надати грошові кошти в сумі 200 грн., застосовуючи погрозу насильства відкрито викрав у потерпілого 2000 грн. Зазначений характер дій обвинуваченого, на думку суду, свідчить про виникнення умислу у останнього на вчинення злочину вже під час перебування в будинку потерпілого. Будь-яких доказів на спростування таких висновків суду не представлено.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
При цьому, суд приймає до уваги, що ОСОБА_7 скоїв тяжкий корисливий злочин проти власності. Такий злочин, обвинувачений скоїв маючи непогашені судимості за вчинення умисних злочинів проти власності, що на думку суду, свідчить про його відверте не бажання ставати на шлях виправлення, а тому, на переконання суду, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Разом з тим, суд враховує, що обвинувачений за місцем проживання на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується негативно.
В якості обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд враховує вчинення злочину відносно особи, що перебуває в безпорадному стані.
За таких обставин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченого, конкретні обставини справи, в тому числі наявність обтяжуючої покарання обставини, думку прокурора, потерпілого та представника потерпілого, суд приходить до висновку про доцільність призначення ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України.
Процесуальні витрати по справі, пов`язані із залученням експертів в сумі 790 грн. 96 коп., розмір яких підтверджується документально покласти на рахунок держави, оскільки такі витрати пов`язані із здобуттям доказів визнаних судом недопустимими.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 127-129, 368, 370, 373, 374-376 КПК України, 1166-1167 ЦК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
Термін відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 15 березня 2018 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк призначеного за даним вироком покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі, термін його попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду, з моменту затримання, тобто з 26 травня 2017 року по 20 червня 2017 року, включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі ( згідно редакції Закону від 26.11.2015 року), а з 21 червня 2017 року по 14 березня 2018 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишити без змін.
Речові докази:
- зазначені в двох постановах слідчого від 14.06.2017 року, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області, а саме: металеву милицю повернути потерпілому ОСОБА_5 , пару взуття вилучену у ОСОБА_7 повернути за належністю останньому, а решту, тобто: відрізки дактилоплівки із слідом підошви взуття, слідами пальців рук, дактилокарти ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , первинне упакування (паперовий конверт), паперову бирку первинного упакування зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати по справі в загальній сумі 790 грн. 96 коп. віднести на рахунок держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим ОСОБА_7 в той самий строк з дня вручення йому копії вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий по справі

Суддя: ОСОБА_1