Cправа №750/1118/18
Провадження №1-кс/750/382/18

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2018 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , вивчивши клопотання старшого слідчого Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №000630 від 06.02.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:
12.02.2018 року на адресу суду, засобами поштового зв`язку, надійшло клопотання старшого слідчого Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 від 08.02.2018 року, яке погоджено прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в якому той просить накласти арешт на майно: кросівки чоловічі з написом букви N, червоного кольору, кросівки чоловічі синього кольору з білою підошвою, зарядний пристрій для ноутбуку Hp, серійний номер F3- E, ручка в металевому корпусі з написом з написом LG, машинка для зачісок фірми Філіпс, в корпусі бордового кольору, чоловічі шкіряні ремені в кількості 3 штук, один чорного кольору, два коричневого кольору, блокнот, навушники в кількості 5 штук, чотири пластикові картки від сім карток мобільних операторів з номерами ( НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ), металеву коробочку з біжутерією в кількості 5 штук, коробка з під машинки для зачісок фірми Mouser, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з забороною відчужувати, розпоряджатись та користуватись ними, мотивуючи клопотання тим, що вказані речі та предмети були вилучені 07.02.2018 року під час огляду місця події та визнані речовими доказами, оскільки є матеріальними об`єктами, які зберігають на собі сліди кримінального правопорушення, були набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення подальших слідчих дій, спрямованих на отримання відомостей щодо обставин вчинення даного кримінального правопорушення, зокрема проведення судових експертиз на предмет встановлення слідів рук з метою встановлення осіб, які мають відомості, що можуть бути використані в якості доказів факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження необхідно накласти арешт на зазначене майно.

Вивчивши клопотання про арешт майна з доданими до нього документами, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
За змістом абзацу 2 частини 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Однак, слідчим у клопотанні зазначено про необхідність накладення арешту на вказане майно шляхом заборони відчужувати, розпоряджатись та користуватись ним саме ОСОБА_4 , який є підозрюваним у вказаному кримінальному правопорушенні, тоді як з долученої до клопотання копії витягу з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000630 від 06.02.2018 року, слідує, що у вказаному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Крім того, як у мотивувальній частині клопотання, так і в резолютивній, слідчим зазначено, що речі та предмети, на які той просить накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів, належать підозрюваному ОСОБА_4 , були вилучені під час огляду місця події і визнані речовими доказами. Також зазначено, що останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , проте 06.02.2018 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, час фактичного затримання о «14» год. «50» хв. 06.02.2018 біля будинку 263 по пр.-т Миру у м. Чернігові, на підтвердження чого до матеріалів клопотання самим же слідчим було долучено копію протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а також до матеріалів клопотання долучено копію повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_4 08.02.2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Як слідує з наданих документів, у ОСОБА_4 мається захисник ОСОБА_5 , який був присутнім як при затриманні останнього так і при повідомленні того про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, однак в клопотанні слідчим жодним чином не зазначено про таку особу, що також є порушенням ч.1 ст. 172 КПК України, оскільки розгляд клопотання має відбуватись за наявності захисника. Вказане унеможливлює суд повідомити таку особу про дату, час та місце розгляду клопотання, з урахуванням вимог та строків, встановлених для розгляду означеного клопотання.

Більш того, в мотивувальній частині клопотання слідчий посилається на п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України, згідно до якої з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, частиною першою статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчий у своєму клопотанні, яке погоджено прокурором, лише цитує зазначені норми Кримінального процесуального Кодексу України, при цьому жодного обґрунтування наявності достатніх підстав вважати, що зазначені у клопотанні речі та предмети дійсно відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України не наводить, і суджень, які дають підстави вважати, що такі речі та предмети є матеріальними об`єктами, які зберігають на собі сліди кримінального правопорушення, були набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, не висловлює.

Також, слідчий суддя звертає увагу й на те, що слідчий у своєму клопотанні метою накладення арешту зазначає пункти 1, 3 частини 2 статті 170 КПК України.

Так, відповідно до пунктів 1,3 часини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Проте, згідно з частиною 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Жодних документів на підтвердження того, що зазначене у клопотанні слідчого майно належить підозрюваному, обвинуваченому, засудженому або юридичній особі, щодо якої здійснюється провадження до матеріалів клопотання надано не було, а за вчинення кримінального правопорушення, ознаки якого передбачені ч.3 ст.185 КК, санкцією вищевказаної статті передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, тому слідчому судді є незрозумілим посилання автора клопотання на мету накладення арешту, передбачену п.3 ч. 2 ст. 170 діючого КПК України.

І на останок слід зазначити, що відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Так, подане слідчим клопотання датоване 08.02.2017 року, прокурором Чернігівської місцевої прокуратури дата погодження такого клопотання також вказана як «08 лютого 2018 року», у клопотанні слідчим вказано, що майно було вилучене 07.02.2018 року в ході проведення огляду місця події, і таке клопотання було направлено засобами поштового зв`язку. Проте, відповідно до поштового конверту, в якому надійшло таке клопотання, зі штампу поштового відділення, яке прийняло документи на відправку, вбачається, що таке клопотання було направлено слідчим лише 09.02.2018 року, тобто поза межами строку, встановленого ч.5 ст. 171 КПК України, і жодне обґрунтування з цього приводу відсутнє.

Недодержання зазначених вимог є підставою для повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, що випливає зі змісту ч.3 ст. 172 КПК України.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно - повернути прокурору Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення недоліків 72 години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1