Справа № 214/4341/17
1-кп/214/247/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, об`єднане кримінальне провадження №0001151 від 24.06.2017 щодо ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Прокурором у судовому засіданні надано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ще на 60 діб, оскільки продовжують існувати ризики відповідно до ст. 177 КПК України. ОСОБА_7 не має місця реєстрації у місті Кривому Розі та постійного місця проживання, тому може переховуватися від суду. Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки він знайомий із свідком ОСОБА_8 , в квартирі якого він жив і який не допитувався у судовому засіданні. Може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисний злочин.

Обвинувачений ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_6 , кожен окремо, не заперечували проти продовження дії запобіжного заходу.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора частково, виходячи з такихх підстав.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює, запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Розглядаючи питання про запобіжний захід, який був обраний обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Такий запобіжний захід не може продовжуватись за відсутності обставин, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Також, суд приймає до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», при вирішенні питання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На думку колегії суддів, подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою є виправданим, а підстави для заміни цього запобіжного заходу менш обтяжливим відсутні. Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину. Також він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжкого злочину. ОСОБА_7 не має місця реєстрації у місті Кривому Розі та постійного місця проживання, тому може переховуватися від суду. Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки він знайомий із свідком ОСОБА_8 , в квартирі якого він жив і який не допитувався у судовому засіданні. Може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисний злочин. Крім того обвинувачений ОСОБА_7 не має стійких соціальних зв`язків, не працює та не має стабільного доходу, що дає підстави вважати, що останній знаходячись на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність, переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілих і свідків.

Разом з тим, заявлені ризики, які були підставою для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу та його продовження, не зменшились й продовжують існувати та виправдовують обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи наведене, вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам у кримінальному провадженні.

З огляду на вказане та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на більш м`який.

Колегія суддів вважає, що прокурор довів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.115 КПК України, строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , підлягає задоволенню частково, тобто ще на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики передбачені ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176 178, 183, 184, 315-317, 331, 369, 372, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 10 червня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3