Справа №454/1648/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2018 р. Сокальський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальне провадження №0000421 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти середньо-спеціальної, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимого, непрацюючого,

за ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02.06.2017р. близько 11.30год. в дачному кооперативі «Семеринки» (урочище «Валівка») в м.Сокаль Львівської області ОСОБА_7 , використовуючи наперед заготовлений інструмент, таємно демонтував з території дачної ділянки АДРЕСА_2 , належної потерпілій ОСОБА_8 три металевих стовпці, загальною вагою 55кг, якими надалі розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями обвинувачений спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 255,75грн.

Продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_7 того ж дня 02.06.2017р. близько 11.55од. в дачному кооперативі «Семеринки» (урочище «Валівка») в м.Сокаль Львівської області, використовуючи наперед заготовлений інструмент, повторно таємно демонтував з території дачної ділянки АДРЕСА_3 , належної потерпілій ОСОБА_9 десять металевих стовпців, загальною вагою 90кг, якими надалі розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями обвинувачений спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 418,50грн.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчинених ним злочинах визнав повністю.

Показав, що дійсно 02.06.2017р. на дачних ділянка потерпілих зрізав металеві стовпці.

Оскільки ділянки були необроблені, він вважав, що ними ніхто не користується та вони нікому не потрібні.

Шкоду він відшкодував та дані стовпці він приварив на місце.

У скоєному щиро розкаявся. Подав заяву про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Також зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, щодо призначення покарання покликається на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні 28.12.2017р. заявила, що надалі на розгляд справи не прибуде.

Згідно досліджених в судовому засіданні розписок, потерпілим повернуті металеві стовпці, які зрізані обвинуваченим з їх дачних ділянок.

Що стосується інших фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, судом визнано недоцільним подальше дослідження інших доказів.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України як повторне таємне викрадення чужого майна.

Суд не може погодитися з даною кваліфікацією, оскільки в судовому засіданні встановлено, що дії обвинуваченого охоплені одним умислом, є однорідними та тотожними, вчинені в один час та в одному місці.

Так, згідно п.6 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» №7 від 04.06.2010р. від повторності злочинів необхідно відрізняти продовжуваний злочин, який відповідно до частини другої статті 32 КК України складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром. Об`єднання тотожних діянь єдиним злочинним наміром означає, що до вчинення першого з низки тотожних діянь особа усвідомлює, що для реалізації її злочинного наміру необхідно вчинити декілька таких діянь, кожне з яких спрямовано на реалізацію цього наміру. Такі діяння не утворюють повторності, оскільки кожне з них стає елементом одиничного (єдиного) злочину і окремим (самостійним) злочином щодо будь-якого іншого з цих діянь бути не може, а при повторності тотожних злочинів кожен із них має свою суб`єктивну сторону, зокрема самостійний умисел, який виникає щоразу перед вчиненням окремого злочину.

За таких підстав, суд перекваліфіковує дії обвинуваченого на ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вперше засуджується, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують його покарання, суд не знаходить, а тому визнає за доцільне застосувати щодо нього покарання у виді штрафу.

Крім того, згідно п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким, особи, які на момент вчинення злочину не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений на момент вчинення злочину та на час набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» мав на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_11 , що стверджується свідоцтвом про народження, а тому, його заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним за ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного цим вироком на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р.

Речові докази металеві стовпці в кількості тринадцять штук залишити в користуванні власників.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення цього тридцятиденного строку апеляційного оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

У разі надходження апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Решті учасників судового провадження роз`яснити їх право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий:ОСОБА_1