Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2951/17
У Х В А Л А
05.10.2017 року м.Виноградів
Клопотання обґрунтовується тим, що 28.09.2017 близько 21 години проведеними заходами стаціонарного поста № 3 «Велика Копаня» було зупинено вантажний автомобіль марки «Вольво» синього кольору із р.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом із р.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився у завантаженому стані металобрухтом чорного металупід керуванням громадянина ОСОБА_6 1984 року народження, який пред`явив супроводжуючі документи на зазначений вантаж, при цьому дані документи викликали сумнів в їхній достовірності.
28.09.2017 о 21 годині 17 хвилин слідчим Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 було розпочато огляд місця події, в ході якого було оглянуто та вилучено: два аркуша паперу, які являють собою супроводжуючі документи на вантаж із найменуваннями «Товарно-транспортна накладна», «Накладна № 1» та вантажний автомобіль марки «Вольво» синього кольору із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 являється ОСОБА_7 з обладнаним напівпричепом із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 являється ОСОБА_8 , напівпричеп знаходився у завантаженому стані металобрухтом чорного металу. Даний вантажний автомобіль із завантаженим причепом було поміщено на охоронувальну територію за адресою м. Виноградів, вул. Франка, 100, яка належить до території Виноградівського міжрайонного управління водного господарства. Так, в ході огляду виникли сумніви, щодо походження зазначеного металобрухту та правомірності його переміщення, так як даний металобрухт може являти собою речовий доказ у кримінальному провадженні, а також може бути об`єктом злочинної діяльності. Разом із цим, виникли підстави для сумніву в законності використання шляхом пред`явлення супроводжувальних документів на вантаж.
29.09.2017 слідчим СВ Виноградівського ВП ОСОБА_5 було подано клопотання про дозвіл на проведення огляду транспортного засобу та напівпричепу із вантажем, за для узаконення проведеного огляду місця події. На що було отримано ухвалу слідчого судді, у якій задоволено клопотання слідчого про дозвіл на проведення огляду. 29.09.2017 вантажний автомобіль марки «Вольво» синього кольору із р.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом із р.н.з. НОМЕР_2 сірого кольору, вантаж у ньому, що являє собою металобрухт металів чорного кольору та супроводжувальні документи вигляді накладних визнано речовими доказами.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На даний момент часу є підстави для арешту вантажного автомобіля марки «Вольво» синього кольору із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , який обладнаний напівпричепом із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 являється ОСОБА_8 та вантажу у ньому, який являється металобрухтом металів чорного кольору, так як відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України це необхідно для збереження даного речового доказу та для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а тому слідчий за погоджненням прокурора звернувся з даним клопотанням.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав.
Представник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання заперечував, у його задоволенні просив відмовити, оскільки ОСОБА_9 є зареєстрований приватним підприємцем, підстави для арешту майна відсутні.
При вирішенні клопотання слідчий судді виходить з наступних обґрунтувань.
У відповідності до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Пунктом 1 частини 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Тобто, арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Згідно постанови про визнання предмету речовим доказом від 29.09.2017 вантажний автомобіль марки «Вольво» синього кольору із р.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом із р.н.з. НОМЕР_2 сірого кольору, вантаж у ньому, що являє собою металобрухт металів чорного кольору та супроводжувальні документи вигляді накладних визнано речовими доказами.
Отже, матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність цього майна (в даному випадку вантажу металобрухту та супроводжувальні документи) критеріям ст. 98 КПК України, а відтак і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.
Твердження адвоката про відсутність підозрюваної особи у даному кримінальному провадженні, як наслідок відсутність підстав для задоволення клопотання, слідчий суддя не приймає.
Так, відсутність повідомлення про підозру в кримінальному провадженні не позбавляє слідчого права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, про що йдеться в ст.170 КПК України, оскільки відповідно до вимог ст.214 КПК України, ст.223 КПК України, після внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування та проводять слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, а повідомлення про підозру, згідно з п.3) ч.1 ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення, а тому дане не є перешкодою для вирішення питання про арешт майна, яке відповідає критеріям, зазначеним ст.170 КПК України, для забезпечення доказової бази у кримінальному провадженні на підставі вищевикладених положень чинного КПК України.
Крім цього, слідчий суддя враховує вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, розумність і співрозмірність обмеження права власності підозрюваного.
Разом з тим, надані слідчому судді матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження, з метою його належного забезпечення, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна металобрухту металів чорного кольору, як арешт такого майна. Найменш обтяжливим способом арешту цього майна, що не призведе до суттєвого обмеження прав власника та не завдасть шкоди його інтересам, є заборона на відчуження майна, розпорядження та користування. Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитись на інтересах інших осіб, чи слідства в цілому, не встановлено та прокурором у судовому засіданні не доведено.
За змістом ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
У судовому засіданні органом досудового розслідування не доведено необхідність накладення арешту на вилучені вантажний автомобіль марки «Вольво» синього кольору із р.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом із р.н.з. НОМЕР_2 сірого кольору, оскільки не встановлено, що вони є знаряддям/засобом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, не вказано які саме сліди кримінального правопорушення на собі зберегли, і які інші відомості можна отримати за їх допомогою, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження
Врахувавши дійсні обставини справи, слідчий суддя приймає рішення про часткове задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, -
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на вантаж-металобрухт металів чорного кольору, який вилучено протоколом огляду 28.09.2017 року, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування цим майном.
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вантажний автомобіль марки «VOLVO» синього кольору із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та на напівпричіп марки «МETACO» моделі «SD 338» сірого кольору із державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 .
Ухвала виконується слідчим негайно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 .

На ухвала слідчого судді відповідно до п.2 ч.1, п.3 ч.2 ст.395 КПК України може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1