Справа № 638/26/18
Провадження № 1-кп/638/618/18

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2018 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Харкові, громадянина Українця, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, не працюючого, який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою : АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, -
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
підсудного ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
Підсудний ОСОБА_3 27 листопада 2017 року, близько 23 години, разом з потерпілою ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_2 , побачив належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки « Lenovo » моделі « А368 » вартістю 933 гривні, на заволодіння яким у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел.
Після чого, підсудний ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном - належним ОСОБА_5 зазначеним мобільним телефоном шляхом зловживанням довірою, використовуючи довірливі стосунки між ним та потерпілою, які раніше між ними склались, недобросовісно використовуючи таку довіру до нього зі сторони потерпілої, переконав ОСОБА_5 тимчасово передати йому для ремонту та у користування мобільний телефон, що потерпіла і виконала, передавши підсудному витребуване ним майно, виходячи з довіри до останнього та хибної впевненості в правильності та сумлінності його дій.
Підсудний ОСОБА_3 , шляхом зловживання довірою, отримавши таким чином доступ до майна ОСОБА_5 , маючи його у володінні та користуванні, реалізуючи свій злочинний намір - заволодів вищевказаним чужим майном та діючи з корисливих мотивів, не маючи дійсного наміру повертати вказане майно, обернув його на свою користь, та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілої ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 933 гривені.
У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, визнав повністю та показав, що при обставинах, зазначених в обвинувальному акті,27.11.2017, близько 23 години він разом з ОСОБА_5 , перебував в будинку № 21, розташованому по вул. Макарівська в м. Харкові, де звернув увагу на належний потерпілої мобільний телефон, яким вирішив заволодіти. Зловживаючи довірою він запропонував потерпілої надати тимчасово для ремонту та у користування телефон, що остання і зробила. Після чого він з місця вчинення злочину з зазначеним майном зник. Телефон реалізував, гроші витратив на власні потреби. Вину визнає повністю, кається у скоєному.
Оскільки підсудний ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_3 за ст. 190 ч. 1 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою ( шахрайство ).
При визначенні підсудному ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу підсудного, який раніше не судимий, не працює, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_3 судом визнається щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 судом не встановлено.
При таких обставинах, суд приходить до висновку про необхідність призначити підсудному ОСОБА_3 покарання, у межах санкцій ст. 190 ч. 1 КК України, а саме у виді обмеження волі на відповідний строк.
Однак, приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані, які характеризують особу підсудного ОСОБА_3 , який має місце постійного мешкання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, враховуючи його щире каяття, а також те, що потерпіла ОСОБА_5 матеріальних претензій до підсудного не мають, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_3 , можливо без ізоляції його від суспільства, з застосування до нього положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід у відношенні підсудного ОСОБА_3 не застосовувався.
Цивільний позов по справі потерпілою ОСОБА_5 не заявлений.
При проведенні судово товарознавчої експертизи, експертом державної спеціалізованої установи - Харківський науково дослідний інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса були витрачені 396 гривень, які цільовим призначенням були виділені цієї установі з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.
Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_3 на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_3 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 396 гривень.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1