Справа № 466/8147/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004231 від 07.10.2017 про обвинувачення , -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 355, ч.3 ст. 357 КК України , -

у с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 в кінці серпня 2017 року згідно усної домовленості, надав потерпілому ОСОБА_6 у борг кошти в розмірі 1700 гривень, які останній зобов`язався повернути протягом семи днів. У зв`язку з неможливістю повернення боргу ОСОБА_6 , 06.10.2017 близько 22.30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку №273 по вул. Б.Хмельницького в м. Львові, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, нехтуючи встановленим порядком виконання цивільно-правових зобов`язань з метою примушування ОСОБА_6 до повернення боргу, застосовуючи фізичне насильство, що не є небезпечним для життя і здоров`я, яке полягало у нанесенні множинних ударів ногою у область сідниць та ударів рукою у область потилиці потерпілого, заволодів майном останнього, а саме автомобільним акумулятором марки «AUTOJET», ємністю 60 ампер годин, вартістю 1350 гривень, що було еквівалентне сумі боргу та паспортом громадянина України, КС748065 на ім`я ОСОБА_6 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю та пояснив, що давно знайомий з потерпілим ОСОБА_6 . На прохання останнього він позичив йому 1700 грн. з умовою повернення боргу через кілька днів. Проте пройшло три тижні, він неодноразово нагадував про необхідність повернення боргу хоча б частинами, проте ОСОБА_6 ухилявся від виконання зобов`язань. Крім того, перед спільними знайомими потерпілий похвалявся про те, що взагалі не має наміру повертати борг. 06.10.17 р. він випадково зустрів ОСОБА_6 на вул. Б.Хмельницького та знову нагадав про необхідність повернення боргу. В ході розмови між ними виник спершу словесний конфлікт, який переріс в шарпанину. Потерпілий ображав його нецензурною лайкою. Це обурило обвинуваченого, тому він спочатку кілька разів наніс удари ногою в область сідниць потерпілого та кілька разів дав стусанів, потім відкрив капот автомобіля потерпілого та вийняв акумулятор. Крім того з салону машини обвинувачений забрав паспорт громадянина України на ім`я потерпілого ОСОБА_6 та сказав, що поверне вказані речі після того, як останній поверне позичені грошові кошти. Згодом йому стало відомо, що потерпілий звернувся до органів поліції з заявою про вчинення щодо нього злочину. На даний час речі потерпілому повернуті, проте останній і далі не повернув борг у розмірі 1700 грн., хоча обіцяв це зробити в присутності батьків та захисника. Обвинувачений зазначив, що щиро кається у скоєному, просить суворо його не карати.

Від потерпілого ОСОБА_6 поступило клопотання про розгляд справи у його відсутності . У заяві зазначає, що не має жодних претензій до обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, така повністю та об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які долучені до кримінального провадження.

Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами в судовому засіданні не оспорювались ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового провадження, відтак згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд прийняв ухвалу про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 2 ст. 355 та ч.3 ст. 357 КК України доведена повністю.

Суд вважає, що злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 355 КК України за кваліфікуючою ознакою примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я.

Вірно кваліфіковано і дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 357 КК України , за кваліфівкуючою ознакою незаконне заволодіння будь-яким способом паспорта.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, є людиною молодого віку. Судом надано оцінку і неправомірній поведінці самого потерпілого. Обставинами, які пом`якшують міру покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено. Також, згідно досудової доповіді Шевченківського районного сектору ЛМВ з питань пробації виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства за умов постійного нагляду та контролю за обвинуваченим.

Тому суд приходить до висновку, що міру покарання слід обрати в межах санкції статей, за якими кваліфіковано злочини із застосуванням вимог ст.ст. 70, 75 та 76 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого за даним кримінальним провадженням не обирався.

Речові докази підлягають поверненню потерпілому.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд , -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 355 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

У відповідності до вимог ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 ( одного ) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України слід покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. У відповідності до ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід по справі не обирався.

Речові докази по справі: акумулятор, паспорт - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова . Обвинуваченим у той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1