Справа №295/651/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.01.2018 року м. Житомир
слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Богунського районного суду м. Житомира клопотання слідчого Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
- підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
Слідчий звернулася із указаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначила про те, що 15.01.2018 Сілагадзе Автанділ знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з будинку, що розташований в АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , 15.01.2018 близько 19:00 год. підійшов до вищевказаного будинку, та пересвідчившись в тому, що поряд немає сторонніх осіб та за його злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою невстановленого під час досудового розслідування предметом, вибив вікно, що розташоване з правої сторони від вхідних дверей до будинку, та таким чином незаконно проник в середину, звідки таємно повторно викрав наступне майно, що належить ОСОБА_8 , а саме: бензопилу марки «Тайга ТБП-4500», вартістю 2000 грн.; обігрівач марки «Елемент», вартістю 200 грн.; радіоприймач, вартістю 280 грн.; чайний сервіз вартістю 200 грн.; чавунну пательню з скляною прозорою кришкою, вартістю 300 грн.; зарядний пристрій для автомобільних акумуляторів марки «Міол», вартістю 300 грн.; комп`ютерну мишку, вартістю 50 грн.; клавіатуру, вартістю 175 грн.; електрочайник, вартістю 200 грн.; три спінінги невстановлених марок, загальною вартістю 450 грн.; болгарку невстановленої марки та дерев`яну люльку невстановленої марки, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять;
В подальшому ОСОБА_7 з викраденим майном з місця події зник, та розпорядився вищевказаним майном на власний розсуд, чим заподіяв матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 3675 грн.
20.01.2018 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинення вище вказаного кримінального правопорушення.
20.01.2018 ОСОБА_7 повідомлено у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у зв`язку із таємним викраденням чужого майна, поєднаного із проникненням у житло.
Підозрюваний ОСОБА_9 не працює, заробляв на життя за рахунок тимчасових підробітків у людей, невеликий проміжок часу проживав разом із співмешканкою у її будинку, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, які б утримували його за місцем проживання, вживає спиртні напої при цьому не контролює своїх дій та вчиняє протиправні вчинки, що свідчить про відсутність стримуючих факторів від вчинення інших злочинів.
Крім цього, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_10 проживав разом зі співмешканкою ОСОБА_11 з вересня 2017 року, однак за час спільного проживання здійснював над останньою насильство, у зв`язку з чим 19.01.2018 було викликано працівників поліції. Працівниками поліції під час виїзду встановлено, що ОСОБА_9 вчинює крадіжки з території с. Пряжів, Житомирського району. Також, під час спілкування з ОСОБА_11 остання вказала, що напередодні ОСОБА_9 її побив, і таким чином в неї на тілі утворилися синці, однак заяву про вчинене відносно неї кримінальне правопорушення вона писати відмовилася мотивуючи це тим, що це її проблеми.
У зв`язку із тим, що ОСОБА_9 проживає в одному будинку із свідками вчиненого злочину, є ґрунтовні підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності та перекладання вини на інших осіб здійснюватиме незаконний вплив на свідків кримінального правопорушення.
Крім того, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, передбачаючи невідворотність покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі на вказаний строк та в подальшому перебування в місцях позбавлення волі, що в майбутньому негативно відобразиться на його стосунках в родині та суспільстві, що також свідчить про можливі спроби переховування від органів досудового розслідування.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №150 від 07.03.2012 року законне перебування іноземців (осіб без громадянства) в Україні можливо при в`їзді з країни з безвізовим порядком в`їзду - на термін не більше 90 днів протягом 180 днів від дня першого в`їзду. Враховуючи вищевикладену обставину ОСОБА_9 на даний час перебуває на території України не законно, про що наявна відмітка в його паспорту гр. Грузії.
Таким чином, наявність вищевказаних ризиків обумовлює необхідність у застосуванні до ОСОБА_9 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Даний вид запобіжного заходу обирається до ОСОБА_9 не виходячи з каральних міркувань, а лише з метою виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження на думку слідчого, є доцільним підозрюваного ОСОБА_9 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор та слідчий просили задовольнити клопотання, обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на наявність визначених ст. 177 КПК України ризиків, окрім того вважають, що ОСОБА_9 знаходячись на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню шляхом не явки чи не своєчасної явки для проведення слідчих (розшукових) дій або іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, застосування менш сурових запобіжних заходів не забезпечить належну його процесуальну поведінку.
Підозрюваний в судовому засіданні відмовився надавати свої пояснення, що в силу ст. 18 КПК України не суперечить чинному законодавству.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, просила відмовити у його задоволенні, оскільки вважає, що слідчим було вчинено ряд правопорушень під час проведення слідчих дій, крім того вважає, що підозрюваного було незаконно затримано, у органів досудового розслідування відсутні ґрунтовні докази, які б підтверджували скоєння ОСОБА_9 кримінального правопорушення, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту є необґрунтований, так як відсутні будь-які умови та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України, в останнього є місце проживання та він перебуває у цивільному шлюбі.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні вказала, що ОСОБА_9 являється її співмешканцем, вони проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 , мають намір та вподальшому проживати, підтвердила, що ОСОБА_9 вчиняв 15.01.2018 року кримінальне правопорушення, однак вона все повернула, вказала, що ОСОБА_9 не вчиняв насильства відносно неї та хоче, щоб він вподальшому проживав разом з нею.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та копії долучених до нього матеріалів, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із оглянутих в судовому засіданні матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення підтверджується рядом зібраних доказів, оформлених протоколами процесуальних дій, зокрема допитів свідків, потерпілого, місця події, тощо.
Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
За змістом ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, у тому числі запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, а також ст.12 КПК України, за змістом яких, обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
При цьому, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що з рішення ЄСПЛ від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п. 32, Series А, № 182 убачається, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
А тому, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити правопорушення, прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, та отримані у порядку встановленому Кримінально процесуальним Кодексом України.
Однак, вважаю, що жодним чином не обґрунтовано та недоведено стороною обвинувачення, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання зазначених ризиків, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні.
Тож, у цій ситуації, на думку слідчого судді, беручи до уваги вищевказані правові висновки ЄСПЛ, підозрюваний має постійне місце проживання, відсутній інтерес суспільства в десоціалізації підозрюваного з урахуванням його права на свободу, а тримання під вартою може мати невідворотні наслідки в його подальшому житті. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
В даному судовому засіданні, стороною обвинувачення, у супереч положень ст. 132 КПК України, не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ризики при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, а тому вирішуючи питання стосовно виду запобіжного заходу, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення в якому він підозрюється, враховуючи вік, стан здоров`я підозрюваного, особу підозрюваного, вважаю наявними всі підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 , строком на два місяці.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_3 , протягом строку тримання під домашнім арештом без застосування електронних засобів контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:
прибувати за кожною вимогою до суду, органу досудового розслідування та прокуратури;
прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю, а саме за викликом;
не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя