АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/4490/2017
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві в режимі відеоконференц зв`язку апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 серпня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під вартою до 16 жовтня 2017 року включно, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України.

Згідно ухвали суду, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначеного кримінального правопорушення, необхідність проведення слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування, а також наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання не зменшилися. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання органу досудового розслідування. Апелянт вважає оскаржувану ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що виразилась у неповноті судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.
Зокрема, апелянт стверджує, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України, є необґрунтованою. Також захисник зазначає, що висновки, викладені в ухвалі слідчого судді, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки в матеріалах справи та клопотанні слідчого відсутні дані, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КГ1КУкраїни, слідчий суддя не зазначив конкретних обставин, які свідчать про існування ризиків та не зазначив жодного доказу того, що є реальна загроза, що ОСОБА_8 буде ухилятись від слідства чи суду, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність залишаючись на волі.

Також захисник наголошує на тому, що судом першої інстанції не були належним чином забезпечені права підозрюваного на захист, пам`ятка про його права не містили всіх передбачених чинним законом прав, не роз`яснив суддя цих прав ні його підзахисному, ні захиснику, не задовольнив клопотання про дослідження доказів долучених до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того захисник вказує на те, що протокол затримання був складений в порушенні ст. 208 КПК України, на що слідчий суддя при прийняті рішення уваги не звернув. Апелянт зважує на ту обставину, що після продовження строку тримання під вартою ухвалою слідчого судді від 19.06.2017 року будь які слідчі дії органами досудового розслідування не проводились.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення підозрюваного та захисників які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарги не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні старшого слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України.

. Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчинених кримінального правопорушення, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати незаконний вплив на учасників у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні ризики з часу застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам, а у провадженні необхідно виконати значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які приведені у клопотанні органу досудового розслідування.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя, всупереч твердження апелянта, врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, про що прямо вказано в оскаржуваній ухвалі.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив ОСОБА_8 строк тримання під вартою, тобто в межах строку досудового розслідування.

Таким чином, доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 суд правильно прийняв рішення, не визначивши ОСОБА_8 розмір застави, так як відповідно до ч.5 ст.176 КПК України запобіжні заходи у вигляді застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.110-2 КК України.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.

Таким чином, ухвала суду є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 серпня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під вартою до 16 жовтня 2017 року включно, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України. - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3