Провадження № 1-кс/761/9327/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого з ОВС другого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене з прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, працюючого генеральним директором ДП «Укрвакцина» Міністерства охорони здоров?я України, розлученого, який має двох неповнолітніх дітей та доньку, якій встановлено другу групу інвалідності з дитинства, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 12.05.2017,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий з ОВС другого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 12 квітня 2018 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором у кримінальному провадженні прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000062 від 12.05.2017.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000062 від 12.05.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

11.04.2018 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до змісту клопотання у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, якими встановлений факт фіктивної фінансово-господарської діяльності ТОВ «Ріторно», ТОВ «Вербена-Н» та факт не здійснення господарських відносин ДП «Укрвакцина» із даними підприємствами, що свідчать про розтрату чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах, скоєне генеральним директором ДП «Укрвакцина» ОСОБА_8 , а саме: даними висновку експерта Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 224/18-23,291-294/18-23 від 27.03.2018; даними висновку комісійної судово-почеркознавчої експертизи №171/172/18-32/173/18-33 від 08 лютого 2018 року; показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; іншими матеріалами справи в їх сукупності.

У клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно для запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зазначені ризики обґрунтовуються тим, що в ході проведення досудового розслідування генерального директора ДП «Укрвакцина» ОСОБА_8 неодноразово було викликано для проведення слідчих дій до органів досудового розслідування, однак ОСОБА_8 за викликами систематично не з`являвся, що перешкоджало досудовому слідству в кримінальному провадженні.

Крім того, ОСОБА_8 , будучи зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації не проживає; місце фактичного його проживання проведеними заходами не встановлено; інформацію про власне місце проживання ОСОБА_8 до органу досудового розслідування не надав, що ускладнює здійснення виклику ОСОБА_8 для проведення відповідних процесуальних дій, чи повідомлення про прийняте процесуальне рішення.

Таким чином, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, враховуючи притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 за вчинення тяжкого злочину та можливість настання для нього негативних наслідків у вигляді визнання судом його вини та призначення кримінального покарання, останній може підбурювати свідків співробітників ДП «Укрвакцина» до завідомо неправдивих показань чи відмови від раніше наданих показань.

Так, з метою знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення генеральним директором ДП «Укрвакцина» ОСОБА_8 укладено Договір №7 про надання правової допомоги від 01.03.2017 року з адвокатом ОСОБА_6 , відповідно до якого адвокату були передані оригінали фінансово-господарських документів ДП «Укрвакцина» по взаємовідносинам з ТОВ «Вербена-Н» та ТОВ «Ріторно».

На переконання слідчого, лише обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можливо буде запобігти вказаним вище ризикам зі сторони підозрюваного ОСОБА_8 .

Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі завданих збитків, а саме на суму 1 622 749,71 грн., що складає 954,55 розмірів мінімальної заробітної плати, яка на думку слідчого є достатньою для забезпечення виконання покладених на підозрюваного обов`язків. При цьому просив покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п. 2-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали клопотання з підстав зазначених у ньому та просили його задовольнити. При цьому прокурором ОСОБА_5 було подано письмове клопотання про уточнення розміру застави, який необхідно визначити при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою. Так, прокурор вважає необхідним уточнити розмір застави у сумі 1622749,71 грн., що складає 920,97 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи, що відсутні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що підозра є необґрунтованою, та не підтверджується належними, допустимими доказами. Крім того, вважаються, що слідчим та прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, посилання на які є формальним.

При цьому захисник просив врахувати, що ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується, хоча розлучений, проте знову проживає однією сім`єю з колишньою дружиною і виховує з нею трьох спільних дітей, має на утриманні двох малолітніх дітей, а також доньку, яка має інвалідність з дитинства, тобто підозрюваний має міцні сімейні та соціальні зв`язки.

Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_6 вважають, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим та просять обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Крім того, в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту була допитана свідок ОСОБА_15 , яка пояснила, що є колишньою дружиною підозрюваного ОСОБА_8 , з яким протягом останніх трьох місяців підтримує сімейні стосунки. Вони разом виховують двох малолітніх синів, а також доньку, яка є інвалідом з дитинства. ОСОБА_8 турбується про дітей, є відповідальним батьком. Зазначила про те, що їх сім`я проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана квартира належить їй особисто на праві приватної власності і вона згодна на проживання підозрюваного у цій квартирі в разі застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000062 від 12.05.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

11.04.2018 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_8 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Прокурор в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважаючи, що існують ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 під час розгляду клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Тобто, підозрюваний, перебуваючи на свободі, мав можливість безперешкодно покинути місце проживання, однак до таких дій не вдавався, самостійно прибув до суду для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу.

При цьому неявка підозрюваного ОСОБА_8 в судове засідання із розгляду цього клопотання 12 квітня 2018 року не може бути розцінена як неналежна процесуальна поведінка останнього з огляду на надані слідчому судді медичні документи, які свідчать про те, що 12 квітня 2018 року підозрюваний ОСОБА_8 знаходився на стаціонарному лікуванні у лікарні ТОВ «Фірма Медіком». 13 квітня 2018 року ОСОБА_8 був виписаний із лікарні з покращенням стану здоров`я та самостійно з?явився за викликом у судове засідання.

Крім того, слідчим до клопотання не долучено та в судовому засіданні прокурором не надано будь-яких доказів на підтвердження систематичних неявок ОСОБА_8 для проведення слідчих дій до органів досудового розслідування, також відсутні дані про ініціювання слідчим питання перед слідчим суддею про застосування приводу до ОСОБА_8 протягом усього періоду досудового розслідування.

Також слідчим суддею враховано, що на момент розгляду цього клопотання місце постійного проживання підозрюваного ОСОБА_8 встановлено органом досудового розслідування, що підтверджено прокурором в судовому засіданні, окрім того, вказані обставини були предметом перевірки в судовому засіданні та знайшли своє підтвердження. Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Луценко проти Украйни» наявність ризику втечі, що стала підставою для застосування національним судом обґрунтування тримання під вартою, була необґрунтована, оскільки попередньо до заявника застосований більш м`який запобіжний захід і будь-яких скарг з боку слідчого щодо дотримання підозрюваним його умов не було.

У зв`язку з цим Суд констатував, що затримання ОСОБА_16 суперечило меті статті 5 Конвенції, тобто було свавільним та незаконним.

Крім того, слідчий суддя, вирішуючи питання про існування ризику переховування ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та суду враховує, що Європейський Суд у своєму рішенні у справі «В. проти Швейцарії» зауважив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Керуючись наведеним, слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_8 , його соціальний статус, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, репутацію, перебування на утриманні двох малолітніх дітей та доньки, якій встановлено другу групу інвалідності з дитинства.

Сукупність зазначених даних, відсутність у матеріалах клопотання підтвердження ухилення ОСОБА_8 від органу досудового розслідування або реальних намірів вдатися до таких дій приводить до висновку про недоведеність вказаного ризику.

У той же час, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що існує ризик незаконного впливу підозрюваного на інших учасників кримінального провадження, оскільки на цьому етапі встановлені не всі особи, причетні до вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також не встановлені усі обставини його вчинення.

Крім того, ґрунтуються на матеріалах клопотання доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків знищення, зміни або спотворення документів, які мають доказове значення у провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин слідчий суддя вважає, що дійсно існують певні ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

Вирішуючи питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує фактичні обставини кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 , що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, мету застосування запобіжного заходу, а також обставини у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, що характеризують підозрюваного, зокрема, те, що він раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується, має родину та трьох дітей на утриманні, з яких одній дитині встановлено другу групу інвалідності з дитинства, що свідчить про існування міцних соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Отже, слідчий суддя повинен з?ясувати наявність достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, наявність обставин, які б обґрунтовували застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Враховуючи наведене, з урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст. 194 КПК України, і не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим та прокурором обґрунтування клопотання.

Так, враховуючи встановлені в судовому засіданні ризики та дані про особу підозрюваного, характер інкримінованого кримінального правопорушення, який відноситься до злочинів проти власності, не пов`язаний із заподіянням шкоди життю чи здоров`ю, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби, який, з урахуванням усіх обставин справи, на переконання слідчого судді, буде достатнім запобіжним заходом, спроможним забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

За вказаних обставин слідчий суддя також вважає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, окрім домашнього арешту, у тому числі і особистого зобов`язання, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Також слідчий суддя не знаходить підстав і для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 такого запобіжного заходу як застава виходячи з наступного. Так, відповідно до положень ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Однак враховуючи дані про наявність у ОСОБА_8 грошових активів у розмірі 719 000 доларів США, про що зазначено ним особисто у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, застава у розмірі завданих збитків, а саме у сумі 1 622 749,71 грн., очевидно не зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

При цьому, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_8 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме передбачені п.п. 2-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС другого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене з прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22.00 години до 07.00 години наступної доби.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

1. Не відлучатися за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

2. Повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

3. Прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;

4. Здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали покласти на орган поліції за місцем проживання ОСОБА_8 Оболонське УП ГУ НП у м. Києві.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом, визначити строком до 11 червня 2018 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого з ОВС другого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 .

На ухвалу прокурором, підозрюваним протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва.

Повний текст ухвали оголосити 17 квітня 2018 року о 08 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1