Справа №766/5632/18
н/п 1-кс/766/4363/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2018 року м. Херсон
Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Головного управління СБ України в АР Крим (з дислокацією в м. Херсон) майора юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу Головного управління СБ України в АР Крим (з дислокацією в м. Херсон) майор юстиції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження, на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- комплекс нежитловий, загальна площа 1829,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок, загальна площа 731,6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Також слідчий просить накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування , на корпоративні права, а саме частку у 50% статутного капіталу ТОВ «Машсервіс», .

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що слідчим відділом ГУ СБУ в АР Крим (з дислокацією в м. Херсон) здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000020 від 03.04.2018.

В ході досудового слідства встановлено, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 19, ст. 68 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Статтями 5, 72, 73 Конституції України передбачено, що Україна є республікою. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. Питання про зміну території України вирішується виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їх повноважень, встановлених Конституцією України.

Не зважаючи на це, у приміщенні Верховної Ради АР Крим 06.03.2014 у порушення ч. 3 ст. 2, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України та п. 2 ч. 3 ст. 3, ст.ст. 6, 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум» депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «О проведении общекрымского референдума» з визначенням дати такого волевиявлення, а саме на 16.03.2014, на яке виносилося питання про входження АР Крим до складу Російської Федерації на правах суб`єкта федерації.

Відповідно до зазначеної постанови 16.03.2014 проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу Російської Федерації на правах суб`єкта федерації.

У подальшому, 17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимости Крыма», згідно з якою на підставі Декларації про незалежність Республіки Крим, прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым».

Крім того, Верховною Радою АР Крим ухвалено постанову № 1748-6/14 від 17.03.2014 «О правоприемстве Республики Крым», пунктом 1 якої передбачено, що «с момента провозглашения Республики Крым как независимого суверенного государства высшим органом власти Республики Крым является Государственный Совет Республики Крым парламент Республики Крым в депутатском составе шестого созыва Верховной Рады Автономной Республики Крым на срок полномочий до сентября 2015 года».

Надалі, 18.03.2014 між Російською Федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу Російської Федерації.

Разом з цим, 20.03.2014 Державною Думою Російської Федерації прийнято Федеральний конституційний закон від от 21.03.2014 № 6-ФКЗ «О принятии в Российскую Федерацию Республики Крым и образовании в составе Российской Федерации новых субъектов Республики Крым и города федерального значения Севастополя».

Відповідно до ст. 10 вказаного закону співробітники органів безпеки, митниці та міліції Республіки Крим, співробітники інших державних органів, що заміщують посади у вказаних органах на день прийняття до Російської Федерації Республіки Крим та утворення у складі Російської Федерації нових суб`єктів, мають переважне право на вступ до служби до органів федеральної служби безпеки, митні органи Російської Федерації та органи внутрішніх справ російської Федерації, інші державні органи, створювані у відповідності до законодавства Російської Федерації на території Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя, при наявності в них громадянства Російської Федерації, а також за умови здачі ними екзамену на знання законодавства Російської Федерації та також їх відповідності вимогам, що пред`являються законодавством Російської Федерації до співробітників вказаних органів.

Створення та діяльність органів іноземної держави на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим призвели до заходів посилення тимчасової окупації невід`ємної території України та порушення її суверенітету.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, зокрема ст. ст. 1-3 визначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя є тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії Російської Федерації з 20 лютого 2014 року.

На час описаних вище подій ОСОБА_4 проживав на території АР Крим та був депутатом Євпаторійської міської ради, обраним в ході місцевих виборів 31.10.2010 по одномандатному мажоритарному виборчому округу № 2 м. Євпаторія, тобто, в силу статусу депутата місцевої ради був представником влади.

Усвідомлюючи описані вище обставини, а саме російську агресію проти України та її спроби військовою силою захопити та анексувати АР Крим та місто Севастополь, ОСОБА_4 , знаючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаним про те, що Автономна Республіка Крим є невід`ємною складовою частиною України, будучи представником влади, діючи умисно, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою із невстановленими в ході досудового слідства особами, організовував та приймав активну участь у проведенні зібрань та мітингів на території міста Євпаторія на підтримку незаконної окупації Кримського півострова Російською Федерацією, сприяв та створював умови для проголошення відповідних закликів на публічних зібраннях, що були донесені до широкого необмеженого кола осіб із числа мешканців міста Євпаторія.

Крім того, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що територія АР Крим з 20.02.2014 року є тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії Російської Федерації, що підтверджується положеннями Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», який набрав законної сили 27.04.2014, а також той факт, що згідно ч. 5 ст. 8 вказаного Закону на тимчасово окупованій території вибори депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад, сільських, селищних, міських голів, місцевий референдум не проводяться, за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового слідства особами, з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом легітимізації входження території АР Крим до складу Російської Федерації, за невстановлених в ході досудового слідства обставин, але не пізніше 14.09.2014, висунув свою кандидатуру на так звані «вибори до органів місцевого самоврядування «Евпаторийского городского совета», створеного окупаційними органами влади Російської Федерації на території АР Крим, від політичної партії «Единая Россия».

При цьому ОСОБА_4 усвідомлював, що вказані вибори, так само як діяльність політичних партій, зареєстрованих згідно законодавства Російської Федерації, є незаконними, а участь в них жителів АР Крим із числа громадян України дозволить органам окупаційної влади легітимізувати своє перебування на вказаній території, вибудувати систему управління окупованими територіями, створити вигляд законності їх дій на міжнародній арені, унеможливити державне управління та місцеве самоврядування згідно законодавства України і сприяти визнанню переходу АР Крим під владу Російської Федерації, тобто буде сприяти зміні меж території України та її державного кордону на порушення порядку, встановленому Конституцією України без проведення всеукраїнського референдуму.

В результаті вказаних незаконних виборів, які мали місце 14.19.2014, ОСОБА_4 рішенням територіальної виборчої комісії міста Євпаторія №37/448-1 від 20.09.2014 було обрано в якості депутата «Евпаторийского городского совета» по одномандатному виборчому округу № 2 в м. Євпаторія.

Таким чином, внаслідок описаних вище суспільно небезпечних дій ОСОБА_4 ті інших невстановлених осіб, які організовували та проводили вказані вибори, а також приймали в них участь, було створено нелегітимний орган окупаційної влади Російської Федерації на території АР Крим «Евпаторийский городской совет Республики Крым первого созыва», діяльність якого суперечила наведеним вище положенням Конституції України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» і була направлена на зміну меж території України та її державного кордону у спосіб, як це описано вище.

Після обрання до складу вказаного вище незаконного органу місцевого самоврядування ОСОБА_4 , продовжуючи описаний вище умисел, направлений на зміну меж території України та державного кордону України, прийняв участь в якості депутата не менш, ніж в 3 сесіях незаконно утвореного органу окупаційної влади - «Евпаторийского городского совета», а саме сесії № 3 (точна дата проведення на даний час не встановлена), сесії № 43 від 23.09.2016 та сесії № 49 від 11.11.2016.

Крім того, продовжуючи описаний вище умисел, направлений на зміну меж території України та державного кордону України, ОСОБА_4 приймав участь у діяльності вказаного вище незаконного органу окупаційної влади шляхом висування своєї кандидатури на пост члену «комітету з питань життєзабезпечення, будівництва, ЖКГ, промисловості, транспорту, енергетики та зв`язку» «Евпаторийского городского совета». Так зокрема, ОСОБА_4 , діючи з метою порушення меж території України та державного кордону України у описаний вище спосіб, за попередньою змовою із невстановленими в ході досудового слідства особами із числа депутатів вказаного незаконного органу, не пізніше 08.10.2014 подав свою кандидатуру на пост члену «комітету з питань життєзабезпечення, будівництва, ЖКГ, промисловості, транспорту, енергетики та зв`язку» «Евпаторийского городского совета», внаслідок чого був обраний до нього рішенням №1-2/4 від 08.10.2014 зазначеного незаконного органу. Проводячи активну, цілеспрямовану та умисну підривну діяльність на зміну меж території та державного кордону України, ОСОБА_4 неодноразово повторно вносив свою кандидатуру в якості члена вказаного комітету, внаслідок чого відповідними рішеннями № 1-3/17 від 21.10.14, №1-15/31 від 27.02.15, №1-19/4 від 24.04.15 та №1-20/34 від 29.05.15 т.зв. «Евпаторийского городского совета» обирався та переобирався головою «комітету з питань життєзабезпечення, будівництва, ЖКГ, промисловості, транспорту, енергетики та зв`язку, а також головою комітету з питань транспорту, промисловості та зв`язку». На вказаній посаді він особисто та за пособництва інших осіб із числа незаконно обраних депутатів формував, обговорював та приймав рішення щодо забезпечення життєдіяльності окупаційної влади на території міста Євпаторія, схвалював такі рішення шляхом особистого голосування, надаючи їм вигляду законних та правомочних, легітимізуючи в такий спосіб діяльність окупаційної влади на території Автономної Республіки Крим.

03.04.2018 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України і повідомлено про підозру вказаній особі.

05.04.2018 ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 01.06.2018 (включно).

Під час здійснення досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_4 , на праві власності перебуває комплекс нежитловий (загальна площа 1829,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ) та житловий будинок (загальна площа 731,6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Окрім цього встановлено, що громадянин ОСОБА_4 являється одним із засновників та керівником ТОВ «Машсервіс», зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань України за номером 25135132 та має у ньому корпоративні права, а саме частку у 50% статутного капіталу зазначеного товариства.

Посилаючись на вищевикладені обставини, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить розглянути клопотання за його відсутності, додаткових пояснень до клопотання не має.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України,арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки санкція ч. 2 ст. 110 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, без накладення арешту на майно підозрюваного забезпечити виконання вироку суду в цій частині неможливо, відповідно з метою забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна підозрюваного клопотання підлягає задоволенню, також слідчий суддя вважає за доцільне заборонити користування та розпорядження вказаним майном, оскільки існує можливість приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі майна, на яке слідчий просить накласти арешт.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Головного управління СБ України в АР Крим (з дислокацією в м. Херсон) майора юстиції ОСОБА_3 , задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши розпорядження вказаним майном, а саме:

- комплекс нежитловий, загальна площа 1829,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок, загальна площа 731,6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Накласти арешт на корпоративні права, а саме частку у 50% статутного капіталу ТОВ «Машсервіс», , заборонивши користування та розпорядження вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1