Ухвала
Іменем України
19 березня 2018 р.

м. Київ
Справа №308/654/16-к
Провадження № 51-4755 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 05 грудня 2017 року ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 квітня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 267337 грн матеріальної шкоди та 320000 грн моральної шкоди.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Ухвалою Апеляційного судуЗакарпатської області від 05 грудня 2017 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд зазначених судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Проте, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки у поданій скарзі не міститься належного обґрунтування зміни вироку й ухвали на підставі, передбаченій п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення ст. 414 КПК України, а також зважаючи на приписи статей 50, 65 КК України.

Також, захисником не зазначено, у чому ж полягає явна несправедливість судових рішень з огляду на вид і розмір призначеного покарання та ступінь тяжкості кримінального правопорушення й особу засудженого.

Крім того, зазначена захисником вимога не відповідає положенням ст. 436 КПК України, якою визначено рішення, які вправі ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 ПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Також, додана до касаційної скарги копія вироку місцевого суду належним чином не завірена.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, суд,
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 05 грудня 2017 року ОСОБА_5 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3