Справа № 480/686/17
Провадження №: 1-кп/480/138/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.09.2017 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві кримінальне провадження №0000430 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Крива Балка Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 28.10.2015 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
встановив:
Під час судового розгляду встановлено, що 29.04.2016 року в період часу з 20:30 годин по 22:00 годин, ОСОБА_5 , навмисно, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом зламу скоби навісного замикаючого пристрою, проник до приміщення будинку, розташованого на території домоволодіння, яке знаходилось у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно, вчинив крадіжку належного заявниці майна, а саме: жіночої сумки виготовленої з дерматинового матеріалу чорного кольору, без будь-яких впізнавальних бирок чи написів, вартістю 220 грн.; грошових коштів в сумі 750 грн.; емальованої кастрюлі об`ємом 5 літрів світло зеленого кольору вартістю 240 грн.; 15 кг. картоплі вартістю 70 грн.; свинячого сала в кількості 1,5 кг. в скляній банці вартістю 50 грн.
Заволодівши вищевказаним майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 1330 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті.
З урахуванням того, що проти не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
За таких умов, докази на підтвердження вини обвинуваченого, за погодженням з учасниками провадження, не досліджувались, за виключенням допиту обвинуваченого, документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.
Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднана з проникненням до житла, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.
Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу обвинуваченого, що він визнав свою вину, щиро розкаявся, повністю відшкодував матеріальну шкоду потерпілій, є особою раніше судимою, вчинив злочин під час іспитового строку, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Тому, суд приходить до висновку, враховуючи, що ОСОБА_5 засуджений вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2015 року за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі та застосувати вимоги ч.1 ст. 71 КК України частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні.
Долю речових доказів, вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд-
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Остаточне покарання ОСОБА_5 призначити із застосуванням ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за попереднім вироком у вигляді позбавлення волі строком на - 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання, врахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі) до 20.06.2017 року включно, з 21.06.2017 року (один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі).
Запобіжний захід тримання під вартою обраний у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази у справі:
- жіноча сумка виготовлена з дерматинового матеріалу чорного кольору, емальована каструля об`ємом 5 літрів світло зеленого кольору, які повернути ОСОБА_6 , залишити останій як законному володільцю.
- мобільний телефон чорного кольору марки Нокіа, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області повернути власнику.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Миколаївській районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1
15.09.2017