Справа № 308/343/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000356 - старшого слідчого слідчого відділу СУ прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_7 , погоджене прокурором, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчим відділом СУ прокуратури Закарпатської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000356 від 13.10.2017 за підозрою ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 368-3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , працюючи на посаді заступника голови Воловецького районного споживчого товариства, будучи службовою особою юридичної особи приватного права, вчинив умисний, корупційний злочин, при наступних обставинах.

Так, 12.01.2018 о 12.06 год. заступник голови Воловецького районного споживчого товариства ОСОБА_5 , знаходячись в своєму службовому кабінеті, який розташований на першому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, які полягали у його особистому протиправному збагаченні, вимагав та одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 1400 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 39816 грн., за сприяння з використанням своїх повноважень та службового становища у передачі останньому в оренду приміщення площею 100 кв.м., яке розташоване в торговому центрі за адресою: АДРЕСА_2 , та належить Воловецькому РСТ, після чого, був викритий працівниками УЗЕ в Закарпатській області ДЗЕ НП України на місці вчинення злочину.

12.01.2018 об 12.10 год. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України. 12.01.2018 об 18.23 год. ОСОБА_5 повідомлений про підозру за ч.4 ст. 368-3 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується: протоколом заяви про злочин ОСОБА_8 від 12.10.2017 та його показаннями від 12.01.2018, в яких він викриває протиправні наміри ОСОБА_5 ; протоколами отримання та вручення ОСОБА_8 грошових коштів від 12.01.2018; протоколом затримання ОСОБА_5 від 12.01.2018, в ході чого в нього вилучено предмет неправомірної вигоди 1400 доларів США; документами вилученими в ході огляду службового кабінету бухгалтерії Воловецького РСТ договором №1 від 11.01.2018, згідно якого ОСОБА_8 отримав від Воловецького РСТ в оренду приміщення торгового центру в с.В.Ворота, вул. Верховинська, 426«а», терміном на один рік, та іншими матеріалами кримінального провадження.

12.01.2018 під час особистого обшуку ОСОБА_5 , проведеного під час його затримання в порядку ст. 208 КПК України в його службовому кабінеті, який розташований на першому поверсі будівлі за адресою: смт.Воловець, вул. Карпатська, 56, тимчасово вилучено наступне майно: фільтрувальні аркуші паперу зі змивами з правої та лівої долоней рук ОСОБА_5 ; предмет неправомірної вигоди в розмірі 1400 доларів США, 14 купюр номіналом по 100 доларів США кожна серія та номер LB70873317S, MB00289819E, LL96147443C, LK51826138F, LB56916861W, AB53878837Q, LK07350252G, LD89976377C, LL10070006I, LB20449131P, LL80070512B, LF26443314K, MB60280280E та MB18604080D, які виявлені в правій нагрудній кишені куртки ОСОБА_5 ; особистий мобільний телефон ОСОБА_5 марки «Нокія» чорного кольору із сім-карткою НОМЕР_1 .

Слідчий зазначає, що фільтрувальні аркуші паперу зі змивами з лівої та правої долоней рук ОСОБА_5 можуть містити на собі залишки спецхімречовини, якою був оброблений предмет неправомірної вигоди в сумі 1400 доларів США, а тому відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України такі можуть містити сліди кримінального правопорушення. За таких обставин, у відповідності до ст.98 КПК України, вказані фільтрувальні папери мають значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ.
Грошові кошти в сумі 1400 доларів США відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення. За таких обставин, у відповідності до ст. 98 КПК України, вказані грошові кошти мають значення у кримінальному провадженні як речовий доказ.
Мобільний телефон ОСОБА_5 із сім-карткою також мають значення речового доказу, так як за їх допомогою останній спілкувався із ОСОБА_8 та обумовлював йому час та місце передачі неправомірної вигоди.
З огляду на викладене, виникла необхідністю у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначене, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на майно тимчасово вилучене під час обшуку затриманого ОСОБА_5 , яке відбувалось 12.01.2018 в його службовому кабінеті за адресою: смт.Воловець, вул. Карпатська, 56, а саме: фільтрувальні аркуші паперу зі змивами з правої та лівої долоней рук ОСОБА_5 ; предмет неправомірної вигоди в розмірі 1400 доларів США, 14 купюр номіналом по 100 доларів США кожна серія та номер LB70873317S, MB00289819E, LL96147443C, LK51826138F, LB56916861W, AB53878837Q, LK07350252G, LD89976377C, LL10070006I, LB20449131P, LL80070512B, LF26443314K, MB60280280E та MB18604080D, які виявлені в правій нагрудній кишені куртки ОСОБА_5 ; особистий мобільний телефон ОСОБА_5 марки «Нокія» чорного кольору із сім-карткою НОМЕР_1 .

Під час розгляду клопотання про арешт майна у судовому засіданні прокурор та слідчий заявлене клопотання підтримали та просили таке задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечили.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення прокурора та слідчого з приводу внесеного ним клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються..

За змістом ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

З матеріалів клопотання встановлено, що слідчим відділом СУ прокуратури Закарпатської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000356 від 13.10.2017 за підозрою ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 368-3 КК України.

12.01.2018 під час особистого обшуку ОСОБА_5 , проведеного під час його затримання в порядку ст. 208 КПК України в його службовому кабінеті, який розташований на першому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , було тимчасово вилучено наступне майно: фільтрувальні аркуші паперу зі змивами з правої та лівої долоней рук ОСОБА_5 ; предмет неправомірної вигоди в розмірі 1400 доларів США, 14 купюр номіналом по 100 доларів США кожна серія та номер LB70873317S, MB00289819E, LL96147443C, LK51826138F, LB56916861W, AB53878837Q, LK07350252G, LD89976377C, LL10070006I, LB20449131P, LL80070512B, LF26443314K, MB60280280E та MB18604080D, які виявлені в правій нагрудній кишені куртки ОСОБА_5 ; особистий мобільний телефон ОСОБА_5 марки «Нокія» чорного кольору із сім-карткою НОМЕР_1 .

Слідчим доведено, що вилучені в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 речі та грошові кошти (предмет кримінального правопорушення), мають значення речових доказів у кримінальному проваджені №0000356 та відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки могли, зберегли на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 132, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000356 - старшого слідчого слідчого відділу СУ прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_7 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час обшуку затриманого ОСОБА_5 , яке відбувалось 12.01.2018 в його службовому кабінеті за адресою: смт.Воловець, вул. Карпатська, 56, майно, а саме:
- фільтрувальні аркуші паперу зі змивами з правої та лівої долоней рук ОСОБА_5 ;

- предмет неправомірної вигоди в розмірі 1400 доларів США, 14 купюр номіналом по 100 доларів США кожна серія та номер LB70873317S, MB00289819E, LL96147443C, LK51826138F, LB56916861W, AB53878837Q, LK07350252G, LD89976377C, LL10070006I, LB20449131P, LL80070512B, LF26443314K, MB60280280E та MB18604080D, які виявлені в правій нагрудній кишені куртки ОСОБА_5 ;

- особистий мобільний телефон ОСОБА_5 марки «Нокія» чорного кольору із сім-карткою НОМЕР_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1