ун. № 759/4251/18 пр. № 1-кп/759/590/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, українець, гр-н України, освіта середня, не одружений, працює, проживає: АДРЕСА_1 , не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

сторони: сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , інші учасники провадження потерпіла ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
25 листопада 2017 року приблизно о 22 год. 20 хв. ОСОБА_5 , керуючи на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 (польська реєстрації), технічно-справним автомобілем «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_3 , рухався по під`їзній дорозі неподалік будинку № 6 по вул. Берковецька в м. Києві, зі швидкістю приблизно 30 км/год, наближаючись до перехрестя з вул. Берковецька, де розташований нерегульований пішохідний перехід. В цей же час по нерегульованому пішохідному переході, який позначений відповідними дорожніми знаками та розміткою у вигляді «зебри», зліва направо, по ходу руху водія ОСОБА_7 , перетинаючи під`їзну дорогу, зі сторони вул. Синьоозерна в напрямку будинку № 6 по вул. Берковецька рухалась пішохід ОСОБА_8 .

Під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу та рухаючись по під`їзній дорозі, перед вул. Берковецька, 6, водій ОСОБА_5 , в порушення п.п. 1.5, 2.1 (г), 2.3 (б) та 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі Правил), проявив неуважність до дорожньої обстановки та до її змін, не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, не надав перевагу пішоходу, внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_9 .

Вказані дії ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1850/Е від 12.12.2017 року, спричинили ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми правої гомілки, перелому/тріщини голівки правої малогомілкової кістки; розриву тіла та заднього рогу медіального меніску; крововиливів, які в сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно 25 листопада 2017 року близько 22 год. 20 хв. він, керуючи технічно справним автомобілем «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_3 та наближаючись до перехрестя з вул. Берковецька, де розташований нерегульований пішохідний перехід, проявив неуважність до дорожньої обстановки та до її змін, не зупинився перед цим переходом, не надав перевагу пішоходу, внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_9 , спричинивши останній тілесні ушкодження середньої тяжкості, характер яких не оспорював.

Як уточнив обвинувачений, він цілком усвідомлює, що вказаними діями порушив вимоги п.п. 1.5, 2.1 (г), 2.3 (б) та 18.1 Правил, а саме проявив неуважність, не зреагував на зміну дорожньої обстановки, не надав перевагу в русі пішоходу, який рухався по нерегульованому пішохідному переходу й в цьому щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 25 листопада 2017 року, керуючи транспортним засобом автомобілем «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_3 , порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 2.1 (г), 2.3 (б) та 18.1 Правил дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження середньої тяжкості, а тому ці дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_11 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про його особу, який характеризується виключно позитивно, до кримінальної та адміністративної відповідальності раніше не притягався, працює, що обумовлює використання транспортного засобу. Окремо суд враховує поведінку обвинуваченого відразу після вчиненого і під час судового розгляду, яка наповнена жалем з приводу вчиненого. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування потерпілий завданої шкоди в повному обсязі. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, стан здоров`я обвинуваченого, а також консолідовану думку всіх учасників судового розгляду щодо можливості його виправлення в умовах без реального відбуття покарання, суд у даному конкретному випадку вважає за можливе призначити ОСОБА_11 наближене до мінімального за розміром покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є гуманним, справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним та іншими особами нового злочину.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 100, 368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за якою призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 5 100 грн без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Речові докази: автомобіль «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_3 повернути належному володільцю і використовувати за належністю.

На підставі ч. 2 ст. 122 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових втрат за проведення судово-медичної та автотехнічної експертиз 3 868 (три тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн. 50 коп. в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_12