АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/947/2018 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

12 березня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2 , перевіривши апеляційні скарги захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 14 лютого 2018 року у кримінальному провадженні № 0011837

в с т а н о в и в:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 лютого 2018 року, постановленою в підготовчому судовому засіданні, призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0011837 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та вирішено інші питання, визначені ст.ст. 314-316 КПК України.

На вказану ухвалу суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 19 лютого 2018 року подав апеляційну скаргу, в якій просить визнати незаконною та скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 14 лютого 2018 року, повернути обвинувальний акт прокурору.
Крім того, аналогічну за змістом апеляційну скаргу захисник ОСОБА_3 подав до суду апеляційної інстанції 05 березня 2018 року.

Вивчивши апеляційні скарги захисника, які є аналогічними за доводами та апеляційним проханням, дослідивши матеріали контрольного судового провадження, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_3 необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.
Главою 31 КПК України чітко регламентовано та визначено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Так, згідно із ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:
1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;
2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного впливу;
3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першої цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Частиною третьою ст. 314 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, які суд має право прийняти у підготовчому судовому засіданні. При цьому, за змістом частини 4 вказаної статті виключно ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Отже, за змістом вищенаведених норм кримінального процесуального законодавства рішення Деснянського районного суду м. Києва, постановлене 14 лютого 2018 року у підготовчому судовому засіданні, про призначення судового розгляду кримінального провадження № 0011837 на підставі обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

При цьому, доводи апелянта щодо наявності підстав для перегляду вказаного судового рішення в апеляційному порядку не заслуговують на увагу, оскільки право на апеляційне оскарження всіх без винятку судових рішень не може бути визнане абсолютним, навіть з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, бо межі цього права встановлюються відповідним процесуальним законом, у даному випадку КПК України. Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

Що стосується посилань захисника на правовий висновок Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року в справі № 757/49263/15-к, то він був прийнятий у справі, правовідносини в якій не є подібними правовідносинам у даному провадженні.
Зокрема, у цьому провадженні суд діяв у спосіб та в межах наданих йому повноважень, передбачених ст. 314 КПК України, а постановлене судове рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, як вже вказувалося, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку. В той же час, виходячи із змісту ч. 2 ст. 392 КПК України, заперечення проти ухвали підготовчого судового засідання Деснянського районного суду м. Києва від 14 лютого 2018 року можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті, отже в такий спосіб і реалізується право особи на судовий контроль законності такого виду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

За вказаних обставин, у відкритті провадження за поданими захисником ОСОБА_3 апеляційними скаргами від 19 лютого та 05 березня 2018 року на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 14 лютого 2018 року слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_3 від 19 лютого та 05 березня 2018 року на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 14 лютого 2018 року, постановленою в підготовчому судовому засіданні, про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0011837 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати захиснику ОСОБА_3 разом з апеляційними скаргами та додатками до них.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2