Справа № 301/1898/17

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" жовтня 2017 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:
В складі головуючої: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого Іршавським районним судом 17.09.2014 року за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України на строк 3 роки позбавлення волі, звільненого 10.05.2017 року по відбуттю строку покарання, засудженого Іршавським районним судом від 14.08.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням 3 роки, із покладенням обовязків передбачених ч.1 ст. 76 КК України,-
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 , ч.3 ст.186, ст. 395 КК України,-
ОСОБА_4 26.08.2017 року близько 08 години 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тримаючи в руках пластикову пляшку в якій знаходилась горілка домашнього виробництва (самогон), діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, через закриті, але незамкнені вхідні двері житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 , незаконно проник у середину приміщення, переконавшись, що власника ОСОБА_5 не має, пошкодивши зовнішню ручку замка дверей проник у вітальню кімнату, закрив за собою двері з внутрішньої сторони, де у кімнаті намагався таємно викрасти чуже майно, але в цей час до кімнати зайшов ОСОБА_5 та в присутності останнього ОСОБА_4 відкрито заволодів фотоапаратом марки «Зенит Е HELIOS-44-2» упакованого у шкіряний чехол, вартість якого згідно висновку експерта про вартість об`єкта оцінки від 01.09.2017 року становить 850 гривень, з яким направився до виходу з будинку, але у зв`язку з тим, що потерпілий ОСОБА_5 наздогнав ОСОБА_4 у коридорі біля вхідних дверей будинку, де вирвав з рук ОСОБА_4 належне йому майно, чим завадив ОСОБА_4 довести свій злочинний умисел до кінця з підстав, що не залежали від його волі.
Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 18.07.2017 року відносно ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік з наступними обмеженнями, які йому роз`яснено, а саме: знаходитись щоденно за місцем свого проживання АДРЕСА_1 з 22:00 години по 06:00 години наступного дня; заборона виїзду за межі Іршавського району по особистих справах без належного дозволу начальника Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області; заборона відвідувати ресторани, бари, кафе, магазини, торгові точки, де реалізовується на розлив спиртні напої, розташовані на території Іршавського району. Однак, ОСОБА_4 всупереч встановленим обмеженням та будучи належним чином ознайомлений з ними, з метою ухилення від адміністративного нагляду, діючи умисно, без поважних причин, 03.09.2017 року самовільно залишив своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та повернувся 07.09.2017 року, чим порушив встановлені умови перебування під адміністративним наглядом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину та фактичні обставини справи визнав повністю та суду показав, що визнає повністю формулювання обвинувачення оголошене прокурором згідно обвинувальних актів, доповнень чи змін до фактичних обставин справи немає, щиро розкаюється у вчиненому , обіцяє більше не вчиняти злочинів, завдану шкоду відшкодовано повністю.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, претензій до обвинуваченого не має (а.с. ).

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового процесу не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись дослідженням показів обвинуваченого, дослідженням обставин, які характеризують обвинуваченого.

Аналізуючи досліджені в суді покази обвинуваченого, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії слід кваліфікувати ч.3 ст.15, ч.3 ст.186 КК України як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло та ст. 395 КК України, як - самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду і вина йому у вчиненні таких повністю доведена в судовому засіданні. Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, те, що вказані злочини класифікуються як тяжкий злочин та невеликої тяжкості злочин, особу винного, який раніше судимий, характеризується за місцем проживання та за місцем відбування міри покарання посередньо (а.с. 75, 79-80), шкода відшкодована, претензій не має та згідно висновку досудової доповіді, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі може становити небезпеку для суспільства.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне визнати: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та відшкодування шкоди, що передбачено ч.1 ст.66 КК України. Обставини, що обтяжують покарання, вчинення злочину щодо особи похилого віку, вчинення злочину в стані алкогольного спяніння та рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, враховуючи наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, що пом`якшують покарання, визнання ними своєї вини та щире каяття у вчиненому розкаюється, однак враховуючи, що він раніше судимий, після звільнення з мість позбавлення волі 10.05.2017 року новий злочин вчинив 17.06.2017 року, суд вважає, що він не може бути виправлений та перевихований без ізоляції від суспільства, тому відносно нього слід обрати міру покарання в межах санкції ст. 186 ч.3 КК України у вигляді позбавлення волі.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 15, ч.3 ст.186, ст. 395 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, за ст. 395 КК України призначити 1(один) місяць арешту.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 14 серпня 2017 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

Міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту залишити попередньою до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ, а саме - фотоапарат марки «Зенит Е HELIOS-44-2» - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя : ОСОБА_1