УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2017 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

представників заявника ОСОБА_3 адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора відділу Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженого слідчого Управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління ФР ДФС України у кримінальному провадженні №0000017 від 25.03.2015, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні,-

В С Т А Н О В И В:

10.10.2017 до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженого слідчого Управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління ФР ДФС України у кримінальному провадженні №0000017 від 25.03.2015, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні.

В скарзі ставить питання про зобов`язання уповноваженого слідчого Управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України, в даному кримінальному провадженні повернути тимчасово вилучене майно, а саме: грошові кошти та інші цінності, перелік яких міститься в протоколі обшуку від 28.09.2017 року.

В обґрунтування доводів скарги представник посилається на ті обставини, що прямого дозволу на відшукання та вилучення майна зазначеного в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку не надавалось, а тому вилучене майно має статус тимчасового та повинно бути негайно повернуто ОСОБА_3 . Також слідчий під час проведення обшуку не оглянув та не встановив, чи містять вилучені грошові кошти та інші цінності відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення. В результаті обшуку з індивідуального (банківського) сейфу № НОМЕР_1 , що орендується ОСОБА_3 , було вилучено грошові кошти та інші цінності, які безпосередньо належать останньому. Дані кошти не мають жодного відношення до кримінального провадження, в рамках якого було проведено обшук. Під час проведення обшуку 28.09.207 року старший слідчий з ОВС управління розслідувань ДФС України ОСОБА_8 вилучив грошові кошти та інші цінності ОСОБА_3 , які мають статус тимчасово вилученого, а тому протягом 48 годин після їх вилучення, тобто 30.09.2017 року, слідчий повинен звернутись з клопотанням про їх арешт, але не звернувся. Оскільки клопотання про арешт тимчасово вилученого майна в порядку та на підставах ч.5 ст. 171 КПК України протягом 48 годин після вилучення майна до суду не надходило та арешт не накладено, грошові кошти та інші цінності, належать ОСОБА_3 , вилучені під час обшуку 28.09.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 повинні бути негайно повернуті володільцю.

В судовому засіданні представники заявника ОСОБА_3 адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали скаргу з підстав, наведених у ній, наведені дані про доходи ОСОБА_3 у період з 2014 року, які свідчать що грошові кошти є особистими и не пов`язані з кримінальним правопорушенням за фактом злочину передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

Уповноважений прокурор у кримінальному провадженні №0000017 від 25.03.2015- ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ухвалою суду прямо надавався дозвіл на вилучення грошових коштів та інших матеріальних цінностей під час обшуку, вилучене майно не є тимчасом вилученим.

Вивчивши доводи скарги, пояснення представників заявника ОСОБА_3 адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в суді, прокурора ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.7 ст.236 КК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як убачається з протоколу обшуку від 28.09.2017 року, в індивідуальному сейфі № НОМЕР_1 у Солом`янському відділенні ПАТ «Райффазен банк Аваль» за адресою: м.Київ, проспект Лобановського, 9/1, в ході обшуку було вилучене вказане в скарзі майно, грошові кошти та інші матеріальні цінності. Володільцем майна, та грошових коштів та інших матеріальних цінностей є заявник, що підтверджується договором №2940, укладеним 26.02.2015 між АТ«Райффазен банк Аваль» та ОСОБА_3 , індивідуальний сейф № НОМЕР_1 у Солом`янському відділені Банку, перебуває в оренді останнього.

При цьому уповноважений прокурор в суді не довів, що ухвалою слідчого судді відповідно до ст. 234 КПК України було надано дозвіл проведення обшуку саме для відшукання вказаних грошових коштів та матеріальних цінностей у даному кримінальному провадженні, яке здійснюється за фактом ч.3 ст. 212 КК України, а саме: внесення до первинних документів завідомо неправдивих даних щодо постачання ТМЦ, чим безпідставно сформували витрати за рахунок відображення неіснуючих фінансово-господарських операцій, чим ухилились від сплати податку на прибуток більше ніж 4000000 гривень, службовими особами низки підприємств в тому числі ТОВ «Агротрейд «Екосплав» (). Прокурором не доведено, що особисті грошові кошти, особисті цінності ОСОБА_3 мають значення у даному провадженні, яке здійснюється за фактом, в якому ОСОБА_3 не повідомлено про підозру. При цьому саме з певними властивостями грошові кошти та матеріальні цінності, які мають значення для даного кримінального провадження, пов`язуються дозвіл на вилучення в ході обшуку.

Таким чином, зазначені грошові кошти та матеріальні цінності є тимчасово вилученим майном згідно ст. 236 КК України.

Проте арешт на вказане тимчасово вилучене майно ухвалою суду не накладався і протилежне не доведено прокурором в суді.

Частиною 5 статті 171 КПК України встановлено строки подання клопотання слідчого, прокурорапро арешт тимчасово вилученого майна, яке повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Оскільки прокурор не спростував в суді доводи заявника, на грошові кошти та матеріальні цінності не було у встановлені строки накладено арешт, та грошові кошти та матеріальні цінності не були повернуті власнику, володільцю відповідно до ст.171 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що уповноважений слідчий, прокурор у даному кримінальному провадженні допустив бездіяльність, тому існують підстави для задоволення скарги та повернення тимчасово вилученого майна власнику ( володільцю).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.64, 167, 171, 236 КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В :

Скаргу представника ОСОБА_3 - задовольнити.

Зобов`язати уповноваженого слідчого Управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління ФР ДФС України у кримінальному провадженні №0000017 від 25.03.2015, повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно,яке вилучене в особистому сейфі ОСОБА_3 в депозитарії Солом`янського відділення ПАТ «Райфайзен банк Аваль» за адресою: м.Київ, вул. В. Лобановського, 9/1 згідно протоколу обшуку від 28.09.2017, а саме: грошові кошти в сумі 310 400 доларів США, одну купюру номіналом 100 доларів США НА 6736941 ІА, грошові кошти в сумі 62 695 Євро, пластикову коробку чорного кольору з прозорим склом, в якій знаходиться прозорий камінець білого кольору діаметром 6 мм.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1