печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 грудня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління НП України ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_6 розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000162,за погодженням прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Клопотання підтримано прокурором ОСОБА_3 та обґрунтовано наступним. Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000162 за фактом незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів групою осіб на території України, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Фактичні обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 наступні.

У червні 2017 року, більш точної дати під час досудового розслідування встановити не надалося можливим, в ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркозалежним особам наркотичного засобу бупренорфін. який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, для виручення від його реалізації грошових коштів та швидкого протиправного збагачення таким шляхом.

ОСОБА_8 , в червні 2017 року, розуміючи, що для вчинення цих злочинів їй потрібні особи, які би допомогли у придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичного засобу і таким чином налагодили постійний та безперебійний незаконний обіг наркотичного засобу, остання увійшла в злочинну змову зі своїм чоловіком ОСОБА_4 , та ОСОБА_9 який був споживачем наркотичного засобу, до відома яких довела власні злочинні наміри. Останні, маючи на меті швидке протиправне збагачення, надали згоду та добровільно погодились разом з ОСОБА_8 вчиняти дії у сфері незаконного обігу наркотиків.

Таким чином, ОСОБА_4 на протязі червня-грудня 2017 року, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуту наркотичного засобу - бупренорфін, незаконно отримувала у невстановлений слідством спосіб наркотичний засіб бупренорфін. Вказаний наркотичний засіб містився в таблетках під назвою «SUBUTEX».

Протиправна діяльність була одним із джерел доходів ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .

Так, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах ОСОБА_4 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у невстановлений слідством спосіб незаконно придбал наркотичний засіб - бупренорфін, обіг якого обмежено.

Так, 15 листопада 2017 року, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , за місцем мешкання, а саме АДРЕСА_1 , отримав від останньої для подальшого незаконного збуту замотані в офольгований папір 3 таблетки «SUBUTEX», що містять у своєму складі наркотичний засіб бупренорфін.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи відповідно до здійснення спільного злочинного умислу, з корисливою метою, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, збув ОСОБА_10 , (анкетні дані особи змінено) 3 таблетки « SUBUTEX», що містять наркотичний засіб бупренорфін за грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) гривень.

Згідно висновку експерта №11-2/7908 від 29.11.2017, у наданих на дослідження таблетках білого кольору з маркуванням «В8» масою по 0,394 (об`єкти 1-3), виявлено бупренорфін, що відноситься до наркотичного засобу, обіг якого обмежено. Маса бупренорфіну в таблетках становить 0,008г (об`єкт 1), 0,008г (об`єкт 2) та 0,008г (об`єкт 3). Загальна маса бупренорфіну в таблетках становить 0, 024 г (об`єкти 1-3).

Згідно зі списком №1, таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 (із змінами, затвердженими Постановою КМ №1298 від 02.12.2009), бупренорфін відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Відповідно до таблиці 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15.05.2015 № 280), бупренорфін масою від 0,8 до 8,0 г., являє собою великий розмір наркотичного засобу, що знаходиться у незаконному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, обіг якого обмежено - бупренорфін, вчиненому, за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того. ОСОБА_4 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 14 грудня 2017 року, перебуваючи за власним місцем мешкання у квартирі АДРЕСА_2 , реалізуючи спільний злочинний умисел, повторно з корисливою метою, у першій половині дня. більш точного часу в ході досудового розслідування встановити на теперешній час не представилось можливим, отримав телефонний дзвінок від громадянина ОСОБА_10 (анкетні дані особи змінено) та прийняв заказ на продаж 3 таблеток « SUBUTEX », що містять наркотичний засіб бупренорфін за грошові кошти в сумі 3000 (гри тисячі) гривень., які в подальшому, реалізуючи спільний злочинний умисел, підготував та ОСОБА_11 для того, щоб вона здійснила продаж.

В подальшому ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями які виразилися в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, обіг якого обмежено - бупренорфін, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України.

Всіма своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачений ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України.

14.12.2016 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 .

У вчиненні вказаного злочину підозрюється: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бачина, Львівської області, громадянин України, працюючий на посаді вчителя історії Шумяцької ЗОШ І-ІІ ступеню Турківського району Львівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , якому 14.12.2017 Головним слідчим управлінням Національної поліції України у відповідності до ч. 1 ст. 278 КПК України вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Вищевказані обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного вище злочину, підтверджуються матеріалами досудового слідства, зокрема:

протоколами видачі грошових купюр для проведення оперативної закупки від 26.10.2017, 16.11.2017 та 24.11.2017;

протоколами огляду та вилучення пігулок з написом «SUBUTEX» від 26.10.2017 та 24.11.2017;

протоколами за результатами проведення НСРД; висновком експерта № 11 -2/7908 від 29.11.2017; висновком експерта № 11 -2/7909 від 28.11.2017; висновком експерта № 11 -2/7912 від 29.11.2017; висновком експерта № 11 -2/8062 від 06.12.2017; показаннями свідка ОСОБА_10 ;

протоколами затримання та особистого обшуку ОСОБА_4 ; іншими матеріалами кримінального провадження. Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_12 , згідно ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

п. 1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п. 2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

п. 3 незаконно впливати на свідків, інших осіб причетних до вчинення злочину, у цьому ж кримінальному провадженні, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

п. 4 перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. А саме наявність таких ризиків згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України установлено під час проведення досудового розслідування.

Зокрема, необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а також наявністю ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення.

Також про наявність зазначених ризиків свідчить і той факт, що ОСОБА_4 вчиняв вказаний злочин повторно, за попередньою змовою групою осіб, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 , розуміючи долю відповідальності та подальше настання негативних наслідків може впливати на вказаних осіб або вчиняти дії спрямовані на укриття (знищення) доказів щодо його зв`язку з ними. При цьому, залишаючись на волі та маючи реальну можливість до спілкування з певним колом осіб, у тому числі з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_4 безпосередньо або із використанням вказаних осіб може вчинити дії передбачені п.п. 2-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що унеможливить встановлення істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, з урахуванням викладеного у слідства є об`єктивні підстави вважати, що у випадку не застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу, останній матиме можливість незаконно впливати на свідків з метою схиляння їх до дачі неправдивих показань, таких що не у повній мірі відповідають дійсності, їх зміні, відмови від них тощо, що унеможливить подальше встановлення істини у кримінальному провадженні.

Зазначені вище обставини виправдовують обрання щодо підозрюваного ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою і є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів (особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт) не може запобігти вищевказаним ризикам.

Вищевикладене свідчить про те, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи на те, що відсутні підстави стверджувати, що тільки найсуворіший запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. В цьому випадку сторона захисту просила врахувати те, що підозрювана має постійне місце проживання, має малолітню дитину, має постійне місце роботи.

Вислухавши сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали додані до клопотання, слід дійти наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваній особі слід виходити з наступного.

Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною особою кримінальних правопорушень;

При цьому вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору доведеності вини підозрюваного, а з точки зору допустимості прийти до висновку , що підозрювана особа могла вчинити кримінальні правопорушення за викладених обставин.

Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Отже слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, що прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України , а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про застосування певного виду запобіжного заходу для затриманої особи.

Вирішуючи вказане питання слід врахувати тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема санкція тяжкого злочину передбачає покарання до десяти років позбавлення волі.

Слід врахувати вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці постійного проживання.

Проте слід врахувати обставини наведені в клопотанні щодо можливого вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вид його трудової діяльності, суспільне значення можливо вчинених дій та необхідність завершення зібрання органом досудового розслідування доказів. В цьому випадку слід визнати обґрунтованим доводи прокурора про те, що на даній стадії лише такій запобіжний захід як тримання під вартою зможе запобігти спробам підозрюваного вчинити дії визначені ст.177 КПК України. При цьому слід визначити розмір застави у відповідності до положень ч3 ст.183 КПК України достатньої для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваної особи.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.177,178,183,184, 192-194,196,198, 202,205, 395,532,534 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 14.12.2017.

Строк дії ухвали - до 11 лютого 2018 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 128 000грн. (сто двадцять вісім тисяч гривень) .

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на р/р 2089; отримувач ТУ ДСАУ в м. Києві; ; МФО 820172; Банк Державна казначейська служба України м. Київ; призначення платежу застава за (ПІБ, дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали (назва суду) , від (дата ухвали), по справі №, кримінальне провадження №, внесені (ПІБ особи, що вносить заставу), згідно квитанції від (дата та № квитанції) .

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого бюджету, бюджету АР Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати на виклик до органу досудового слідства, прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м.Турка, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

здати на зберігання відповідному органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

утримуватися від спілкування з особами, визначеними прокурором.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити в межах строків досудового слідства до 11 лютого 2018 року включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити підозрюваному, що, у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського слідчого ізолятора .

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського слідчого ізолятора

негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_4 та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосування запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити застоводавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1