ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
8.02.2018 м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ухта Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, проживаючого в Україні без реєстрації, судимого вироком Київського районного суду міста Одеси за ч.1,2 ст. 187 КК України, ч.2 ст. 186 КК України, -
обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
13.08.2017 року, приблизно о 12 годині 55 хвилин, знаходячись біля будинку №4 по вул. Космонавта Комарова в м. Одесі, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_10 на шиї якої висіло два золотих ланцюжка, вартістю 2272 гривні 12 копійок та 3408 гривень 18 копійок відповідно, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення вказаних золотих ланцюжків.
Приблизно о 13 годині цього ж дня, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_10 та зірвав з її шиї вказані два золоті ланцюжки, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, тим самим заподіявши ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 5680 гривень 50 копійок.
Крім того, 13.08.2017 року, біля 13 годині 16 хвилин, ОСОБА_11 проходячи по непроїжджій частині вулиці Варненської неподалік від будинку № 18/2, побачив, що йому на зустріч прямує жінка похилого віку ОСОБА_12 . Порівнявшись з ОСОБА_12 , ОСОБА_11 визначив об`єктом свого злочинного посягання золотий ланцюжок із золотим хрестиком, який був на шиї ОСОБА_12 та належав їй на праві власності, при цьому у ОСОБА_11 раптово виник злочинний корисливий умисел спрямований на відкрите заволодіння чужим майном.
Далі ОСОБА_11 , 13.08.2017 року, о 13 годині 18 хвилин, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, непомітно для потерпілої підійшов до неї, став за спиною останньої та шляхом ривку зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок вартістю 6570 гривень, із золотим хрестиком. Після цього ОСОБА_11 разом з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим на власний розсуд.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину в скоєнні злочину, передбачених ст.186 ч.2 КК України визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, скориставшись наданими йому процесуальними правами, від дачі показів ОСОБА_11 відмовився.
Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.
Дії ОСОБА_11 , яки виразилися у відкритому заволодінні чужим майном (грабіжі), вчиненому повторно, суд кваліфікує як злочин, передбачений ст. 186 ч.2 КК України.
При призначенні ОСОБА_11 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. 65 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочинів.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_11 у судовому засіданні не встановлено.
Суд також враховує, що ОСОБА_11 є особою, судимою за тотожний злочин проти власності, а тому скоєння ним злочину у період непогашеної судимості, як стійкість до тенденції продовження злочинної діяльності та небажання становитися на шлях виправлення.
Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_11 злочину, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_11 неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за необхідне застосувати до нього покарання у вигляді позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 4 років і 2 місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_13 залишити у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання обчислювати з моменту затримання обвинуваченого, а саме: з 13.08.2017 року.
Речові докази вважати повернутими за належністю.
На вирок може бути подана сторонами апеляція в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.
Головуючий: ОСОБА_14