Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/572/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.12.2017 року м. Кропивницький
Колегія суддів Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката підозрюваного ОСОБА_7 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2017 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоандріївка Новгородківського району Кіровоградської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, безробітного, розлученого, без утриманців, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично без постійного місця проживання, не судимого,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 15 години 00 хвилин 27 листопада 2017 року до 15 години 00 хвилин 25 січня 2018 року.
ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого способом, що має характер особливого мучення, або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого бо інших осіб, чи з мотивів расової національної або релігійної нетерпимості, або вчинення на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого.
Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, та постановлено застосувати стосовно підозрюваного вказаний запобіжний захід, без визначення застави.

Своє рішення слідчий суддя місцевого суду мотивував наявністю достатніх доказів про обґрунтовану підозру ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Враховуючи вказане та інші обставини, зокрема, й передбачені ст. 178 КПК України, суд прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та постановив судове рішення, яким обрав стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалу слідчого судді оскаржено в апеляційному порядку адвокатом підозрюваного ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, звільнивши останнього з-під варти.

В обґрунтування своїх вимог наводить наступні доводи.

Вказує, що стороною обвинувачення не доведено наразі наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Не є підтвердженим доказами ствердження органу досудового розслідування про те, що підозрюваний буде намагатися ухилитися від слідства та суду у разі обрання стосовно нього запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі.

Адвокат переконаний, що стовно його підзахисного можливе обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Також, зазначає, що слідчим суддею не надано належної оцінки тому, що у діях підозрюваного убачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, - вбивство через необережність. Як підозрюваний, так і свідок у кримінальному провадженні вказали, що підозрюваний завдав потерпілому один удар ногою, від якого останній вдарився потилицею об стіну; за результатами експертизи смерть потерпілого настала в результаті отриманої ЧМТ та перелому кісток черепу.

Судом не враховано того, що ОСОБА_8 не намагався уникнути від органів досудового розслідування, надавав правдиві показання, не судимий, має місце прописки та проживання.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку адвоката ОСОБА_7 на підтримку вимог поданої адвокатом в інтересах підозрюваного апеляційної скарги, який просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Підозра ОСОБА_8 ґрунтується на наявних зібраних в ході досудового розслідування доказах, зокрема, протоколами огляду місця події, актом застосування службового собаки, протоколом огляду трупа потерпілого ОСОБА_10 , протоколами допиту потерпілого та свідків.
Наразі причетність до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення не заперечена й підозрюваним ОСОБА_8 .
Кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких, санкція ч. 2 ст. 121 КК України , - передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Крім означеного, також відповідно до ст. 178 КПК України, колегією суддів враховуються й наступні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_11 є безробітним, не має утриманців, за місцем реєстрації не проживає, безробітний, не має сталого джерела доходу та статку до існування.

Крім того, встановлено, що підозрюваний не має фактичного місця проживання, протягом певного періоду часу вів бродяжницький спосіб життя.

Враховуючи зазначене вище у сукупності, а також й тяжкість покарання, що може загрожувати ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється, можливо стверджувати, що, у разі перебування на свободі, підозрюваний матиме змогу вчинити нове кримінальне правопорушення, вчинити спробу переховуватись від досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя місцевого суду обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування та правильно обрав стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги про те, що у судовому засіданні суду першої інстанції не було доведено наявність ризиків для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також й інші доводи, є необґрунтованими та спростовуються наведеним вище.
У конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги адвоката щодо кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_8 , зокрема, що у діях останнього убачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 119 КК України, що це підтверджено рядом зібраних наразі доказів у кримінальному провадженні, і означене залишено поза увагою слідчого судді, - на даній стадії провадження не можуть підлягати оцінюванню.

Оцінка правильності кваліфікації дій підозрюваного, дослідження доказів та їх оцінювання у сукупності, - відбуватиметься на стадії судового розгляду провадження.

Натепер колегією суддів вирішується питання про доцільність та необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу стосовно підозрюваного.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому доводи апеляційної скарги є безпідставними і її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2017 року про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 15 години 00 хвилин 27 листопада 2017 року до 15 години 00 хвилин 25 січня 2018 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3