Справа № 336/6488/17
Пр. № 1-в/336/216/2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2017 р. м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого - судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши подання начальника Шевченківського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ОСОБА_3 про застосування положень Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12.05.2017 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, до 4 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, від 21.06.2016 року, призначено остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю 3 роки, із встановлення обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Начальник Шевченківського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ОСОБА_3 звернулась до суду із поданням, у якому просить розглянути питання про можливість застосування п. В ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» до засудженого ОСОБА_4 , звільнивши його від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12.05.2017 року.
Згідно з письмовими заявами прокурор, засуджений та представник заявника підтримали подання та просили його задовольнити.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.1 ст. 107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із відсутністю відповідного клопотання від учасників кримінального провадження.
Вивчивши подання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.
Вимогами ч.1 ст. 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12.05.2017 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, до 4 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, від 21.06.2016 року, визначено остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю 3 роки, із встановлення обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.
За час перебування на іспитовому строку засуджений нових злочинів не вчинив.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 на день набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році» має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до повідомлення відділу по Шевченківському району служби у справах дітей Запорізької міської ради №11-08/829 від 13.10.2017 року, питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно його дитини не ініціювалось, що за положеннями ст. 1 п. «В» Закону України «Про амністію у 2016 році» є підставою для звільнення від відбування призначеного йому покарання, оскільки ОСОБА_4 засуджений за злочин середньої тяжкості (ч.1 ст. 289 КК України).
За змістом ст. 15 ЗУ «Про амністію у 2016 році» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
Встановлено, що в період з 2006 по 2016 рік Закон України «Про амністію» до засудженого не застосовувався.
Положення ст. 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році» на ОСОБА_4 не поширюються.
При цьому, засуджений не заперечує проти застосування амністії, що відповідає положенням ч.8 ст. 10 ЗУ «Про амністію у 2016 році».
Тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання та застосування до засудженого п. В ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 85, 86 КК України, ст. ст. 2, 9, 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» ст. ст. 369-372, 392, 393, 539 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Подання задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12.05.2017 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, на підставі П. «В» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. № 1810-VIII, який набрав чинності 07.09.2017 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1