Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
05 грудня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції з ДУ Городоцький виправний центр (№ 131) апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 12 жовтня 2017 року за участю учасників судового провадження: прокурора- ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_5 , представника ДУ ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо застосування відносно нього Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року № 1810-VIII залишено без розгляду у зв`язку з невідповідністю її вимогам закону, як за формою, так і за змістом.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 доводить, що суд першої інстанції помилково залишив без розгляду його заяву про застосування Закону України Про амністію у 2016 році, яка, на його думку, відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки законом не передбачено чітких вимог до її форми чи змісту та не надав відповідної оцінки всім фактичним обставинам, які свідчать, що він підпадає під амністію, і прийняв незаконне рішення, яке просить скасувати та застосувати відносно нього ст. 7 ЗУ Про амністію у 2016 році.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора та представника установи ОСОБА_7 , які вважають, що суд безпідставно без проведення судового розгляду, залишив без розгляду заяву ОСОБА_5 , перевіривши матеріали судового провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно норм матеріального права з дотриманням процесуальних вимог, передбачених цим Кодексом.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції належним чином не дотримався.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ч. 3 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень розділу VІІІ КПК України.

Згідно вимог ч. 4 ст. 539 КПК України, в судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції зобов`язаний був призначити судове засідання, повідомивши у передбачений законом спосіб засудженого, прокурора, орган або установу виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого, та за наслідками розгляду клопотання у порядку ст.ст. 318-380 КПК України, прийняти рішення, передбачене ст. 539 КПК України.

Однак, з матеріалів судового провадження вбачається, що розгляд заяви засудженого ОСОБА_5 здійснено без участі прокурора та самого засудженого, без повідомлення зазначених осіб про день і час розгляду справи, чим було позбавлено ОСОБА_5 у встановленому законом порядку реалізувати свої законні права, що стосуються і дослідження доказів, про що правомірно наголошується апелянтом при апеляційному розгляді.

Твердження суду першої інстанції про невідповідність вимогам закону заяви засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього амністії не заслуговують на увагу, оскільки чинне законодавство не містить чітких вимог щодо форми і змісту клопотання, які подаються на стадії виконання вироку, а у разі відсутності необхідних відомостей про особу, до якої застосовується амністія, розгляд питання про застосування амністії відкладається до їх одержання.

Відповідно до положень ст.11 Закону України Про амністію у 2016 році судам, а також органам та установам, на які покладено підготовку матеріалів для вирішення питань, пов`язаних із застосуванням цього Закону, надається право вимагати від відповідних установ необхідні відомості. Такі вимоги повинні бути виконані негайно.

Наявні в матеріалах провадження відносно засудженого процесуальні документи, а також посилання установи виконання покарань щодо направлення за першою вимогою до суду особової справи, на думку колегії суддів, свідчить про можливість суду першої інстанції розглянути заяву ОСОБА_5 по суті, що було проігноровано судом.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою скасування ухвали з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 415 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 12 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_5 скасувати з направленням матеріалів провадження до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3