Справа № 640/9261/16-к
н/п 1-кс/640/7333/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі слідчого ОСОБА_3 ,
представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,
встановив:
11.09.2017р. директор ПП «ЮКА-ПРО» ОСОБА_5 , звернулась до суду із клопотанням про скасування арешту на майно, яке було вилучено 20.05.2016 та 25.08.2016 р. під час обшуків у виробничих приміщеннях, проведених за адресою: м. Харків, вул. Рилєєва, 60, а саме на:
В обґрунтування клопотання посилається на те, що за наслідками обшуків у виробничих приміщеннях, проведених 30.05.2016 р. та 30.08.2016 р. за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучене вище вказане майно. ПП «ЮКА-ПРО» є власником майна, а саме швейного обладнання, яке було вилучене та на яке було накладено арешт в рамках вказаного кримінального провадження. Так, ПП «ЮКА-ПРО» укладало із ФОП ОСОБА_6 договір 1/17-Л суборенди нежитлового приміщення від 01.01.2016 р. саме за вищевказаною адресою: АДРЕСА_1 для переміщення туди швейного обладнання з метою у подальшому використовувати його у м. Харкові. В подальшому заявнику стало відомо, що у цих приміщеннях правоохоронними органами було проведено обшуки 30.05.2016 р. та 30.08.2016 р. за вищезазначеною адресою, та було вилучене майно, зокрема, вищевказане швейне обладнання, що належить ПП «ЮКА-ПРО». 29.05.2017 р. орендарю ФОП ОСОБА_6 було надіслано листа із вимогою надати доступ до приміщень, що орендуються, з метою повернути швейне обладнання, яке їм належить, після чого заявник дізнався, що на нього накладено арешт під час вищезгаданих обшуків в рамках цього кримінального провадження. Вважає, що арешт вказаного майна є необґрунтованим, чим безпідставно порушується право власності особи зазначеного майна.
Представник заявника підтримав подану заяву повністю.
Слідчий, будучи допитаним в судовому засіданні, проти скасування арешту заперечував, посилаючись на те, що на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому накладений арешт є актуальним, а заявник не є власником тимчасово вилученого майна.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
30.05.2016 р. та 30.08.2016 р. ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова накладений арешт на майно, яке було вилучене 20.05.2016 р. та 25.08.2016 р. в ході проведення обшуків виробничих приміщень, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Рилєєва, 60, в тому числі на:
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданій стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Так, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як зазначено вище, зі змісту клопотання та пояснень представника заявника в судовому засіданні слідує, що швейне обладнання вилучено вже тривалий час, що у свою чергу позбавляє власника майна користуватися та розпоряджатися вказаний майном.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Враховуючи наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приймаючи до уваги той факт, що вказане майно перебуває у розпорядженні сторони обвинувачення майже 1 рік та 3,5 місяців, керуючись також загальними засадами кримінального провадження, визначеними у ст. 7 КПК України, положеннями ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.
Передача вказаного майна власнику на відповідальне зберігання за вказаних вище обставин не створить будь-яких перешкод для збереження речових доказів та для подальшого розслідування кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Скасувати арешт на майно, яке було вилучено під час обшуків у виробничих приміщеннях, проведених за адресою: м. Харків, вул. Рилєєва, 60, а саме на:
накладений ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2016 р. та 30.08.2016р. по справі № 640/7114/16-к, н/п 1-кс/640/4495/16 та по справі № 640/7114/16-к, н/п 1-кс/640/6653/16.
Передати вказане майно на відповідальне зберігання директору ПП «ЮКА-ПРО» ОСОБА_5 .
Визначити відповідальною особою за збереження майна директора ПП «ЮКА-ПРО» ОСОБА_5 .
Попередити директора ПП «ЮКА-ПРО» ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження майна.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1