Провадження №1-кп/369/258/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0001564 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Межова Межівського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України, -

встановив:
26.12.2017 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001564 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України, складений прокурором прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 . Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001564 закінчилось складенням обвинувального акту, оскільки родичі померлого ОСОБА_6 наполягають на його реабілітації.

Вказаним обвинувальним актом ОСОБА_6 висунуто обвинувачення

за ч. 2 ст. 364-1 КК України в зловживанні в період часу з 2002 по 2006 рік повноваженнями ним як службовою особою юридичної особи приватного права, тобто в умисному одержанні неправомірної особистої вигоди для себе чи інших осіб (СГК «Рубежівський»), використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права ним як службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки інтересам юридичної особи ПП «Прогрес-Т» в особі її засновника та керівника ОСОБА_7 ;

за ч. 1 ст. 366 КК України у службовому підробленні, у видачі в період часу з 2002 по 2006 рік ним, як службовою особою, завідомо неправдивих офіційних документів;

за ч. 1 ст. 122 КК України у спричиненні 16.01.2005 року умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_7 .

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту.

З позицією сторони обвинувачення погодився представник потерплого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_7 , та його представник адвокат ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не прибули, про день та час його проведення повідомлені належним чином.

Захисник ОСОБА_5 з думкою прокурора не погодився та звернувся з клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з невиконанням ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.10.2017 року, яким обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 повернуто прокурору як такий, що не відповідає пунктам 3, 5 частини 2 статті 291 КПК України через відсутність даних про потерпілого (ПП «Прогрес-Т»), відсутність сформульованого обвинувачення. Крім того, захисник вважав, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 висунуто обвинувачення за ч. 2 ст. 364-1 КК України за вчинення дій у 2002-2006 роках, при тому, що Кримінальний Кодекс України було доповнено ст. 364-1 КК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за корупційні правопорушення» від 07.04.2011 року, який набрав чинності 01.07.2011 року.

За таких обставин, вислухавши учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, з`ясувавши підстави повернення обвинувального акту у справі ОСОБА_6 прокурору, викладені в ухвалі Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.10.2017 року, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001564 підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України, виходячи з наступного.

Так, ухвалою від 03.10.2017 року Києво-Святошинського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001564 повернуто прокурору у зв`язку з відсутністю викладу фактичних обставин, які прокурор, а не орган досудового розслідування, вважає встановленими, відсутності в обвинувальному акті сформульованого обвинувачення за ч. 2 ст. 364-1 КК України зазначення повноважень, якими зловживав обвинувачений, як службова особа юридичної особи приватного права; даних про юридичну особу приватного права всупереч інтересам якої ОСОБА_6 , як службова особа цієї юридичної особи, використав свої повноваження, і які саме повноваження, зважаючи на те, що ОСОБА_6 висунуто обвинувачення у вчиненні злочинів як службовою особою СГК «Рубежівський» та в інтересах цього підприємства.

Вказана ухвала переглядалась в апеляційному порядку та ухвалою від 15.11.2017 року колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області залишена без змін. Відповідно до ухвали від 15.11.2017 року колегія суддів погодилась з доводами, викладеними судом першої інстанції про те, що в обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення за ч. 2 ст. 364-1 КК України, не вказано повноваження, якими зловживав обвинувачений, як службова особа юридичної особи приватного права, обсяг яких встановлюється відповідно до законодавства та певних актів юридичної особи приватного права (статут, положення, інструкція, наказ, тощо) та вважала обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України), виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України), дату та місце його складення та затвердження (п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України).
У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді, на що наголошується в рішеннях Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч. 2 ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Згідно ст. 534 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.
Проте, під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001564 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не виконано вказівки, вказані в ухвалі Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.10.2017 року за результатами підготовчого провадження у справі щодо ОСОБА_6 , які в силу вимог ст. 534 КПК України є обов`язковими для прокурора прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 як особи, яка бере участь у кримінальному провадженні (п. 25 ч. 1 ст. 3, ст. 36 КПК України).

Крім того, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України, який надійшов до Києво-Святошинського районного суду Київської області 26.12.2017 року, всупереч п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України не вказано місце та дату його складення і затвердження.

Також суд звертає увагу, що всупереч ч. 2 ст. 58 Конституції України вказаним обвинувальним актом ОСОБА_6 висунуто обвинувачення за вчинення дій в період з 2002 по 2006 роки за ч. 2 ст. 364-1 КК України, при тому, що Кримінальний Кодекс України було доповнено ст. 364-1 КК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за корупційні правопорушення» від 07.04.2011 року, який набрав чинності 01.07.2011 року, тобто станом на 2002-2006 рік, діяння, яке інкримінується ОСОБА_6 , не визнавалось законом як правопорушення.

Враховуючи викладене, оскільки обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001564 щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України не відповідає вимогам пунктів 3, 5 та 9 частини 2 статті 291 КПК України, він підлягає поверненню прокурору прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 291, п. 3 ч. 2 ст. 314, ст. ст. 371, 372, 376 КПК України, суд -

ухвалив:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001564 від 06.06.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України, повернути прокурору відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Житомирської області молодшому раднику юстиції ОСОБА_3 як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) діб з моменту її оголошення до Апеляційного суду Київської області.

Суддя ОСОБА_1