Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
27 березня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 14 грудня 2017 року.

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі ОСОБА_5 не погоджуючись з даним рішенням, зазначає, що за весь період відбування покарання сумлінно ставився до праці та виконував всі поставлені виробничі завдання, вважає, що суд не в повній мірі врахував всіх обставин справи та дійшов невірного висновку про відмову в задоволенні клопотання. Просить ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву про заміну не відбутої частини покарання у виді позбавлення волі, більш м`яким у виді обмеження волі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без зміни, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з ч.3 ст.82 КК України умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є те, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно вимог Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Проте, як вбачається з матеріалів судового провадження, засуджений ОСОБА_5 в період відбування покарання характеризується з негативної сторони: допустив 5 порушень встановленого порядку відбування покарання за які притягувався до дисциплінарної відповідальності з накладенням стягнення, у тому числі з поміщенням в ДІЗО. Допущені порушення виразились у систематичному порушені режиму утримання та вживанні спиртних напоїв. Заходи заохочення не застосовувалися (а.с.25-29).
Таким чином, матеріали справи не містять жодного обґрунтованого, достовірного та об`єктивного доказу того, що ОСОБА_5 , своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення та заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Не вбачаються і зміни в особі засудженого, які б гарантували не вчинення ним нових злочинів у майбутньому, правослухняність та повагу до законів.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення, чого в даному випадку не сталося.

Не заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги про те, що судом неповно та однобічно досліджені обставини справи, які мають істотне значення для його вирішення, оскільки судом першої інстанції повною мірою враховані всі обставини, на які послався ОСОБА_5 , як підстави для заміни не відбутої частини покарання на більш м`яке. Так, при вирішенні вказаного питання, судом першої інстанції з`ясовані данні, що характеризують особу засудженого, його поведінку.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, колегія суддів вважає обґрунтованими, які узгоджуються з матеріалами провадження, оскільки вони зроблені на підставі доказів, досліджених у судовому засіданні, яким суд надав належну правову оцінку.

Порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 14 грудня 2017 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2