Справа № 495/38/18
№ провадження 1-кс/495/3/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 січня 2018 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -
В С Т А Н О В И В:
02.01.2018 року слідчий Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно.
В клопотанні зазначено, що в до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що в період часу з 18:00 31.12.2017 по 12:00 01.01.2018 невстановлена особа, шляхом віджиму металопластикового вікна проникла до приміщення квартири АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала майно ОСОБА_4 , тим самим завдала останньому матеріальний збиток на загальну суму 20 000 гривень.

За даним фактом 02.01.2018 відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, проведено огляд квартири АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та зафіксовано відомості, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме: сліди низу підошви взуття, сліди перчаток зафіксовані за допомогою фотоапаратом, про що складено відповідний протокол огляду місця події.

Постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 : сліди низу підошви взуття, сліди перчаток зафіксовані за допомогою фотоапаратом було визнано речовими доказами.

На підставі наведеного слідчий просить клопотання задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши слідчого, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у
підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
На підставі вищенаведеного, вважаю, що в клопотанні наявні вагомі докази про необхідність арешту зазначеного майна для запобігання його знищенню та відчуженню, а також наданню статусу речового доказу в кримінальному провадженні №0000005.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучено в ході огляду квартири АДРЕСА_1 , було виявлено та зафіксовано відомості, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме: сліди низу підошви взуття, сліди перчаток зафіксовані за допомогою фотоапаратом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя