Справа № 188/1529/17
Провадження № 1-кп/188/159/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Петропавлівка обвинувальний акт з угодою про примирення від 18.10.2017 року, укладеною між представником потерпілого ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000664 від 24.09.2017 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янськ Донецької області, громадянки України, освіта середня, пенсіонерки, зареєстрована за адресою місця постійного проживання: АДРЕСА_1 , заміжньої, раніше не судимої,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 24.09.2017 року у період часу з 16.30 по 17.00 години, перебуваючи у магазині «Брусничка» № 03143 ТОВ «Український Рітейл», який розташований за адресою: вул. Соборна, 10, смт. Петропавлівка, Дніпропетровська область, діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала наступні товари: напій «Рево Енерджі вишня» у залізній банці ємністю 0,5 л вартістю 28,95 грн.; ковбасу варену «Лікарська» виробника «Мясоедов», вищого ґатунку, п/а фасовану вагою 450 г вартістю 143,50 грн.; горілку «Мороша Джерельна» у пляшці ємністю 0,7 л вартістю 112, 26 грн.; ковбасу напівкопчену «Салямі Австрійська» виробника «Мясоедов» першого сорту в/у фасовану вагою 350 г вартістю 204 грн., поклавши їх до своєї сумки.

Після чого, підійшовши до касової зони та розплатившись лише за яйце куряче у кількості 5 штук та булочку з повидлом, ОСОБА_4 пішла до виходу з приміщення магазину «Брусничка» № 03143 ТОВ «Український Рітейл», виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але з причин, котрі не залежали від її волі злочин не закінчила, оскільки вона була затримана працівниками магазину «Брусничка» №03143 ТОВ «Український Рітейл».

Під час досудового слідства 18.10.2017 року між представником потерпілого ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду та отримана судом 03.11.2017 року.

Згідно з угодою про примирення підозрювана ОСОБА_4 у повному обсязі визнала правову кваліфікацію своїх дій, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у пред`явленій їй підозрі. Сторони погодили, що злочином могла бути завдана матеріальна шкода потерпілому в розмірі 488,68 грн. Сторони погодили покарання за вказане кримінальне правопорушення у вигляді позбавлення волі на строк один рік, застосування ст. 75 КК України, на підставі якої звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, згідно з цією угодою визначаються судом.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, вказаних у обвинувальному акті, визнала повністю, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити їй узгоджену міру покарання. Пояснила, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, їй зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Представник потерпілого ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Умови угоди про примирення, укладеної між нею та підозрюваною ОСОБА_4 18.10.2017 року вона розуміє і підтримує. Наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, їй зрозумілі. Просила суд затвердити угоду про примирення, претензій до обвинуваченої не має.

Прокурор вважав, що підстав для повернення обвинувального акту, передачі його за підсудністю або закриття провадження немає і не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною - це вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке органом досудового розслідування було правильно кваліфіковане за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, і відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суд у з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до обвинуваченої у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин суд переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, існують фактичні підстави для визнання винуватості, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 18 жовтня 2017 року та призначити обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання.

При призначенні іспитового строку та визначення обов`язків, які слід покласти на обвинувачену, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особу обвинуваченої.

Обвинувачена раніше не судима, за місцем проживання зауважень та скарг від мешканців селища не надходило, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває, свою вину у інкримінованому злочині визнала, примирилася з потерпілим, обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, немає.

Приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувачену на підставі ст. 75 КК України слід звільнити від відбування узгодженого сторонами покарання, якщо вона протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ч.1 та ч.2 ст.76 КК України.

Суд звертає увагу, що незакінченим замахом на вчинення крадіжки чужого майна матеріальної шкоди обвинуваченою потерпілому не завдано, оскільки майно, на викрадення якого був спрямований її умисел, було вилучене у неї працівниками магазину «Брусничка» після того, як вона ним заволоділа. В той же час, визначення розміру і вартості цього майна було потрібно для правильної кваліфікації дій обвинуваченої, тому під час проведення досудового розслідування проведено товарознавчу експертизу, вартість якої згідно з актом здачі-приймання висновку експерта №178/17 від 06.10.2017 року складає 400 грн. (а.с.31), і ці процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 .

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази у справі напій «Рево Енерджі вишня» у залізній банці ємністю 0,5 л вартістю 28,95 грн.; ковбасу варену «Лікарська» виробника «Мясоедов», вищого ґатунку, п/а фасовану вагою 450 г вартістю 143,50 грн.; горілку «Мороша Джерельна» у пляшці ємністю 0,7 л вартістю 112, 26 грн.; ковбасу напівкопчену «Салямі Австрійська» виробника «Мясоедов» першого сорту в/у фасовану вагою 350 г вартістю 204 грн. необхідно залишити потерпілому ТОВ «Український Рітейл», у представника якого вони зберігаються (а.с.16).

Запобіжній захід обвинуваченій не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 376, 468-470, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 18 жовтня 2017 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нею обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у справі напій «Рево Енерджі вишня» у залізній банці ємністю 0,5 л; ковбасу варену «Лікарська» виробника «Мясоедов», вищого ґатунку, п/а фасовану; горілку «Мороша Джерельна» у пляшці ємністю 0,7 л; ковбасу напівкопчену «Салямі Австрійська» виробника «Мясоедов» першого сорту в/у фасовану вагою 350 г залишити потерпілому ТОВ «Український Рітейл» в особі представника ОСОБА_3 , яка їх зберігає.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на користь держави в розмірі 400 (чотириста) гривень 00 копійок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1