Справа № 204/8209/16-к
Провадження № 1-кс/204/1289/16
УХВАЛА
Іменем України
21 грудня 2016 року слідча суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна поданого в рамках кримінального провадження №0000173 від 16.12.2016р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,
в с т а н о в и л а:
20 грудня 2016 року до суду надійшло клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна поданого в рамках кримінального провадження №0000173 від 16.12.2016р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначає, що в провадженні СВ Чечелівського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000173 від 16.12.2016р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню встановлено, що ПАРТНЕРСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АДМІН ЕЙДЖЕНСІ Л.П." є 100% власником ТОВ «Метаморфоза» () з 22.10.2014р. 03.11.2014р. між ПАРТНЕРСТВОМ "АДМІН ЕЙДЖЕНСІ Л.П." та ОСОБА_4 було укладено договір застави частки у статутному капіталі ТОВ «Метаморфоза» для забезпечення виконання зобов`язань ПАРТНЕРСТВА "АДМІН ЕЙДЖЕНСІ Л.П." щодо повернення позики, яку Партнерство отримало від ОСОБА_4 раніше за договором позики №1 від 27.10.2014р. За договором застави Партнерство зобов`язується у будь-який спосіб не відчужувати предмет застави та не обтяжувати його зобов`язаннями з боку третіх осіб без отримання попередньої письмової згоди на це ОСОБА_4 , до повно погашення заборгованості, строк якого має настати 27.10.2021р. 23.11.2016р. Партнерство отримало листа від ОСОБА_4 у якому було зазначено, що у відповідності з відомостями, які містяться у ЄДРПОУ Партнерство вже не є власником ТОВ «Метаморфоза». До складу власників входять: ОСОБА_5 (частка 25%), ОСОБА_6 (частка 37,5%) і ОСОБА_7 (частка 37,5%). Також досудовим розслідуванням встановлено, що наприкінці 2014р. до Партнерства звернувся ОСОБА_5 , як потенційний покупець, який здатний придбати усі корпоративні права ТОВ «Метаморфоза» та запропонував укласти договір купівлі-продажу корпоративних прав. Представник Партнерства ОСОБА_8 розповіла ОСОБА_5 про стан підприємства та повідомила, що корпоративні права ТОВ «Метаморфоза» знаходяться у заставі та не можуть бути переоформлені без повного погашення боргу. ОСОБА_5 запропонував здійснити все у наступний спосіб: підписати договір купівлі-продажу корпоративних прав на ТОВ «Метаморфоза» за яким він одразу розрахується, після чого за рахунок отриманих коштів Партнерство мало б згасити борг перед ОСОБА_4 та припинити заставу. Та вже після цього, завершити процедуру продажу ТОВ Метаморфоза шляхом реєстрації змін в Єдиному державному реєстрі. Після цього ОСОБА_5 надав примірник договору купівлі-продажу корпоративних прав на титульному аркуші якого стояла помітка «ПРОЕКТ» та запропонував підписати його та повернути, мотивуючи тим, що він має показати проект договору для отримання фінансування для оплати частки від своїх кредиторів - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_5 запевнив представника Партнерства ОСОБА_8 , що жодних правових наслідків підписання проекту для Партнерства не настане, оскільки без протоколу Загальних зборів учасників ТОВ «Метаморфоза» його переоформлення не можливе. Таким чином ввівши в оману Партнерство, ОСОБА_5 переконав поставити підпис і печатку на проекті договору купівлі-продажу корпоративних прав на ТОВ «Метаморфоза». Після того як отримав проект договору, ОСОБА_5 зник, на зв`язок не виходив, жодних коштів від нього не надійшло, що дозволило дійти висновку, що питання придбання ТОВ «Метаморфоза» для ОСОБА_5 більше не актуальне. В подальшому, ОСОБА_5 незаконно використав вищевказаний проект договору купівлі - продажі корпоративних прав, замінивши перший аркуш на новий без помітки «ПРОЕКТ» та провів державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Метаморфоза» відповідно до яких, ОСОБА_5 став єдиним власником ТОВ «Метаморфоза». Відповідно до витягу з ЄДРПОУ встановлено, що статутний капітал ТОВ «Метаморфоза» складає 1902000 грн. Таким чином, внаслідок незаконного заволодіння корпоративними правами ТОВ «Метаморфоза», Партнерству спричинено збитки на суму 1902000 грн. Крім того, встановлено, що ТОВ «Метаморфоза» належало право власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базова, 3, які на даний час належать ТОВ «Віст-пивоварня», при тому, що Партнерство жодних договорів купівлі-продажу об`єктів нерухомого майна від імені ТОВ «Метаморфоза» не укладало. Приймаючи до уваги викладене, з метою відшкодування спричинених збитків, забезпечення можливих у майбутньому цивільних позовів, виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно ТОВ «Метаморфоза» (), яке на даний час перебуває у власності TOB «ВІСТ- ПИВОВАРНЯ» (), розташоване за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вулиця Базова, будинок 3, тому прокурор звернувся до суду із даним клопотанням.
У судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.
Згідно із ч.2 ст.172 КПК України клопотання прокурора про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. З огляду на наведене слідча суддя вважає за доцільне проводити розгляд справи за відсутності інших учасників кримінального провадження, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
У ході дослідження матеріалів клопотання слідчою суддею встановлено таке.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч.3 ст.170 КПК України).
Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно із ч.3 ст.170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Відповідно до ч.7 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
Відповідно до ч.1ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання прокурором не було доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а саме те, що існують підстави вважати, що у випадку не накладення арешту на нерухоме майно, призведе до його зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування чи відчуження майна.
Підсумовуючи вищенаведене та враховуючи, що прокурором не доведена необхідність арешту майна слідча суддя доходить висновку, що у задоволені клопотання прокурора слід відмовити.
Керуючись ст.ст.107, 170-175 КПК України,
у х в а л и л а :
У задоволенні клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна поданого в рамках кримінального провадження №0000173 від 16.12.2016р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідча суддя ОСОБА_1