Справа № 355/457/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/891/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 2 17.10.2017

УХВАЛА
Іменем України
17 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
представника потерпілого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого та представника потерпілого на вирок Баришівського районного суду Київської області від 30 травня 2017 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселинівка Баришівського району Київської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 - 3342 (три тисячі триста сорок дві) грн. 05 коп. - матеріальної шкоди та 5000 ( п`ять тисяч) грн. 00 коп. - моральної шкоди.
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку, 28 січня 2017 року близько 23 години 30 хвилин у ОСОБА_7 , який знаходився в приміщенні сільського клубу по АДРЕСА_2 , на ґрунті давніх особистих неприязних відносин, з метою заподіяння шкоди здоров`ю, діючи умисно з мотивів давніх образ, усвідомлюючи, що його дії можуть заподіяти шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_9 бажаючи та передбачаючи можливі суспільно небезпечні наслідки свого діяння, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя останньому.
Відповідно до висновку експерта від 28.02.2017 №18/Д у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, гематоми параорбітальної клітчатки правого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Не погоджуючись із вироком, обвинувачений та представник потерпілого подали апеляційні скарги.
Обвинувачений в апеляційній скарзі просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким виправдати його за ч. 2 ст. 125 КК України на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК України у зв`язку із недоведеністю в його діях складу інкримінованого кримінального правопорушення.
Обвинувачений вважає вирок незаконним, несправедливим, необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, істотного порушення вимог процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
На думку обвинуваченого, вирок винесено на основі показів потерпілого ОСОБА_9 , його батьків, які не були очевидцями конфлікту, свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , та висновку експерта №18Д від 28.02.2017. Разом з тим, суд не взяв до уваги і не дав правильної правової оцінки показам свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Зазначає, що не взято до уваги, що потерпілий, будучи неповнолітнім, після вживання спиртних напоїв, прибув близько 23.00 до сільського клубу, де спочатку затіяв бійку із ОСОБА_15 , а потім намагався затіяти конфлікт з іншими відвідувачами. Крім того, вважає, що його вина не доведена, оскільки судом не було встановлено механізм заподіяння тілесного ушкодження потерпілому, а покази свідків є суперечливими.
Представник потерпілого просить змінити вирок в частині призначення покарання, призначивши ОСОБА_7 покарання у виді 2 років обмеження волі та задовольнити цивільний позов в повному обсязі.
Апелянт звертає увагу, що у ході досудового та судового слідства ОСОБА_7 не визнавав свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину, позовні вимоги не визнав та не відшкодував нанесену матеріальну і моральну шкоду. Крім того, апелянт зазначає, що обвинувачений, не звертаючи уваги на покази двох свідків, говорив суду не правду, впливав на свідків, в тому числі, і на неповнолітніх з метою зміни їх показів, а також погрожував неповнолітньому потерпілому. На думку представника потерпілого, міра покарання, призначена обвинуваченому, є несправедливою через м`якість.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку вимог і доводів своєї апеляційної скарги та заперечення щодо задоволення вимог апеляційної скарги представника потерпілого, пояснення потерпілого то його представника в підтримку вимог скарги та заперечення на скаргу обвинуваченого, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого і представника потерпілого та просила залишити вирок суду першої інстанції без змін, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи і вимоги апеляційних скарг, колегія судів не знаходить підстав для їх задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до положення ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про неповний та не всебічний розгляд справи, наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, не надання неналежної оцінки зібраним у справі доказам, та як наслідок прийняття судом першої інстанції не законного рішення, не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України підтверджується доказами, зібраними у даному кримінальному провадженні, зокрема:

показами потерпілого ОСОБА_9 про те, що 28.01.2017 о 23 год 30 хв. він виходив з приміщення клубу с. Веселинівка Баришівського району Київської області. Перед ним йшов ОСОБА_16 , який побачивши, що він збирається вийти, закрив перед ним двері. Застосувавши певну фізичну силу він відкрив двері, і в цей момент, ОСОБА_7 наніс йому удар кулаком в область голови і в нього з носа пішла кров. Побачивши це, до нього підійшов ОСОБА_17 , який дав йому серветку і вони вийшли на вулицю, де він приклав сніг до носа та разом із ОСОБА_18 пішли додому;
показами свідка ОСОБА_12 про те, що 28.01.2017 близько 23 години він разом із своїм братом ОСОБА_19 та ОСОБА_20 зайшли до клубу в с. Веселинівка. Коли вони перебували в приміщенні клубу, то між ОСОБА_20 та ОСОБА_21 відбулася сутичка, яка проявилася в штовханині. Намагаючись не допустити бійки, він забрав ОСОБА_22 в коридор та сказав, що між «своїми» не може бути будь-яких бійок. Після цього, ОСОБА_17 пішов із клубу, а слідом за ним почали виходити його брат ОСОБА_19 , ОСОБА_16 і ОСОБА_23 перед яким, обвинувачений закрив двері. Коли ОСОБА_24 їх відкрив, то ОСОБА_16 вдарив його в область голови. У ОСОБА_24 з носа пішла кров, а тому, він дав йому серветку, щоб витертися та вийшли на вулицю. На вулиці між хлопцями знову виникла сварка в ході якої вони ображали та погрожували один одному;
показами свідка ОСОБА_13 про те, що 28.01.2017 близько 21 год. 30 хв. вони втрьох вийшли погуляти і зайшли до бару в с. Веселинівка. Він разом із ОСОБА_9 взяли каву, а його брат взяв собі пиво. В барі перебували до 22 год. 30 хв., а потім пішли до клубу. Коли перебували в приміщенні клубу, то між ОСОБА_20 та ОСОБА_21 виникла сутичка. Однак, його старший брат забрав ОСОБА_22 в коридор, а він пішов слідом, а за ним виходив ОСОБА_16 та ОСОБА_23 . Він особисто бачив, як ОСОБА_16 взяв за плече ОСОБА_25 та наніс останньому удар в ніс внаслідок чого, в того з носа пішла кров;
показами свідка ОСОБА_11 про те, що 29.01.2017 її син ОСОБА_9 мав їхати на навчання до м. Києва. Близько 10 год. вона його розбудила та побачила тілесні ушкодження. Зі слів сина, його вдарив онук їхньої сусідки - ОСОБА_16 в ніч з 27 на 28 січня в місцевому клубі.
В понеділок вони поїхали до лікарні, де сину зробили знімок та поклали до стаціонару дитячого відділення. Під час лікування ОСОБА_25 було направлено на КТ в Бориспіль. За результатами обстеження у нього було виявлено перелом перегородки носа та струс головного мозку в результаті чого, син перебував на лікуванні в стаціонарі з 30.01.2017 по 07.02.2017;
показами ОСОБА_26 про те, що 29.01.2017 близько 10 год. його дружина пішла будити сина та побачила, що той був побитий. При з`ясуванні обставин стало відомо, що їхнього сина побив ОСОБА_7 . Після того як батьки з`ясували обставини побиття, сина відвезли до лікарні де його обстежили, зокрема, і на стан алкогольного сп`яніння (який не було виявлено). Зробивши всі обстеження, його поклали до стаціонару;
висновком експерта № 18/д від 17.02.2017 про те, що у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, гематоми параорбітальної клітчатки правого ока, які характерні для дії тупого предмету або при ударі об такий, за давністю можуть відповідати терміну вказаному в постанові, а саме 28.01.2017, оцінюються в сукупності та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження не могли утворитися при однократному падінні з положення стоячи.
Колегія суддів звертає увагу на те, що указані докази не містять суперечностей та узгоджуються між собою у зв`язку із чим судом першої інстанції зроблений обґрунтований висновок про можливість прийняття цих доказів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про неврахування судом першої інстанції показів свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , є безпідставними, оскільки судом у вироку зазначено, що згідно показів свідка ОСОБА_14 , ОСОБА_23 був в стані алкогольного сп`яніння, чіплявся до всіх. Самої бійки не бачив однак знає, що вечором 28.01.2017 побили ОСОБА_25 .

Відповідно до показів свідка ОСОБА_15 , 28.01.2017 ввечері, ОСОБА_23 перебував у стані алкогольного сп`яніння, розпивав спиртні напої та чіплявся до нього. В місцевому клубі перебували ОСОБА_16 , ОСОБА_23 , ОСОБА_27 та брати ОСОБА_28 та ОСОБА_29 . Між ним та ОСОБА_24 відбулася сутичка, оскільки ОСОБА_30 намагався забрати пульт. В ході цієї сутички, ОСОБА_31 вдарив його в обличчя, а він у відповідь вдарив ОСОБА_25 в плече в результаті чого, пульт випав та розламався. Після цього інциденту, ОСОБА_17 відійшов до ОСОБА_22 та вивів його в коридор.

Перевіривши вказані покази, суд дав їм належну оцінку, зазначивши, що покази свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в повній мірі не відповідають фактичним обставинам справи в тій частині, що потерпілий ввечері 28.01.2017 перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до довідки від 29.01.2017, в крові ОСОБА_9 не виявлені сліди алкоголю.

На думку колегії, суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_7 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, внаслідок повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Із урахуванням наведеного, колегія суддів вважає правильною кваліфікацією дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як убачається з матеріалів провадження, суд, призначаючи покарання, врахував, що ОСОБА_7 вчинив злочин невеликої тяжкості, за місцем навчання характеризується позитивно, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, обтяжуючі або пом`якшуючі обставини відсутні. Крім того, суд взяв до уваги висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк (а.с.44).
На думку колегії, покарання, призначене ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт, з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав для призначення йому більш тяжкого покарання, колегія суддів не вбачає, а обставини, на які посилається представник потерпілого на підтвердження вимог скарги, вже були враховані судом при ухвалені вироку.
Крім того, колегія суддів знаходить обґрунтованим та вмотивованим рішення суду першої інстанції про часткове задоволення цивільного позову, заявленого законним представником потерпілого. Доказів на підтримку доводів скарги про необхідність задоволення вказаного позову в повному обсязі, представником потерпілого не надано, не знаходить її і колегія суддів.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції і не вбачає підстав для його зміни чи скасування.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого та представника потерпілого залишити без задоволення, а вирок Баришівського районного суду Київської області від 30 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий Судді: