Справа № 425/2829/15-к
Провадження № 11-кп/782/406/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м. Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у приміщенні апеляційного суду Луганської області у м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційні скарги прокурора Рубіжанського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 27.09.2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне Луганської області, громадянина України, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає у буд. АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 15 п.п.1,5 ч.2 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 194 КК України до 7 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі, за ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до 10 років позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили обрано тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з 27 вересня 2017 року.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено повністю. Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 50366, 44 грн. та моральну шкоду в розмірі 30000 грн.

Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено повністю. Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 11260,21 грн.

Цивільний позов ОСОБА_12 задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 111784,74 грн. та моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., в іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 491,04 грн., за проведення трьох вибухотехнічних експертиз в сумі 1473,12 грн.

Питання про речові докази вирішені згідно ст. 100 КПК України.

В с т а н о в и л а :
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, ч.1 ст. 263 КК України за наступних обставин.
Епізод 1
В квітні 2015 року ОСОБА_8 знайшов на узбіччі автодороги в районі міста Золоте Попаснянського району Луганської області згорток, в якому знаходились реактивна протитанкова граната РПГ-22 та ручна граната Ф-1, визнані боєприпасами, які перевіз на своєму автомобілі до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу.
11.05.2015 року, приблизно о 20-00 годині, ОСОБА_8 незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу та використав під час вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.п. 1, 5 ч.2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України відносно ОСОБА_13 на території гаражів, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , раніше знайдену ручну гранату Ф-1.
16.05.2015 року, приблизно опівночі, ОСОБА_8 , незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу та використав під час вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.п. 1, 5 ч.2 ст.115, ч. 2 ст. 194 КК України, відносно ОСОБА_12 поблизу будинку, розташованого за адресою: м. Рубіжне, вул. Б. Хмельницького, 32, раніше знайдену ним гранату РПГ-22.
15.06.2015 року у лісосмузі в районі вул.Будівельників м.Рубіжне в місці, вказаному ОСОБА_8 як те, де він залишив корпус туби з РПГ-22 після вчинення злочину, був вилучений предмет циліндричної форми, який є ймовірно спрацьованою пусковою тубою реактивної протитанкової гранати РПГ-22.
Епізод 2
11.05.2015 року, приблизно о 20-00 годині, ОСОБА_8 , реалізуючи злочинний намір, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_10 на грунті особистих неприязних стосунків, а також на знищення або пошкодження належного потерпілому майна шляхом вибуху, взявши з собою знайдену ним раніше ручну гранату Ф-1 на особистому велосипеді прибув до території гаражів А-А1 ОСОБА_10 , розташованих за адресою: АДРЕСА_3 .
В цей час у приміщенні гаражу знаходилися власник гаражу ОСОБА_10 та його знайомі ОСОБА_14 і ОСОБА_15 .
ОСОБА_16 , переконавшись, що в гаражі знаходяться як сам ОСОБА_10 , так і інші особи, маючи умисел на умисне вбивство двох або більше осіб, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, та на пошкодження чи знищення майна шляхом вибуху, попередньо привів в бойову готовність вибуховий пристрій, кинув гранату у приміщення гаражу, в результаті чого виник вибух.
Після чого, ОСОБА_8 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Внаслідок вибуху ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не постраждали та ушкодження їм спричинені не були, оскільки останні в момент вибуху знаходились у кімнаті гаражу.
Таким чином, злочин ОСОБА_8 не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі.
В результаті злочинних дій ОСОБА_8 внаслідок вибуху в приміщенні гаражу були пошкоджені автомобілі «Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_1 та «Мitsubishi Lanser» з транзитними номерами, які належать ОСОБА_10 , а також віконний блок вартістю 3944,24 грн. та стеля вартістю 1125 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобілю «Chevrolet Aveo» складає 36 541 грн. 86 коп., автомобілю «Мitsubishi Lanser» - 7 855 грн. 34 коп.
Таким чином, в результаті умисних злочинний дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_10 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 49 466 грн. 26 коп.
Епізод 3
16.05.2015 року, приблизно опівночі, ОСОБА_8 , реалізуючи злочинний намір, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_12 на грунті особистих неприязних відносин, а також на знищення або пошкодження належного йому майна шляхом вибуху, взявши з собою знайдену ним раніше реактивну протитанкову гранату РПГ-22, прибув на територію гаражного кооперативу «Західний», який знаходиться поблизу будинку ОСОБА_12 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .
У цей час в кімнатах будинку знаходились ОСОБА_12 , його дружина ОСОБА_17 та їх син ОСОБА_18 .
ОСОБА_8 , маючи умисел на умисне вбивство, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, та на пошкодження чи знищення майна шляхом вибуху, здійснив один постріл з РПГ-22 у бік вікна другого поверху будинку, де знаходилась кімната малолітнього ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого виник вибух.
Після чого, ОСОБА_8 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Внаслідок вибуху ОСОБА_12 , ОСОБА_17 та малолітній ОСОБА_18 не постраждали і тілесні ушкодження їм спричинені не були, оскільки останні в момент вибуху знаходились у інших кімнатах будинку.
Таким чином, злочин ОСОБА_8 не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі.
В результаті злочинних дій ОСОБА_8 внаслідок вибуху в будинку ОСОБА_19 було пошкоджено наступне майно: шафа-купе двохстворчата з натуральної деревини вартістю 23 200 грн., дверний блок з натуральної деревини з скляними вставками вартістю 3 100 грн., меблева стінка „Комфорт вартістю 3294 грн.
Вартість ремонтно - відновлювальних робіт по усуненню пошкоджень та відновленню зовнішнього вигляду житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , становить 82190,74 грн.
Таким чином, в результаті злочинних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_12 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 111784,74 грн.
Епізод 4
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , на грунті особистих неприязних відносин, вирішив шляхом підпалу пошкодити або знищити майно ОСОБА_20
26.05.2015 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , реалізуючи злочинний намір, спрямований на умисне знищення або пошкодження майна, належного ОСОБА_20 шляхом підпалу, з двох пластикових пляшок об`ємом 5 літрів кожна, наповнених бензином та обладнаних саморобними запалами з тряпчаного матеріалу, виготовив два саморобні пристрої для підпалу.
26.05.2015 року, приблизно о 02-50 годині, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, взявши з собою заздалегідь підготовлені два саморобні пристрої для підпалу, на особистому велосипеді прибув до подвір`я ОСОБА_20 розташованого за адресою: АДРЕСА_5 . Підпаливши саморобні запали, ОСОБА_8 почергово перекинув саморобні пристрої для підпалу через паркан подвір`я за вищевказаною адресою, в місце, де знаходився автомобіль марки ГАЗ 31105 номерний знак НОМЕР_2 , належний ОСОБА_20 , в результаті чого здійснив підпал вказаного автомобілю, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення.
В результаті злочинних дій ОСОБА_8 , було знищено автомобіль марки ГАЗ 31105 номерний знак НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_20 , середня ринкова вартість якого станом на час скоєння кримінального правопорушення становить 81 779,44 грн.
Епізод 5
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , на грунті особистих неприязних відносин, вирішив шляхом підпалу пошкодити або знищити майно ОСОБА_11
09.06.2015 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , з двох скляних пляшок об`ємом 0,7 літрів кожна, наповнених бензином та обладнаних саморобними запалами з тряпчаного матеріалу, виготовив два саморобні пристрої для підпалу.
09.06.2015 року приблизно о 02-55 годині ОСОБА_8 , взявши з собою заздалегідь підготовлені два саморобні пристрої для підпалу та металевий шар, на особистому велосипеді прибув до подвір`я ОСОБА_11 , розташованого за адресою: АДРЕСА_6 . Підпаливши саморобні запали, ОСОБА_8 кинув металевий шар у вікно першого поверху вищевказаного будинку, при цьому розбивши скло склопакету, після чого почергово кинув саморобні пристрої для підпалу у вказане вікно, в результаті чого здійснив підпал метало-пластикового вікна на першому поверсі будинку, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення.
В результаті злочинних дій ОСОБА_8 було пошкоджено метало-пластикове вікно та фасадна частина будинку, вартість якого та сума відновлювальних робіт складає 11260,21 грн., чим завдано матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_11 .
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у скоєних кримінальних правопорушеннях, просить скасувати вирок у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 15 п.п.1,5 ч.2 ст.115 КК України у виді 12 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 194 КК України у виді 7 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до 13 років 6 місяців позбавлення волі.

В змінах і доповненнях до апеляційної скарги прокурор просить скасувати вирок у зв`язку з істотними порушеннями кримінального закону та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Посилається на те, що десять судових засідань проведено без участі захисника ОСОБА_21 , з яким у обвинуваченого 15.06.2015 року було укладено договір, натомість його інтереси представляв призначений постановою слідчого захисник ОСОБА_6 . В подальшому на порушення вимог ч.2 ст.65 КПК України суд допитав захисника ОСОБА_21 у якості свідка.

Крім того, за епізодами кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, п.п.1,5 ч.2 ст. 115 КК України не визнано потерпілими усіх осіб, які мали би бути потерпілими у вказаному кримінальному провадженні.

Навпаки, за епізодом знищення майна ОСОБА_20 встановлено, що пошкоджений автомобіль належить його синові, а потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що пошкоджені два автомобілі за документами належать іншим особам.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати вирок, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 за ч.1 ст. 263 КК України, за ч.2 ст. 15 п.п.1,5 ч.2 ст.115 КК України щодо потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_19 виправдати у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення, за епізодом 4 за ч.2 ст. 194 КК України щодо потерпілого ОСОБА_20 визнати винним ти призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, за епізодом 5 за ч.2 ст. 194 КК України щодо потерпілого ОСОБА_11 визнати винним та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі, за ст. 70 КК України призначити остаточно 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

На думку адвоката, вина ОСОБА_8 за ч.1 ст. 263 КК України та за ч.2 ст. 15 п.п.1,5 ч.2 ст.115, ч.2 ст.194 КК України щодо потерпілих ОСОБА_10 і ОСОБА_19 не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні.

Вказує, що протоколи огляду від 15.06.2015 року, на які суд послався у вироку, як на підтвердження факту того, що ОСОБА_8 знайшов реактивну протитанкову гранату РПГ-22 та ручну гранату Ф-1, є недопустимими доказами у кримінальному провадженні, оскільки на момент проведення вказаних слідчих дій ОСОБА_8 не мав жодного процесуального статусу, та фактично був позбавлений скористатися своїм правом на правову допомогу.

Також, посилаючись на положення Конституції України, ч.2 ст. 87 КПК України зазначає, що слідчим було порушено право ОСОБА_8 на захист, оскільки останньому не було повідомлено про підозру, не роз`яснено право на захист, а одразу проведено огляди місця події за його участю.

Зазначає, що огляд місця події від 15.06.2015 року в ході якого було вилучено тубус від РПГ-22, крім порушення права на захист, був проведений з порушеннями норм КПК України, оскільки слідчий, ОСОБА_8 та поняті, приїхавши на місце огляду для відшукування тубусу, нічого не знайшли, ця частина слідчої дії не відображена в протоколі, тубус РПГ-22 було знайдено робітниками поліції без участі ОСОБА_8 , місце знаходження тубусу вказували ймовірно працівники поліції, а не ОСОБА_8 , що підтверджується показаннями самих працівників поліції ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , допитаних у суді у якості свідків. Однак суд першої інстанції перекрутив факти та зазначив у вироку, що на місцезнаходження тубусу вказав ОСОБА_8 .

Також зазначає, що за результатами проведених оглядів місця події 15.06.2015 року слідчим допитано ОСОБА_8 без участі захисника, що підтверджується показами адвоката ОСОБА_21 , допитаного у судовому засіданні, який пояснив, що після прибуття до кабінету слідчого протокол допиту підозрюваного вже було надруковано та запропоновано адвокату лише ознайомитись з ним. Особистого спілкування з підозрюваним фактично не було.

Крім того, вказує, що з протоколу огляду від 15.06.2015 року за епізодом щодо потерпілого ОСОБА_10 , на момент проведення слідчої дії, ОСОБА_8 повідомлено, що ним використовувалася граната РГД-5, проте це не узгоджується з матеріалами кримінального провадження, оскільки згідно проведеної вибухотехнічної експертизи при вчиненні злочину використовувалася граната Ф-1, однак суд прийняв цей доказ допустимим. На думку захисника, зізнання ОСОБА_8 у вчиненні підриву в гаражі ОСОБА_10 є вигадкою.

Судом першої інстанції, в порушення ч.7 ст. 97 КПК України, використано як доказ вини ОСОБА_8 показання начальника відділу кримінальної міліції Рубіжанського МВ УМВС ОСОБА_22 , який на момент досудового розслідування займав посаду співробітника оперативного підрозділу, показання якого стосовно бесіди з ОСОБА_8 , в якій останній викривав себе у вчиненні злочинів, є фактично показаннями з чужих слів. Його показання щодо застосування поліграфа є фактично повідомленням про здійснення щодо ОСОБА_8 негласних слідчих дій, однак в матеріалах справи жодних документів підтверджуючих проведення цих негласних слідчих дій, немає.

Також вказує, що суд необгрунтовано залишив без задоволення клопотання сторони захисту про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме отримання інформації з інформаційних систем ПрАТ «МТС Україна», ТОВ «Лайфселл» щодо телефонних дзвінків за номерами телефонів, належних ОСОБА_8 , яка має істотне значення для встановлення факту знаходження чи відсутності ОСОБА_8 у місці скоєння інкримінованих йому злочинів щодо потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .

Захисник також зазначає, що пошкоджені автомобілі за 2 епізодом, потерпілому ОСОБА_10 не належать, жодних документів підтверджуючих належність потерпілому автомобілів, суду не надано.

В порушення норм КПК України крім ОСОБА_10 не визнано потерпілими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Також порушені правила призначення покарання за ст.ст.65, 70 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього не цілодобового арешту.

Посилається на те, що 29.04.2016 року у судовому засіданні прокурором ОСОБА_24 , в порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адвокатської таємниці, норм КПК України, було заявлено клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження аудіозаписів прослуховування телефонних розмов захисника ОСОБА_6 з його підзахисним, однак судом вказане клопотання розглянуто не було, відкладено розгляд справи на іншу дату для прослуховування колегією суддів аудіозапису.

Також судом, 14.11.2016 року в порушення положень ч.2 ст. 19 Конституції України, вимог ст. 333, 349 КПК України, задоволено клопотання прокурора про витребування речового доказу, а саме тубусу, та про повторний допит свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , оскільки суд не мав повноважень витребувати речові докази від Рубіжанського ВП, що ніякою нормою КПК України не передбачається.

Крім того, 14.11.2016 року судом ставилось на розгляд питання щодо заявлених у справі цивільних позовів без участі одного із потерпілих, про причини неявки якого суду було невідомо.

Захисник вказує на упередженість суду, фальсифікацію матеріалів кримінального провадження з боку органу досудового розслідування.

Також зазначає, що судом було задоволено клопотання прокурора щодо доручення ГУНП України в Луганській області організації та проведення службової перевірки відносно співробітників Рубіжанського ВП ГУНП за фактом застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 недозволених методів проведення досудового розслідування, проведення якої, на думку захисника, не передбачено нормами КПК України, та неуповноваженим органом.

Захисник вказує, що під час проведення судової вибухотехнічної експертизи експерт, який її проводив не мав повноважень її проводити, оскільки не був зареєстрований в Реєстрі атестованих судових експертів.

Судом не взято до уваги той факт, що потерпілими ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 не доведено в суді їх право власності на пошкоджене внаслідок злочинів майно.

Вважає невірним рішення суду в частині стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат за проведення автотоварознавчої експертизи та трьох судових вибухотехнічних експертиз, оскільки згідно ч.2 ст. 122 КПК України такі витрати відшкодовуються з Державного бюджету.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги лише в частині змін і доповнень, апеляційні скарги захисників визнав в частині скасування вироку з призначенням нового судового розгляду; захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченого, які підтримали доводи апеляційних скарг та надали аналогічні їх змісту пояснення, апеляційні вимоги прокурора визнали частково; дослідивши матеріали кримінального провадження; провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів доходить до наступних висновків.

Зміст обвинувального акту щодо ОСОБА_8 свідчить про те, що він обвинувачується, зокрема, за п.1 ч.2 ст. 115 КК України у замаху на умисне вбивство двох або більше осіб.

Так, за епізодом від 11.05.2015 року ОСОБА_8 , обвинувачується у замаху на умисне вбивство ОСОБА_10 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 .
За епізодом від 16.05.2015 року ОСОБА_8 обвинувачується у замаху на умисне вбивство ОСОБА_12 , його дружини ОСОБА_17 та їх сина ОСОБА_18 .
Разом з тим, всупереч вимогам п.7 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить відомостей про визнання потерпілими за п.1 ч.2 ст. 115 КК України ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та малолітнього ОСОБА_18 . Не визначено також і представника малолітнього потерпілого ОСОБА_18 .
Відповідно, в обвинувальному акті не зазначено розмір шкоди, в тому числі моральної, завданої кримінальним правопорушенням потерпілим ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та малолітньому ОСОБА_18 .

Крім того, ОСОБА_8 , обвинувачується в умисному знищенні або пошкодженні чужого майна загальнонебезпечним способом.
Так, за епізодом від 11.05.2015 року ОСОБА_8 , обвинувачується в умисному пошкодженні чужого майна в приміщенні гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке зазначене в обвинувальному акті, як майно ОСОБА_10 , а саме автомобілів «Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_1 та «Мitsubishi Lanser» з транзитними номерами, а також у пошкодженні самого приміщення гаражу.
Проте, матеріали кримінального провадження свідчать про те, що власником автомобілю «Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_1 зазначено ОСОБА_30 , а власником автомобілю «Мitsubishi Lanser» з транзитними номерами зазначено ОСОБА_31 .
Також відсутні документи, які би підтверджували право власності ОСОБА_10 на сам гараж, при цьому ОСОБА_10 пояснив у судовому засіданні, що гараж за документами належить його батькові.
За епізодом від 26.05.2015 року ОСОБА_8 обвинувачується в умисному знищенні чужого майна за адресою: АДРЕСА_5 , яке зазначене в обвинувальному акті, як майно ОСОБА_20 , а саме автомобілю ГАЗ 31105 номерний знак НОМЕР_2 .
Проте, матеріали кримінального провадження свідчать про те, що власником автомобілю ГАЗ 31105 номерний знак НОМЕР_2 зазначено повнолітнього сина ОСОБА_20 - ОСОБА_32 .
В обвинувальному акті не зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілим ОСОБА_33 , ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , а також батькові потерпілого ОСОБА_10 , який є власником гаражу і особа якого взагалі не встановлювалася.
Приймаючи в підготовчому засіданні рішення про призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акту, суд не звернув уваги на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, що в подальшому потягло за собою порушення прав зазначених потерпілих: вони не були повідомлені про час і місце судового розгляду, який цілком було проведено за їх відсутності, судом не розглядалися питання щодо розміру спричиненої потерпілим шкоди, їм не було надано можливості заявити цивільний позов, думка потерпілих щодо призначення ОСОБА_8 покарання за умови доведеності його вини судом не з`ясовувалася.

Крім того, законність та обгрунтованість задоволення цивільних позовів за таких обставин, коли не встановлені фактичні власники майна і не всі особи залучені у якості потерпілих, відповідно, не встановлено, кому саме і в якому розмірі спричинена шкода, у колегії суддів викликає сумніви.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 412 КПК України, судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про час та місце судового засідання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обгрунтоване рішення, а тому відповідні доводи апеляційних скарг прокурора та захисників в цій частині є обґрунтованими і їх слід задовольнити.

Вирок суду слід скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання, оскільки суду необхідно вирішити питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

Інші доводи апеляційних скарг колегія суддів вважає передчасними, оскільки вирок скасовується внаслідок істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

Після приведення обвинувального акту у відповідність із вимогами ст.291 КПК України суду першої інстанції під час нового судового розгляду слід врахувати доводи, викладені в апеляційних скаргах, в тому числі надати оцінку доказам з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, і прийняти законне та обгрунтоване рішення.

Стороною захисту заявлене клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 , посилаючись на те, що він не допускав порушень своїх процесуальних обов`язків.

Сторона обвинувачення вважала, що у випадку скасування вироку з призначенням нового судового розгляду, запобіжний захід обвинуваченому може бути змінено на домашній арешт.

Враховуючи думку сторін кримінального провадження, колегія суддів вважає за можливе змінити ОСОБА_8 запобіжний захід на нецілодобовий домашній арешт.

Керуючись статтями 407 та 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги прокурора Рубіжанського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_9 зі змінами і доповненнями, захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 27.09.2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

Запобіжний захід ОСОБА_8 змінити з тримання під вартою на домашній арешт з 20-00 години до 7-00 години строком на 60 днів до 29 січня 2018 року.

Звільнити ОСОБА_8 з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3