Справа № 1-кп/593/37/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"13" листопада 2017 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бережани матеріали кримінального провадження, внесеного 16 лютого 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Підкамінь Бродівського району Львівської області, громадянина України, з освітою середньо-спеціальною, одруженого, має на утриманні троє малолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 у вересні 2015 року зі своєю сім"єю поселився в орендований ним в АДРЕСА_3 , жилий будинок, який належить ОСОБА_5 , жителю смт. Березовиця Тернопільського району.

В зв`язку із скрутним матеріальним становищем і необхідністю отримання коштів для виїзду в м. Київ на роботу в обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на крадіжку майна потерпілого.

На початку листопада 2015 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, близько 13 години, ОСОБА_4 , маючи ключі від всіх належних йому господарських будівель та приміщень і реалізовуючи свій злочинний намір, відкрив двері гаража, що належить ОСОБА_5 , виніс з нього на дорогу два алюмінієві бідони ємністю по 50л., одну алюмінієву бочку ємністю 100л. та два сегменти чавунних батерей по 8 ребер кожна, і продав дані речі в якості металобрухту двом невідомим особам, які того дня проїжджали на мікроавтобусі повз орендоване ним господарство та здійснювали скупку чорних металів, за що отримав гроші в сумі 580 гривень, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.185 КК України, визнав повністю, зі всіма доказами по справі погодився і запевнив, що подібне не повториться, від дослідження доказів в судовому засіданні відмовився, суду показав, що дійсно, проживаючи у будинковолодінні ОСОБА_6 , він без відома останнього в листопаді 2015 року продав як металобрухт два алюмінієвих бідони ємністю по 50л., одну алюмінієву бочку ємністю 100л. та два сегменти чавунних батерей по 8 ребер кожна, видавши дані речі за власне майно, за що отримав грошові кошти в сумі 580 гривень, ними в подальшому розпорядився на власний розсуд, у вчиненому він щиро розкаявся, просив при обранні міри покарання врахувати, що вищевказаний злочин ним був вчинений через його вкрай скрутне матеріальне становище.

Крім наданих суду усних пояснень обвинувачений подав суду свою письмову заяву, у якій просив із врахуванням того, що в нього є на утриманні троє малолітніх дітей застосувати до нього п в ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році та звільнити його від призначеного покарання.
Оскільки обвинувачений в судовому засіданні повністю визнав свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, погодився зі всіма доказами по справі, відмовившись від їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що в силу ст. 349 КПК України слід обмежитись дослідженням фактичних обставин справи: допитом обвинуваченого та потерпілого, а тому визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що він за попередньої домовленості надав сім"ї обвинуваченого можливість проживання у належному йому батьківському будинку, що знаходиться в АДРЕСА_3 . В лютому 2016 року він, відвідуючи батьківський будинок виявив відсутність двох алюмінієвих бідонів ємністю по 50л., алюмінієвої бочки ємністю 100л. та двох сегментів чавунних батерей (по 8 ребер кожна). Вищевказані речі обвинувачений викрав із цього помешкання та, видавши їх за власне майно, продав як металобрухт. А так як викрадені речі обвинуваченим на день розгляду справи йому не повернуті, тому він щодо обрання покарання обвинуваченому чи застосування до нього акту амністії покладається на думку суду, однак в майбутньому, в порядку цивільного судочинства буде звертатися із вимогами про стягнення із обвинуваченого заподіяної йому шкоди.

Оцінюючи в сукупності докази, здобуті в судовому засіданні, суд прийшов до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні ним кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії органом досудового розслідування за ч.1 ст.185 КК України кваліфіковані вірно, поскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, в якості обставин, що пом`якшують відповідальність: щире каяття у скоєнні злочину, а також суд приймає до уваги ту обставину, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, що раніше він ні в чому протиправному поміченим не був, що він має на утриманні троє малолітніх дітей, і з врахуванням усіх пом"якшуючих по справі обставин, при відсутності обтяжуючих обставин суд вважає доцільним обрати ОСОБА_4 міру покарання, не пов`язану з позбавленням волі.

Що стосується клопотання обвинуваченого про застосування до нього п «в» ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році, то воно підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подав суду письмову заяву про звільнення його від відбування покарання на підставі п "в" ст. 1Закону України " Про амністію у 2016 році", оскільки він має на утриманні троє малолітніх дітей: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо яких він не позбавлений батьківських прав, вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, повністю визнає свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з наслідками застосування амністії ознайомлений.

Прокурор в судовому засіданні не заперечивщодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Статтею 85 КК України передбачено, щона підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 КК України передбачено, що Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону передбаче

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-V111. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов"язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п."в"ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України,осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

А так як із оглянутих в судовому засіданні документів видно, що обвинувачений ОСОБА_4 на утриманні троє малолітніхдітей, щодо яких він не позбавлений батьківських прав, він вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК Україниє злочином середньої тяжкості. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнавповністю, у скоєному він щиро кається.

У зв"язку із вищенаведеним суд вважає, що заява ОСОБА_4 застосування до нього Закону України Про амністію у 2016 році підлягає до задоволення ійого слід звільнити від відбування покарання на підставі п."в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 393, 395 КПК України, п."в"ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і за цією статтею призначити йому покарання у виді 120 ( сто двадцять ) годин громадських робіт.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року № 1810-V111.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуюча суддя :