Справа № 214/1429/18
1-кп/214/507/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження №0001691 від 03.07.2017 щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт з додатками щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ще на 60 днів, мотивуючи тим, що продовжують існувати ризики вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, може незаконно впливати на свідків та переховуватись від суду. Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, тривалий час ніде не працює, тобто не має законних, належних та достатніх засобів для існування, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зав`язків, які б могли стримувати його залишити межі міста. Раніше судимий за умисний корисливий злочин проти власності. 24.01.2018 ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, проте через порушення обов`язку щодо цілодобового знаходження за місцем свого проживання, 20.02.2018 змінено запобіжний захід на тримання під вартою.

Представник потерпілого ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, щодо продовження строку тримання ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_6 , кожен окремо, заперечували проти продовження дії запобіжного заходу та просили змінити його на домашній арешт, враховуючи визнання вини обвинуваченим.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора в повному обсязі та відмову в задоволенні клопотання про заміну запобіжного заходу, виходячи з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розглядаючи питання про запобіжний захід, який був змінений обвинуваченому ОСОБА_8 на тримання під вартою, суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Такий запобіжний захід не може продовжуватись за відсутності обставин, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Також, суд приймає до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», при вирішенні питання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На думку суду, подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою є виправданим, а підстави для заміни цього запобіжного заходу менш обтяжливим відсутні. Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за яке кримінальним законом передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі. Тривалий час ніде не працює, тобто не має законних, належних та достатніх засобів для існування, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зав`язків, які б могли стримувати його залишити межі міста. Раніше судимий за умисний корисливий злочин проти власності. 24.01.2018 ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту та покладено на нього обов`язки цілодобово не покидати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця проживання або реєстрації, не залишати межі м. Кривого Рогу без письмової згоди слідчого, прокурора, судді. Проте через порушення обов`язку щодо цілодобового знаходження за місцем свого проживання, 20.02.2018 змінено запобіжний захід на тримання під вартою.

Вказані ризики у своїй сукупності свідчать про те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки та дає підстави вважати, що обвинувачений зможе переховуватися від суду та продовжувати вчиняти інші злочини.

Разом з тим, заявлені ризики, які були підставою для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу та його продовження, не зменшились й продовжують існувати та виправдовують обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи наведене, вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам у кримінальному провадженні.

З огляду на вказане та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.

Таким чином, суд вважає, що прокурор довела наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому суд приходить до висновку, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 ще на 60 днів, підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 315-317, 331, 369, 372, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на два місяці, тобто строком до 09 червня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1