І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2017 року Місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі захисника підозрюваного - ОСОБА_3 ,
підозрюваного - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса, скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області, прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 , яка полягає у нездійсненні процесуальної дії, яку він зобов`язаний вчинити у передбачений законом строк
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із скаргою на бездіяльність слідчого СВ Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області та прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3, яка полягає у не вчиненні процесуальної дії, яку він зобов`язаний вчинити у передбачений законом строк.
В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити з наведених підстав.
Прокурор заперечив проти вказаних у скарзі обстав, та вказав, що такі вимоги сторони захисту не ґрунтуються законі.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку про наступне.
У ст. 303 КПК України чітко наведений перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування до слідчого судді може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невинен ні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у передбачений законом строк.
У відповідності до Узагальнення Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Згідно з ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:
1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;
2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;
3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42цього Кодексу.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 278 КПК України, Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.
Згідно зі ч. 7 ст. 115 КПК України, при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.
Як вбачається із наданих матеріалів, ОСОБА_4 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. У вступній частині повідомлення про підозру вказана дата 26.06.2017 року, тобто той день, коли фактично і вручили повідомлення про підозру. Той факт, що прокурор затвердив повідомлення про підозру 24.06.2017 року не є порушенням вимог кримінального процесуального кодексу.
Відповідно до загальних засад кримінального провадження, а саме ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.
З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що зі сторони слідчого чи прокурора у даному кримінальному провадженні не вбачається ознак бездіяльності, оскільки ОСОБА_4 не був затриманий, тобто строк повідомлення про підозру імперативно не зазначений, а вказано тільки, що з моменту отримання достатніх доказів щодо вчинення особою злочину, повинно бути вручено повідомлення про підозру. Орган досудового розслідування на власний розсуд і за своїм внутрішнім переконанням здійснює оцінку достатності доказів, під час досудового розслідування. Прохання сторони захисту скасувати повідомлення про підозру, не ґрунтуються на Законі, а тому не входить до повноважень слідчого судді.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, про відмову у задоволенні скарги.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя -
У задоволенні захисника підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області, прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 , яка полягає у нездійсненні процесуальної дії, яку він зобов`язаний вчинити у передбачений законом строк - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого судового засідання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
19.07.2017