Справа № 697/2883/17
Провадження № 1-кп/697/39/2018

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.01.2018 р.

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії, раніше судимого 07.10.2016 року Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 164 КК України до 100 (сто) годин громадських робіт, які відбув 19.12.2016 року, у відповідності до ст. 89 КК України судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 07.10.2016 року Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 164 КК України до 100 (сто) годин громадських робіт, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив новий злочин.

Так, ОСОБА_5 , згідно рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.02.2011 року зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.01.2011 року і до повноліття дитини.

Проте, ОСОБА_5 , знаючи про свій обов`язок виплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , про тимчасові заробітки Канівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби не повідомляв, в Канівському міськрайонному центрі зайнятості на обліку не перебував, аліменти в добровільному порядку не виплачував, будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду щодо сплати аліментів на утримання сина протягом вказаного періоду взагалі не вживав, тобто повторно злісно ухилявся від сплати аліментів, в зв`язку з чим заборгованість ОСОБА_5 зі сплати аліментів за період з 07.10.2016 року по 01.12.2017 року становить 20283,71 грн., що сукупно складає суму виплат більш як за три місяці відповідних платежів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав суду, що згідно з рішенням Канівського міськрайонного суду від 10.02.2011 року зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти, на утримання сина - ОСОБА_7 , в розмірі ? частини від усіх його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.01.2011 року і до повноліття дитини. Натомість аліменти не сплачував, у зв`язку з тим, що ніде не працював, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, підроблявся тимчасовими заробітками. Але в подальшому зобов`язується офіційно працевлаштуватися на роботу та виплачувати аліменти. Просить суворо не карати.

Потерпіла в судовому засіданні при призначені міри покарання підтримала думку прокурора.

Суд вважає можливим, відповідно до положень ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор та обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, перевіривши істинність й добровільність визнавальних показів обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України доведена і кваліфікує його дії за ч.2 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчиненому особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризуються негативно, є постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії, раніше вже судимий за злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно ст..66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Враховуючи зазначені обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що йому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі.

Суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, з застосування вимог ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків відповідно до ч.1 ст. 76 КК України протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 не обиралася, а тому до вступу вироку в законну сили обвинуваченому необхідно обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, після чого скасувати.

Речові докази, цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371 ,373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.164 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку в законну сили обрати у виді особистого зобов`язання, після чого скасувати.

На вирок суду можуть бути подані апеляції учасниками процесу на протязі 30 діб з моменту його проголошення.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/2883/17

Головуючий ОСОБА_1