Провадження № 1-кс/592/6260/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання старшого слідчого слідчого відділення Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000737, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2017 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхня Сироватка Сумського району Сумської області, українця, громадянина України, з не повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда 3-ї групи, раніше судимого:

1) 04 квітня 1994 року Сумським районним судом Сумської області за ч.2 ст. 140 КК України до 1 року позбавлення волі;

2) 23 червня 1995 року Зарічним районним судом м. Суми за ч.2 ст.140, ч.2 ст. 144, ч.3 ст. 140, ст. 208, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

3) 27 липня 2000 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.140, ч.3 ст. 140, ч. 1ст. 222, ст. 42 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

4) 07 грудня 2004 року Жовтневим судом м. Харкова за ч. 2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

5) 21 лютого 2012 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 186, ст. 75 КК України за злочин від 14 серпня 2011 року до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

6) 14 червня 2016 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 289, ст. ст. 70, 71 КК України до 9 років позбавлення волі, звільнений 21.07.2017 по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий своє клопотання погоджене з прокурором мотивує тим, що 10.12.2017 у нічний час ОСОБА_6 вирішив вчинити розбійний напад на раніше знайому йому родину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_2 , з метою заволодіння їх майном, при цьому для реалізації задуманого вирішив заздалегідь взяти з собою із дому кухонний ніж для його демонстрації, а також надягнув шапку із вирізами для маскування зовнішності.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 10.12.2017 близько 06:20 год. ОСОБА_6 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди потерпілим та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи протиправно з прямим умислом, з корисливим мотивом, з метою власного незаконного збагачення, використовуючи заздалегідь підготовлений для подолання фізичного опору предмет, зовні схожий на холодну зброю, у виді кухонного ножа, через незачинену на замикаючі пристрої вхідну хвіртку, та в подальшому через незачинені на замок вхідні двері, шляхом їх відкриття, незаконно проник до будинку домоволодіння АДРЕСА_2 , де вчинив розбійний напад на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала у будинку, при цьому ОСОБА_6 , з метою заволодіння чужим майном та подолання фізичного опору з боку потерпілої, демонстрував останній наявний у нього ніж, приставляючи його до шиї та виказуючи погрози вбивством відносно потерпілої, під час чого відкрито викрав із шиї ОСОБА_7 золотий ланцюжок з підвіскою, у вигляді хрестика, 585 проби, загальною вагою 4 г, зірвавши його, чим спричинив останній майнової шкоди на заявлену суму 3000 грн., та тілесні ушкодження у виді порізу на шиї.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними суспільно небезпечними діями, які виразилися у нападі із метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_7 , поєднаному з проникненням у її житло, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, тобто розбій, кваліфікуючою ознакою якого є: «проникнення до житла».

10.12.2017 о 16:30 год. ОСОБА_6 фактично затримано, у порядку ст. 208 КК України, та у цей же день повідомлено про підозру.

Зазначає, що обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються наступними матеріалами: протоколом огляду місця події від 10.12.2017; протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом огляду домоволодіння АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який приймав участь у проведенні огляду домоволодіння потерпілої ОСОБА_7 , у якості кінолога; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 , який свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав, та розповів про обставини його вчинення.

Посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, вважає що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали з наведених у ньому підстав і просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували в зв`язку з відсутністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначених слідчим та прокурором. Захисником подане відповідне письмове заперечення. Вважають, що в даному випадку достатньо буде застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з зобов`язанням носити електронні засоби контролю. ОСОБА_6 зазначив, що він розкаюється у вчиненому, не зловживає спиртними напоями, не буде впливати на потерпілу, також не буде переховуватись від слідства та суду.

Заслухавши сторони кримінального провадження та перевіривши надані ними докази, приходжу до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлені такі обставини.

Сумським відділом поліції ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000737, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2017 року за ч. 3 ст. 187 КК України (а.с.6).

10.12.2017 у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, в розумінні статті 209 КПК України затримання відбулось о 16.30 год. 10.12.2017 (а.с. 42-43).

У відповідності з вимогами ч.ч.1 і 2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Згідно ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При розгляді клопотання було встановлено, що ОСОБА_6 має незняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, тому у відповідності з вимогами п.5 ч.2 ст.183 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Чеботарь проти Молдови» зазначив: п.48. Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі ст.5 §1 (с), поліція не зобов`язана мати у своєму розпоряджені докази, достатніми для пред`явлення обвинувачення, не в момент арешту, не під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були в кінцевому рахунку пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа предстала перед судом. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозри, які були підставою для затримання. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів або інформації, які могли б впевнити об`єктивного спостерігача, що особа можливо, вчинила злочин.
Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Слідчим суддею встановлено, що надані стороною кримінального провадження з боку обвинувачення докази вказують на наявність фактів, які у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення у якому останньому повідомлено про підозру, зокрема: підтверджуються наступними матеріалами: протоколом огляду місця події від 10.12.2017; протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом огляду домоволодіння АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який приймав участь у проведенні огляду домоволодіння потерпілої ОСОБА_7 , у якості кінолога; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 , який свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав, та розповів про обставини його вчинення.

Аналіз наданих стороною обвинувачення доказів свідчить про те, що вони об`єктивно зв`язують підозрюваного з злочином, а тому слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що пред`явлена ОСОБА_6 підозра на даному етапі досудового слідства є обґрунтованою, що також узгоджується з вимогами Європейського суду з прав людини, зокрема позицією висловленою у пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N 42310/04) від 21.04.2011 р.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним у п. п. 1 - 5 ч. 1 вказаної норми права.

Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_6 , передбачений ч. 3 ст. 187 КК України відноситься до особливо тяжких, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

Оцінюючи сукупність обставини, які визначені ст. 178 КПК України, судом враховується: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного та його репутацію, який не має офіційного джерела доходів, не працює, не має міцних соціальних зв`язків.

Також слід зазначити, що на даний час існують ризики, передбачені п.п.1, 3 і 5 ч.1 ст.177 КПК України, підозрюваний імовірно зможе переховуватись від органів досудового розслідування, суду оскільки він має незняту і непогашену судимість, тому йому відомо, яке покарання може йому загрожувати у випадку доведення його вини за цей злочин.

Крім того, залишаючись на свободі, з метою не бути повністю викритим, ОСОБА_10 , зможе незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Щодо вчинення інших кримінальних правопорушень, то слід зазначити, що ОСОБА_6 , має незняту і непогашену у встановленому законом порядку судимість, до погашення якої він знову став підозрюваним у кримінальному проваджені за вчинення особливо тяжкого злочину, тому є підстави вважати, що перебуваючи на свободі він зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджує існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК Украни.

Відповідно до п.п. «с» п.1 ст.5 Конвенції кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
У пункті 3 ст.5 Конвенції зазначено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
При розгляді клопотання, за вищенаведених підстав, слідчий суддя доходить висновку, що на даний час відсутні будь-які гарантії того, що підозрюваний залишаючись на свободі не стане переховуватись від органів досудового розслідування.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак зазначає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі викладеного дохожу до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів за перелічених вище причин не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3 і 5 ч.1 ст.177 КПК України і запобіжний захід у виді тримання під вартою в даному випадку повинен обчислюватись з моменту його фактичного затримання з 16 год. 30 хв. 10.12.2017.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, слідчий суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 .
Керуючись ст. ст. 131 - 132, 176 - 178, 182 - 183, 193 - 197, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхня Сироватка Сумського району Сумської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 16 год. 30 хв. 07.02.2018.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді покласти на старшого слідчого Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_4 .

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити підозрюваному після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1