АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/7940/17 Номер провадження 11-кп/786/463/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
09 січня 2018 року м. Полтава

Суддя Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 30 листопада 2017 року, -

в с т а н о в и в:
Цим вироком затверджено угоду від 27 листопада 2017 року по кримінальному провадженню виділеному з кримінального провадження №0002886 про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнано ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та призначено йому узгоджене покарання:

за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покладено на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до органів з питань пробації та повідомляти про зміну місця проживання та роботи.

Не погодившись з вироком суду, потерпілий подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вказує, що у вироку не було вирішено питання щодо цивільного позову.

Розглянувши матеріали провадження та доводи потерпілого викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 необхідно повернути останньому виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 392 КПК України предметом оскарження в апеляційному порядку можуть бути вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Так, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.475 КПК, постановлений на підставі угоди вирок може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, тільки з підстав, передбачених ст.394 КПК.

Відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання та невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою і сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, та затвердження судом угоди в провадженні, у якому , згідно з частиною четвертою ст. 469 цього Кодексу, угода не може бути укладена.

Приписами абзацу 5 ч.4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Як вбачається із матеріалів провадження, між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України, та погоджена міра покарання.

Поряд з цим, у матеріалах провадження наявні заяви від усіх потерпілих, за змістом яких останні, у тому числі потерпілий ОСОБА_3 , надали добровільно згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 на умовах викладених в угоді, погодившись з визначеною в угоді мірою покарання.

Більше того, потерпілий ОСОБА_3 був присутній у судовому засіданні 30 листопада 2017 року та жодних заперечень з приводу затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 не заявляв.

У матеріалах провадження наявні й дані, які підтверджують часткове відшкодування з боку обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_3 матеріальної шкоди.

Твердження потерпілого про безпідставне залишення поза увагою та невирішення судом цивільного позову потерпілого ОСОБА_3 є безпідставним, оскільки матеріали провадження не містять жодних цивільних позовів потерпілих.

Крім цього потерпілий не позбавлений можливості заявити цивільний позов у порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції виконані всі вимоги, передбачені ст. 474 КПК України щодо порядку судового провадження на підставі угоди про визнання винуватості укладену між прокурором та обвинуваченим.

Зокрема, судом з`ясовано чи укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясовано чи погоджується обвинувачений на призначення узгодженого покарання. Судом перевірено умови даної угоди чи не суперечать вони вимогам КПК України та КК України.

Судом першої інстанції також з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

Також у судовому засіданні суд переконався у наявності письмової згоди усіх потерпілих прокурору на укладення ними угоди.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що вирок в рамках даного кримінального провадження був ухвалений з дотриманням особливостей передбачених ст. 469 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди може бути оскаржений обмеженим колом суб`єктів та з чітко визначених законом підстав, зазначених у ч.ч.3 і 4 ст. 394 КПК України.

Таким чином, на підставі системного аналізу норм чинного КПК України потерпілий ОСОБА_3 не має права оскаржувати вирок суду першої інстанції, яким затверджена угода про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 4 ч.3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Приймаючи до уваги, що вирок суду першої інстанції оскаржений потерпілим, який не наділений таким правом оскарження вироку суду на підставі угоди про визнання винуватості, враховуючи вищевказані вимоги законодавства, апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 необхідно повернути апелянту .

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя-доповідач

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на вирок суду Київського районного суду м. Полтави від 30 листопада 2017 року - повернути апелянту.

Ухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя ОСОБА_2