Справа № 158/3399/17
Провадження № 1-кп/0158/34/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2018 року Ківерцівський районний суд Волинської області
в с к л а д і: головуючого судді ОСОБА_1
при с е к р е т а р і ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,
в с т а н о в и в:
25.11.2017 року близько 14 год. ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «DAF CF 250», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автомобільній дорозі М19 сполученням «Луцьк-Жидичин», перебуваючи в с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області, вул. Данила Галицького, а саме навпроти будинку № 63д, в порушення вимог пунктів 2.3 (б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості, не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників дорожнього руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого не впорався з керуванням та з`їхав з проїзної частини на узбіччя, де допустив зіткнення з цегляною огорожою.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому правої великогомілкової кістки на межі верхньої та середньої третини з забійною раною верхньої третини правої гомілки, який за ступенем тяжкості згідно висновку судово-медичної експертизи № 1238 від 21.12.2017 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку зі скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, суду показав, дійсно за обставин зазначених в обвинувальному акті спричинив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої пасажир автомобіля ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаюється та просить не призначати покарання, пов`язане з позбавленням волі, також додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки добровільно відшкодував завдані збитки та моральну шкоду, посвідчення водія є єдиним джерелом його заробітку.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив обставини вчинення ОСОБА_5 дорожньо-транспортної пригоди. Суду показав, що збитки завдані кримінальним правопорушенням відшкодовані повністю. Просив не призначати ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, а також додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінальному правопорушенні за обставинами, наведеними у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не оспорюють вказані обставини, і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого.
За таких обставин суд вважає доведеною винуватість підсудного ОСОБА_5 в порушенні правил дорожнього руху, що заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, який в силу ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року №14 при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які б згідно ст.67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і виходячи з вимог Кримінального закону про справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію покарання, суд вважає необхідним взяти до уваги сукупність обставин, пом`якшуючих покарання ОСОБА_5 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 , працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, раніше не судимий, вчинений ним злочин є необережний та беручи до уваги характер допущених ним порушень правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також враховуючи клопотання потерпілого ОСОБА_6 , який просив не призначати обвинуваченому ОСОБА_5 покарання пов`язане з позбавленням волі та не позбавляти права керувати транпортними засобами, з урахуванням наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання і істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, суд призначає ОСОБА_5 покарання необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання вчинення ним нових злочинів, і вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, з обранням покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Вирішуючи питання про призначення додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, беручи до уваги клопотання потерпілого ОСОБА_6 , який просив не призначати додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи службову характеристику, а також позитивну характеристику з місця роботи, той факт, що роботодавець продовжує довіряти обвинуваченому транпортні засоби, суд вважає, що наявність у ОСОБА_5 водійського посвідчення є обов`язковою умовою для виконання його службових обов`язків, пов`язаних з управлінням транспортним засобом, особу обвинуваченого, а тому приходить до висновку про можливість не призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Саме таке покарання буде відповідати вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Судові витрати у справі, пов`язані із залученням експерта для проведення судової інженерно-транспортної експертизи в сумі 1186,44 грн. слід стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави.
Керуючись ст. ст.323,324 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Згідно п. п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави судові витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судової інженерно-транспортної експертизи в сумі 1186,44 грн.
Речовий доказ по справі:
- DAF CF 250», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який повернуто на відповідальне зберігання директору ЛСКАП «Луцькспецкомунтранс», залишити ЛСКАП «Луцькспецкомунтранс».
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1