В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"11" січня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011285 від 12 серпня 2017 року, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. м. Нікополя, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.04.2007 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст.186, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 122 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 24.12.2007 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 19.04.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст.309, ст. 395 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;
- 13.05.2014 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;
- 23.09.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 395, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;
- 03.03.2015 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 30.12.2016 року по відбуттю строку покарання;

- 28.09.2017 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 12.08.2017 приблизно о 14:00 год. перебуваючи у дворі біля житлового будинку АДРЕСА_2 , будучи раніше судимий за вчинення корисливих злочинів умисно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, поєднуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , що виразилось у нанесенні 1 удару кулаком правої руки в область обличчя та поваленні її на землю з подальшим нанесенням декілька ударів ногами по різним частинам тіла, відкрито викрав майно ОСОБА_8 а саме, жіночу сумочку вартістю 500 грн.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 з місця події втік, відкрито викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 500 грн.

Крім того, 12.08.2017 приблизно о 14:30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи біля житлового будинку по вул. Сверстюка, 8 в м. Києві, звернув увагу на раніше незнайому громадянку ОСОБА_4 . В цей час у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством небезпечним для здоров`я особи, а саме майном потерпілої ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння майном, що належить потерпілій ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ОСОБА_6 , з метою подолання опору з боку потерпілої, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_4 , що є небезпечним для здоров`я потерпілої. Після того, як остання впала, ОСОБА_6 , зірвав з її шиї золотий ланцюжок з хрестиком.
Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 з місця події втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, при цьому завдавши потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я, у вигляді: закритої травми лицьового черепу: забійна наскрізна рана верхньої губи зліва, перелом верхньої щелепи по типу Ле Фор І.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе визнав повністю та показав суду, що 12.08.2017 року о 14 годині 00 хвилин перебуваючи по вул. Р.Окіпної, буд. 1-а в м. Києві побачив потерпілу ОСОБА_8 , у якої була жіноча сумка, після чого у нього виник умисел на викрадення сумки. Наздогнавши потерпілу він наніс правою рукою удар в обличчя потерпілої, після чого забрав сумку та зник. Крім того, через короткий проміжок часу перебуваючи біля будинку 8 по вул. Сверстюка в м. Києві побачив потерпілу ОСОБА_4 , після чого він вирішив здійснити напад на останню з метою заволодіння її золотого ланцюжка та хрестика. Він підбіг до ОСОБА_4 наніс правою рукою удар в область обличчя потерпілої, після того, як та впала, він зірвав ланцюжок з хрестиком з її шиї. Обвинувачений запевнив суд, що в скоєному щиро розкаюється. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 визнав в повному обсязі.
Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, даних висновку судової експертизи, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.
Винність ОСОБА_6 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчинений повторно; кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 187 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 суд визнає щире каяття у вчиненому.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлені.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 неможливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає за необхідне призначити останньому покарання, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів з урахуванням положень ст. 102- 103 КК України у вигляді позбавлення волі, яке він з врахуванням особи, тяжкості та конкретних обставин (наслідків) вчиненого злочину має відбувати в ізоляції від суспільства.
Підстав для застосування ст.69, ст.75 КК України суд не вбачає.

Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив злочин, за який засуджується по даній справі до постановлення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 28.09.2017 року, остаточне покарання ОСОБА_6 слід призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Згідно ст.124 КПК України з ОСОБА_6 підлягають стягненню процесуальні витрати на проведення експертизи у справі.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому термін його попереднього ув`язнення, а саме з 12.08.2017 року по день набрання вироком законної сили.

Цивільний позов, заявлений по справі потерпілою ОСОБА_4 про відшкодування завданої злочином на її користь матеріальної шкоди у розмірі 10 000 гривень 00 копійок та моральної шкоди у розмірі 8 000 гривень 00 копійок підлягає задоволенню повністю, з урахуванням характеру позовних вимог, характеру дій ОСОБА_6 , який спричинив матеріальну шкоду потерпілій, як такий, що визнаний у повному обсязі обвинуваченим та знайшов підтвердження в судовому засіданні.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 187 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 28.09.2017 року у виді 2 (двох) років позбавлення волі більш суворим за цим вироком, та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без зміни до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 12.08.2017 року.
Згідно ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення з 12.08.2017 року по день набрання вироком законної сили.
Речові докази по справі: жіночу сумку, яка передана потерпілій ОСОБА_8 на зберігання під розписку слід залишити у володінні та розпорядженні останньої.

Речові докази по справі: золотий ланцюжок та золотий хрестик, які передані потерпілій ОСОБА_4 на зберігання під розписку слід залишити у володінні та розпорядженні останньої.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 2070 грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 10 000 гривень та моральну шкоду в сумі 8 000 грн.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Суддя: