Дата документу 30.11.2017
Справа № 334/6570/16-к
Провадження № 1-кп/334/496/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі кримінальне провадження №0001788 від 10.06.2016, №0005452 від 03.09.2016р. відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
На розгляді Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, і щодо якого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки вважає, що підстави для застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні. Вказує, що за весь час судового розгляду сторона обвинувачення не надала жодних доказів його винуватості, а ризики, які існували при обранні запобіжного, на теперішній час повністю зникли. Вплив на потерпілих неможливий, оскільки вони вже допитані, більшість свідків також допитана,а на інших вплив неможливий з об`єктивних причин. Переховуватися від суду наміру не має, оскільки заінтересований у розгляді справи. Наявність прописки у м. Запоріжжі, наявність у паспорті відмітки про одруження, позитивна характеристика з місця проживання дають підстави для висновку про можливість змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобу електронного контролю.

Захисник обвинуваченого підтримала його клопотання та просила задовольнити з наведених підстав.

Прокурор проти клопотання заперечував, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не перестали існувати, а більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для їх запобігання.

Розглянувши доводи клопотання, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2016р. у кримінальному провадженні №0005452 від 03.09.2016р. обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2016р. у кримінальному провадженні №0005452 від 03.09.2016р. обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.11.2016р.

Під час розгляду Хортицьким районним судом м. Запоріжжя кримінального провадження №0001788 від 10.06.2016р. відносно ОСОБА_5 ухвалою від 03.11.2016р. обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчився 01.01.2017р. Дане кримінальне провадження надійшло на розгляд Ленінського районного суду м. Запоріжжя і об`єднане в одне провадження з кримінальним провадження №0005452 від 03.09.2016р.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2016 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено термін дії запобіжного заходу до 17.02.2017р. В подальшому протягом судового розгляду даного кримінального провадження суд у відповідності до вимог ст. 331 КПК України продовжував дію запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Так, відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд, незалежно від наявності клопотань, зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою суду від 30.10.2017р. продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на шістдесят днів до 28 грудня 2017 року.

При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою і продовженні строку його дії судом приймалося до уваги, що ОСОБА_5 раніше судимий, є особою, яка обвинувачується у скоєні тяжкого злочину, не має джерела постійного доходу і міцних соціальних зв`язків, що дає достатні підстави вважати, що він може ухилятися від суду, а також впливати на потерпілих та свідків, чим перешкоджати кримінальному провадженню, скоїти інші правопорушення. За наявності зазначених ризиків, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, суд дійшов висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для їх запобігання.

Посилання обвинуваченого у клопотанні про зміну запобіжного заходу на відсутність доказів його вини суд оцінює критично, оскільки такі докази оцінюються судом у нарадчій кімнаті, а при вирішенні питання продовження строку дії запобіжного заходу судом перевіряється наявність або відсутність обставин, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

На думку суду, станом на 30.11.2017р. продовжують існувати ризики того, ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, чим перешкоджати кримінальному провадженню.

Такий висновок ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 раніше засуджений, обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, вину не визнає, наразі триває дослідження доказів у кримінальному провадженні. Обвинувачений не має постійного місця роботи, іншого джерела доходу. Крім наявності зазначених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд оцінює в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, наявність судимостей. Зокрема, ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів, обвинувачується у тяжких злочинах, вчинених в період іспитового строку за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2015р., яким ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

Наявність постійного місця проживання, де згідно минулих пояснень обвинуваченого проживають інші особи за договором найму, позитивна характеристика з цього місця проживання, можливість обвинуваченого проживати за місцем мешкання його батьків, не спростовують висновку суду, оскільки встановлені ризики не зменшилися і є дійсними, запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , даним про особу обвинуваченого, що виключає можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1