АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №635/5705/17-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/737/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: Закон України «Про амністію у 2016 році»

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова матеріали провадження № 11кп/790/737/18 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою в задоволенні подання державної установи «Темнівська виправна колонія №100» про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Щастя Жовтневого району м. Луганська, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

- 06.05.1993 року Артемівським районним судом м. Луганська за ч.2 ст.141 КК України (в редакції від 1960 року), із застосування ст.43 КК України (в редакції від 1960 року), на 3 роки позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

- 05.05.1995 року Новоайдарського районного суду Луганської області за ч.2 ст.140 КК України (в редакції від 1960 року), із застосуванням ст.43 КК України (в редакції від 1960 року), на 3 роки позбавлення волі. Звільнений 13 грудня 1997 року за відбуттям строку покарання;

- 27.05.1999 року Новоайдарського районного суду Луганської області за ч.3 ст.140 КК України (в редакції від 1960 року) на 3 роки позбавлення волі. Звільнений 09.03.2002 року за відбуттям строку покарання;

- 29.10.2002 року Каменнобродського районного суду м. Луганська за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 02.03.2004 року за відбуттям строку покарання;

- 10.10.2003 року Артемівським районним судом м. Луганська за ст.395 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 02.03.2004 року з відбуттям строку покарання;

- 04.08.2005 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, ч.1 ст.309 КК України, із застосуванням ст.70 КК України, на 2 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? майна;

- 03.02.2006 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 14.10.2008 року за відбуттям строку покарання;

- 23.08.2011 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ч.2 ст.185 КК України на 6 місяців арешту. Звільнений 27.12.2011 року за відбуттям строку покарання;

- 08.07.2016 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ч.2 ст.190 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 20.03.2017 року іспитовий строк скасовано, на підставі ч.2 ст.78 КК України, направлений в місця позбавлення волі для відбування покарання у виді 1 року позбавлення волі,-

відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 має більше двох непогашених судимостей за умисні тяжкі злочини, що згідно положень п.«в» ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» унеможливлює застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати і звільнити його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» посилаючись на те, що його судимості за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 03.02.2006 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України та за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 23.08.2011 року, погашені, а тому він підпадає під дії Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора про відсутність підстав для застосування до засудженого акту амністії, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до пункту «в» ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимостей за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Згідно матеріалів провадження ОСОБА_7 має дві непогашених судимості за вчинення умисних злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України та ч.3 ст.185 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких.

За таких обставин положення п.«в» ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» унеможливлюють застосування до ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Не підлягає засуджений звільненню від відбування покарання і на підставі індивідуальної амністії, оскільки такого закону щодо ОСОБА_7 не приймалося.

Посилання засудженого на те, що його судимості за ч.2 ст.307, ч.3 ст.185 КК України погашені є необґрунтованими.

Відповідно до п.8 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаютьсяособи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Відповідно до ч.5 ст.90 КК України якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останній злочин.
З матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_7 засуджений 04.08.2005 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, ч.1 ст.309 КК України, із застосуванням ст.70 КК України, на 2 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? майна, 03.02.2006 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 14.10.2008 року за відбуттям строку покарання.

27 березня 2016 року ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.190 КК України, за яке був засуджений вироком Новоайдарським районним судом Луганської області від 08 липня 2016 року.

Таким чином строк погашення судимості переривався і почав обчислюватися заново.
З огляду на наведене ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою, а підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги засудженого, відсутні.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2017 року про відмову в застосуванні до ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: