Провадження №11-сс/772/625/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5

розглянув «31» жовтня 2017 року у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м.Севастополь АР Крим
раніше не судимого:

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 410 КК України.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурорів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9
захисника адвоката: ОСОБА_10
за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_10 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.10.2017 року, -
В С Т А Н О В И В:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .
Клопотання мотивовано тим, що військовою прокуратурою Вінницького гарнізону проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000135 від 10 серпня 2017 року за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 410 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що прапорщик ОСОБА_7 перебуваючи на посаді техніка відділення телекомунікаційних мереж відділу телекомунікаційних систем інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 58, 59, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Військової присяги, 18 серпня 2017 року близько 20 год. 52 хв. діючи умисно, з корисливих мотивів, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, будучи повністю обізнаним щодо правил та порядку поводження, обліку та зберігання бойових припасів у військових частинах, установах та організаціях, без передбаченого законом дозволу, перебуваючи у власному автомобілі ВАЗ 217230 д.н.з. НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 , збув громадянину ОСОБА_11 частину наявних боєприпасів, а саме: 29 набоїв калібру 5.45х39 мм за ціною 750 грн., які відповідно до висновку експерта від 04.10.2017 №400 є бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї, калібру 5,45х39 мм, зразку 1974 року, придатними до стрільби та виготовлені в м. Луганськ в 1999 році, обумовивши з останнім збут решти наявних у нього боєприпасів та бойового вибухового пристрою, та в подальшому продовжуючи свою злочинну діяльність 17 жовтня 2017 року близько 20 год. 40 хв. прапорщик ОСОБА_7 , діючи умисно з тих же мотивів та метою, без передбаченого законом дозволу, перебуваючи у власному автомобілі ВАЗ 217230 д.н.з. НОМЕР_2 по АДРЕСА_2 , збув громадянину ОСОБА_11 решту наявних боєприпасів, а саме: 266 набов калібру 5.45х39 мм та саморобний вибуховий пристрій з технічним вибуховим пакетом за ціною 5300 грн.
Крім того, прапорщик ОСОБА_7 , під час дії особливого періоду, перебуваючи на посаді техніка відділення телекомунікаційних мереж відділу телекомунікаційних систем інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 , будучи військовою службовою особою обізнаною про порядок обліку та використання боєприпасів, а також вибухових речовин у військових частинах Збройних Сил України, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 58, 59, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Військової присяги, в один з днів наприкінці травня 2017 року, у вечірній час, в с.Гущинці Вінницької області, отримав від трьох чоловіків, які з їх слів є військовослужбовцями, в якості плати за те, що він їх привіз з м. Вінниця до с. Гущинці, поліетиленову пляшку наповнену набоями калібру 5.45х39 мм в кількості 266 штук, окрему одну пачку набоїв цього ж калібру та технічний вибуховий пакет, які він розуміючи, що останні є військовим майном та незаконно перебувають поза межами військової частини, привласнив, отримавши у такий спосіб можливість розпоряджатися ними на власний розсуд без будь-яких перешкод, що і зробив.
17 жовтня 2017 року о 20 год. 44 хв. під час вчинення злочину громадянина ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.10.2017 року клопотання старшого слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 задоволено. Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, ,з 20.44 год. 17.10.2017 року до 20.44 год. 15.12.2017 рік.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_10 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19.10.2017 року та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Мотивуючи свої вимоги тим, що судом першої інстанції не взято до уваги усі пом`якшуючі обставини, а саме те, що її підзахисний вину визнав повністю, щиро розкаявся, має постійне місце проживання та прописки, на його утриманні знаходиться мати пенсіонерка та малолітні діти.
Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_10 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляційну скаргу і просила її задовольнити, прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які заперечили проти апеляційної скарги адвоката та вважають обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою законним і обґрунтованим, перевіривши судові матеріали, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та обсудивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: «Кожен має право на особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення».
Суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст.194 КПК України, належним чином мотивував свій висновок та обґрунтовано прийняв рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 навівши переконливі мотиви про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, врахувавши всі обставини провадження по якому ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого військового кримінального правопорушення та злочину проти громадської безпеки, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, особу підозрюваного, а також врахував суспільний резонанс дій ОСОБА_7 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.
Такі висновки суду в повній мірі відповідають вимогам ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК, що регулюють порядок вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В ході апеляційного розгляду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не здобуто, тому обраний відносно ОСОБА_7 судом першої інстанції запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає меті застосування запобіжного заходу, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам, визначеним ч.1 ст.177 КПК.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при обранні запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 дотримано норми чинного КПК, підстав для зміни, скасування оскаржуваної ухвали суду не має.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , строком на 60 днів, з 20.44 год. 17.10.2017 року до 20.44 год. 15.12.2017 року, - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4