ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/643/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2018 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0009418 від 30.08.2017 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берестя, Дубровицького району, Рівненської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (приватний будинок), без постійного місця проживання у м. Києві, раніше не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.08.2017 близько 12 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля приміщення загальноосвітній школи І-ІІІ ступенів № 266, яка розташована за адресою: місто Київ, вулиця Вербицького, будинок № 14-Г, побачив на території вказаного навчального закладу металеву 3-х секційну батарею, яка належить управлінню освіти Дарницького району м. Києва. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих спонукань, маючи на меті незаконне збагачення ОСОБА_4 зайшов на територію загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 266, що за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, буд. 14-Г, взяв дану металеву 3-х секційну батарею, вартістю 150 гривень 00 копійок, яка належить управлінню освіти Дарницького району м. Києва та поклав її на візок, який був у нього з собою. Після цього ОСОБА_4 почав виходити з території даної загальноосвітньої школи І- ІІІ ступенів № 266.
У подальшому дії ОСОБА_4 були помічені співробітниками вказаного освітнього закладу, які почали наздоганяти ОСОБА_4 та вимагати від нього зупинитись. ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії помічені та почали носити відкритий характер, спробував втекти з викраденим майном, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий персоналом загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 266.
Таким чином ОСОБА_4 здійснив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, визнав повністю і пояснив, що дійсно 29.08.2017 близько 12 годин 00 хвилин, помітив на території школи № 266 за адресою: місто Київ, вулиця Вербицького, № 14-Г металеву 3-х секційну батарею, Маючи на меті викрасти цю батарею, він зайшов на територію школи, взяв дану батарею, поклав її на візок, після чого почав виходити з території школи, проте, почувши крик працівників школи які вимагали повернути батарею, намагався втекти, але був затриманий персоналом школи. Вартості вилученого майна не оспорював. У скоєному щиро покаявся.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно з ч.3 ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, на обліку у лікарів-психіатра та нарколога не перебуває.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, розмір матеріальної шкоди, спричиненої злочином, яка усунена шляхом повернення викраденого майна, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді громадських робіт.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, суд вважає, що запобіжний захід щодо обвинуваченого у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд,

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України та призначити покарання - 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Речові докази:
-металеву 3-х секційну батарею, яка знаходяться на відповідальному зберіганні у представника ОСОБА_5 - повернути за належністю управлінню освіти Дарницького району м. Києва.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1