Справа № 186/194/18
Провадження № 1-кс/0186/43/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2018 року слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
за участю: слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську клопотання слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, погоджене прокурором Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000648 від 18 грудня 2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Першотравенська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, невійськовозобов`язаного, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23 серпня 2017 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 850 гривень;

- 15 січня 2018 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком один рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 внесеним в рамках кримінального провадження № 0000648 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Згідно клопотання слідчого, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою збуту, та їх незаконний збут, при невстановлених слідством обставинах незаконно придбав психотропну речовину «метамфітамін», незаконно зберігав її при собі, з метою подальшого незаконного збуту серед мешканців м.Першотравенська, Дніпропетровської області.

23 лютого 2018 року близько 14 години 50 хвилин ОСОБА_6 , з метою отримання прибутку, як основного джерела існування, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 незаконно збув продав ОСОБА_7 , який проводив оперативну закупку спіп-пакет з психотропною речовиною «метамфітамін» за 200 гривень, отримавши за його продаж прибуток.

Далі, 23 лютого 2018 року о 15 годині 08 хвилин ОСОБА_7 після придбання психотропної речовини «метамфітамін» відійшов від будинку АДРЕСА_2 та попрямував до Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, де добровільно видав співробітникам поліції в присутності двох понятих сліп-пакет частково заповнений речовиною білого кольору.

Таким чином, 23 лютого 2018 року ОСОБА_6 , з метою отримання наживи від незаконного продажу психотропної речовини «метамфітамін», незаконно збув оперативному закупнику ОСОБА_7 психотропну речовину обіг якої обмежено «метамфітамін», отримаши від продажу зазначеної психотропної речовини прибуток в розмірі 200 гривень, тим самим порушивши вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» і Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» з внесеними до них змінами.

Окрім цього, 23 лютого 2018 року відповідно до ухвали слідчого судді Першотравенського міського суду №186/194/18 від 23 лютого 2018 року в квартирі АДРЕСА_3 , в якій мешкає ОСОБА_6 , було проведено обшук, під час якого в останнього було виявлено та вилучено п`ять сліп-пакетів з психотропною речовиною «метамфітамін», які ОСОБА_6 незаконно придбав при невстановлених слідством обставинах та незаконно зберігав при собі з метою подальшого незаконного збуту.

Тобто ОСОБА_6 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини, вчиненому особою, яка вчиняла один із злочинів, передбачених ст.ст.308-310, 312,314,315,317 КК України.

24 лютого 2018 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Підозра ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, серед яких:

- покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які 23 лютого 2018 року були присутні в якості понятих при проведенні оперативної закупки психотропної речовини у ОСОБА_6 та підтверджують факт збуту останнім психотропної речовини;

- протокол огляду покупця та грошових купюр від 23 лютого 2018 року, який підтверджує факт видачі грошових коштів для проведення оперативної закупки у ОСОБА_6 ;

-протокол оперативної закупки від 23 лютого 2018 року, який підтверджує факт придбання за 200 гривень ОСОБА_7 у ОСОБА_6 сліп-пакету з кристалічною речовиною білого кольору;

-протокол проведення обшуку від 23 лютого 2018 року за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 9800 гривень та 50 гривень серії УЛ №0552476 які були попередньо вручені оперативному закупнику ОСОБА_7 , також було виявлено пакет з під кофейного напою, з розсипчастою, подрібненою речовиною темно-зеленого кольору. Крім цього під час обшуку особи, а саме ОСОБА_6 , виявлено та вилучено п`ять сліп-пакетів частково заповнених кристалічною речовиною білого кольору.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше судимий і вчинив у період іспитового строку тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, дає підстави вважати, що під загрозою застосування до нього суворого покарання у разі доведеності його вини у вигляді позбавлення волі, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знаходячись на свободі може перешкоджати кримінальному провадженню, у якому він підозрюється, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а саме осіб, які були присутні в якості понятих під час проведення обшуку за місцем його мешкання, може вплинути на них з метою схиляння їх до зміни показів та відмови від показів. Враховуючи також той факт, що ОСОБА_6 раніше був неодноразово судимий за незаконне зберігання психотропних речовин, є наркозалежною особою, схильний до вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, зокрема до незаконного виготовлення, придбання та зберігання психотропних речовин, що є підставами вважати, що ОСОБА_6 може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з обігом наркотичних засобів.

Слідчий зазначає, що при зазначених обставинах існує наявність ризиків, передбачених п.п.1,5ч.1ст.177 КПК України: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Ризик, передбачений п.1ч.1ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що у підозрюваного ОСОБА_6 відсутні будь-які соціальні зв`язки на території м.Першотравенська, також він ніде не працює, є наркозалежним у зв`язку з чим ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, після повідомлення йому про підозру у вчиненні тяжкого злочину, який вчинено в період іспитового строку, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 неодноразово судимий і в період іспитового строку вчинив злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів. Таким чином ОСОБА_6 схильний до вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, на шлях виправлення не став, і маючи незняту та не погашену судимість, у період іспитового строку вчинив новий злочин. У зв`язку з чим існує загроза, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання та прохали суд обрати відносно підозрюваного міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник- адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що в ході досудового розслідування в процесі виконання слідчим обшуку було порушено право підозрюваного на захист, а саме обшук було проведено за відсутності захисника про необхідність якого було заявлено ОСОБА_6 , також захисник вважала неналежними доказами протокол огляду покупця та грошових купюр від 23 лютого 2018 року та протокол оперативної закупки від 23 лютого 2018 року, у зв`язку з тим, що дані протоколи викладені лише в письмовому вигляді та не містять відеозапису Крім того захисник та підозрюваний прохали обрати відносно ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт чи заставу, мотивуючи це тим, що підозрюваний має батьків, похилого віку, які потребують його допомоги, позитивно характеризується на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та має постійне місце реєстрації. В задоволенні ж клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прохали відмовити.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засідання надала ОСОБА_6 , який доводиться їй сином, позитивну характеристику. Повідомила, що підозрюваний щоденно допомагає їй у вирішенні дрібних побутових питань, так як вона потребує його допомоги. Крім того зазначила, що з осені 2017 року ОСОБА_6 не працює, гроші на життя йому надає вона з чоловіком.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшла до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14 березня 1984 року у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Враховуючи викладене слідчий суддя приходить до висновку що на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати питання про винуватість підозрюваного, а тому не вдається до аналізу доводів захисника щодо належності та допустимості зібраних органом слідства доказів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи поданого клопотання в цій частині є обґрунтованими, а заявлений ризик об`єктивно існує, так ОСОБА_6 , знаходячись на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, скоєного ним в період іспитового терміну за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15 січня 2018 року..

Оскільки підтверджень того, що підозрюваний ухилявся від явки до органів слідства, суду не представлено, то суд вважає, що твердження про ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування є безпідставними й мають форму припущень та висловлені у вигляді ймовірності.

Посилання сторони захисту на недоведеність провини підозрюваного у скоєнні вищезазначеного злочину, тобто безпідставність підозри, є неприйнятним, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування, і на даному етапі провадження суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

На підставі досліджених в судовому засіданні матеріалів слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_6 в скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом оперативної закупки від 23 лютого 2018 року, яким підтверджується факт придбання ОСОБА_7 у ОСОБА_6 сліп пакету з речовиною білого кольору; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 23 лютого 2018 року, якими підтверджується факт видачі ОСОБА_7 сліп-пакета з речовиною білого кольору, яку останній придбав у ОСОБА_6 ; протоколом обшуку від 23 лютого 2018 року та відеозаписом до нього, згідно якого з гаманця ОСОБА_6 було вилучено купюру номіналом 50 гривень серії УЛ №0552476, яка відповідно до протоколу огляду та грошових купюр від 23 лютого 2018 року була надана ОСОБА_7 для проведення оперативної закупки психотропної речовини «метамфітаміну».

У відповідності до вимог ст.178 КПК України слідчий суддя враховує вагомість доказів обґрунтованості підозри, тяжкість покарання за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, вік та стан здоров`я ОСОБА_6 , який є працездатним, не перебуває на диспансерному обліку у медичному закладі, відсутність у нього утриманців, раніше судимого за злочини пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин.

Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Враховуючи дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_6 , зазначені вище, а також той факт, що він підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення в період іспитового строку за вироком Першотравенського міського суду від 15 січня 2018 року, приходжу до висновку, що дійсно існує ризик вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушеннь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Врахувавши дійсні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за дійсні доводи слідчого та прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти спробам підозрюваного скоєнню інших кримінальним правопорушень.

Зазначені висновки засновані перед усім на тому, що підозрюваний ОСОБА_6 відповідно до даного клопотання обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, вважаю за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_6 , хоча й має місце реєстрації, але за даною адресою постійно не проживає та є обґрунтована підозра вважати, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ч. 3 ст.183 КПК України, відповідно до яких при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, відповідно до якої слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Такою сумою застави визначаю вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 140960 гривень 00 копійок, що буде достатньо для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

Враховуючи характеризуючі дані підозрюваного, те, що він, раніше судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює і не має самостійного та постійного джерела доходу, тобто в нього відсутні засоби для існування, не зайнятий суспільно - корисною діяльністю, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх осіб, тобто в нього відсутні сталі соціальні зв`язки, і, перебуваючи на свободі, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з моменту фактичного затримання.

У ході розгляду клопотання про застосування міри запобіжного заходу було встановлено, що ОСОБА_6 було затримано працівниками поліції (обмежено його право на пересування) раніше чим зазначено в протоколі затримання, тобто о 16 годині 10 хвилин 23 лютого 2018 року, а тому саме з цього часу необхідно рахувати строк запобіжного заходу.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.183, п.1 ч.5 ст.182 КПК України, слідчий суддя вважає на необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України. Враховуючи вищенаведене, а також те, що кримінальне правопорушення в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 ,передбачає отримання грошових коштів та є тяжким злочином, відповідно до ст.12 КК України, приходжу до висновку про необхідність встановлення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140960,00 гривен, яка не є завідомо непомірною для нього, з покладанням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-184, 186-187, 193-194, 196-197, 369-372, 376, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000377 від 18 грудня 2017 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.
Строк запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 16 години 10 хвилин 23 лютого 2018 року до 16 години 10 хвилин 23 квітня 2018 року.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.
Визначити заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 140960 (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У випадку внесення застави, вважати, що до ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатись із міста Першотравенська, Дніпропетровської області, за місцем реєстрації, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, прибувати до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження за першою вимогою.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .