УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2016 року Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління Служби безпеки України,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга гр. ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).

На обґрунтування скарги заявник зазначив, що він 26.08.2016 звернувся до Голови Служби безпеки України з заявою про вчинення гр. ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 2583 КК України, оскільки, на думку заявника, під виглядом батальйону територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вказаною особою фактично створена терористична організація.

У подальшому - 29.08.2016 заявник, відвідавши приймальну громадян СБ України, дізнався, що на порушення ст. 214 КПК України відомості до ЄРДР не внесені. У зв`язку з цим він був вимушений того ж дня подати заяву з вимогою надати йому повідомлення про реєстрацію кримінального правопорушення та початок досудового розслідування.

Однак, на день подання скарги відомості про кримінальне правопорушення за його заявою від 26.08.2016 до ЄРДР не внесені.

Вказане заявник вважав бездіяльністю, у зв`язку з цим просив слідчого суддю покласти на уповноважену особу ГСУ СБ України обов`язок внести до ЄРДР відомості про вчинене кримінальне правопорушення за вищезазначеною статтею Кримінального кодексу України.

У судове засідання слідчий ГСУ СБ України не прибув. Заступник начальника ГСУ СБ України ОСОБА_5 заявою від 08.09.2016 № 6/6320 просив розглянути скаргу без участі представника СБ України. Крім того проінформував про наслідки розгляду звернення ОСОБА_3 , зазначивши, що законність дій гр. ОСОБА_4 , як командира НОМЕР_1 батальйону територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », досліджується слідчими Генеральної прокуратури України у відповідному кримінальному провадженні.

Посилаючись на те, що звернення ОСОБА_3 не містила відомостей про кримінальні правопорушення, досудове розслідування яких здійснюється слідчими органів безпеки, керівник органу досудового розслідування повідомив, що вказана заява направлена до Головного управління нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Генеральної прокуратури України.

Враховуючи положення ч. 3 ст.306 КПК, якою передбачено, що неприбуття належним чином повідомленого слідчого не є перешкодою для розгляду скарг даної категорії, слідчий суддя вважав за можливе провести розгляд скарги за відсутності представника органу досудового розслідування.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_3 наполягав на задоволенні його скарги, спростовуючи викладені у вищевказаному листі доводи тим, що наведені ним факти у жодному кримінальному провадженні не досліджуються. Відповідно до витягу з ЄРДР досудове розслідування у кримінальному провадженні № 220 160 000 000 002 04 за ч. 1 ст. 364 КК України здійснювалось за фактом перешкоджання розкриттю злочинів службовими особами Головної військової прокуратури України, дана справа не стосується обставин, про які ОСОБА_3 зазначив у своїй заяві від 26.08.2016. Просив взяти до уваги, що досудове розслідування у злочинах за ст. 258 3 КК України віднесенодо підслідності слідчих органів безпеки України.

Також заявник вимагав зобов`язати відповідальну особу ГСУ СБ України надати йому повідомлення про внесення відомостей до ЄРДР та про початок розслідування.

Слідчий суддя, заслухавши доводи заявника, дослідивши скаргу та копії поданих ОСОБА_3 до СБ України заяв про вчинене кримінальне правопорушення, інформацію керівника органу досудового розслідування, дійшов висновку про таке.

Статтею 2 КПК визначені завдання кримінального судочинства, якими, зокрема, є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень; забезпечення розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності. Також завданням кримінального провадження визначена необхідність застосування до кожного його учасника належної правової процедури.

Реалізація вказаних завдань здійснюється, з-поміж іншого, шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів та осіб з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Зазначене право породжує передбачений ст. 214 КПК обов`язок органів досудового розслідування своєчасно відреагувати на такі звернення у передбачений законом спосіб, тобто відповідно до встановленого процесуальним законом порядку.

У силу ч.1 ст.9 КПК на слідчого, керівника органу досудового розслідування покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК слідчий у строк, що не перевищує 24 годин після подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно з положеннями ч.2 зазначеної статті досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

З поданої скарги витікає, що гр. ОСОБА_3 у своїй заяві від 26.08.2016 свідомо повідомив орган досудового розслідування про кримінальне правопорушення, навів відомі йому обставини злочину, надав йому власну кримінально-правову оцінку за ст.258 3 КК, зазначив про причетність до вчинення даного злочину певної особи.

Лист заступника начальника ГСУ СБ України від 08.09.2016 № 6/6320 свідчить, що заява вказаним органом досудового розслідування отримана.

Дана обставина зобов`язувала уповноважених службових осіб ГСУ СБ України внести передбачені законом відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Доводи керівника органу досудового розслідування про непідслідність ГСУ СБ України даного правопорушення не ґрунтуються на законі, оскільки ч.2 ст.216 КПК прямо визначено, що досудове розслідування злочинів, передбачених ст. 2583 КК, здійснюється слідчими органів безпеки.

Попри визначений кримінальним процесуальним законом обов`язок розпочати досудове розслідування, у ході якого прийняти заходи щодо виявлення усіх необхідних складових кримінального правопорушення, зібрати належні та допустимі докази на підтвердження або спростування припущення заявника щодо наявності в діях певних осіб складу кримінального правопорушення за ст. 2583 КК, заява без внесення відомостей до ЄРДР направлена до іншого органу.

Вказані дії суперечать як принципу законності, так і положенням ч.5 ст.214 КПК, яка визнає за достатнє для початку досудового розслідування повідомлення даних, які лише можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.2.1 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань облік кримінальних правопорушень, у т.ч. за заявами, які надійшли до слідчого, здійснюється за дорученням керівника органу досудового розслідування шляхом внесення до ЄРДР відомостей, визначених ч.5 ст.214 КПК.

Ухилення від виконання вказаного обов`язку свідчить про бездіяльність відповідної службової особи.

У силу положень ч. 2 ст. 60 КПК заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття та реєстрацію.

Під час досудового розслідування відповідно до положень ч.1 ст.303 КПК України заявником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Приймаючи до уваги, що із скаргою до суду звернулась особа, якій надано відповідне право, викладені заявником обставини свідчать про протиправну бездіяльність керівника органу досудового розслідування, скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Заявник також просив визнати бездіяльність особи, уповноваженої на внесення відомостей до ЄРДР. Дану вимогу слідчий суддя сприймає як прохання встановити саме факт бездіяльності.

У той же час, частиною 2 статті 307 КПК визначений вичерпний перелік рішень, які слідчий суддя має право прийняти за наслідками розгляду скарг під час досудового розслідування, вказаною процесуальною нормою до компетенції слідчого судді не віднесене окреме встановлення факту бездіяльності слідчого та/або прокурора.

Дана обставина унеможливлює позитивне вирішення скарги у цій частині.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 60, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати начальника Головного слідчого управління Служби безпеки України:

-внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, вчинене гр. ОСОБА_4 за ст. 2583 КК України, відповідно до заяви ОСОБА_3 від 26.08.2016;

-надати ОСОБА_3 документ, що підтверджує реєстрацію відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 15.09.2016 о 08.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1