печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу заявника ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 11 вересня 2017 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000286 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України,

В С Т А Н О В И В :
25 вересня 2017 року до слідчого судді надійшла скарга заявника ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 11 вересня 2017 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000286 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Скарга мотивна тим, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення, який є предметом досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000286, ОСОБА_3 заподіяно моральної шкоди в розмірі 76 800 грн. 00 коп., що стверджується висновком спеціаліста №1-20/02 від 20.02.2017р., у зв`язку з чим він звернувся до слідчого із заявою про залучення його потерпілим. Проте слідчий виніс постанову про відмову у визнанні потерпілим, у зв`язку з чим заявник просив її скасувати.

У судовому засіданні заявник скаргу підтримав.

Слідчий до судового засідання не з`явився. Тому, слідчий суддя розглянув скаргу у його відсутність на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000286 розпочате Національним антикорупційним бюро України за заявою ОСОБА_3 від 10.03.2017р. (вх. 252/7128-00) на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29.03.2017р. №760/4988/17, котра на даний час розслідується першим слідчим відділом управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України. Предметом досудового розслідування у вказаному провадженні є порушення прав та гарантій адвокатської діяльності адвоката ОСОБА_3 , а саме проведення обшуків в приміщеннях адвоката, які на думку заявника, стали можливими внаслідок зловживання владою співробітниками Генеральної прокуратури України.

З матеріалів скарги вбачається, що до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 було надано висновок фахівця в галузі судово-психологічних досліджень ОСОБА_5 №1-20/02 від 20.02.2017 р., згідно з яким розмір моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_3 внаслідок проведення в нього обшуків співробітниками Генеральної прокуратури України та Національної поліції України складає 76 800 грн. 00коп.

В подальшому слідчим двічі постановами від 08.06.2017р. та від 12.07.2017 р. відмовлено заявнику ОСОБА_3 у визнанні останнього потерпілим у кримінальному провадженні № 0000286.

Ухвалами слідчих суддів від 26.06.2017р. у справі № 757/33743/17-к та від 03.08.2017р. у справі № 757/41839/17-к, вказані постанови слідчого скасовані .

На клопотання заявника слідчим не було вчинено процесуальну дію, передбачену ч. 2 ст. 55 КПК України, тобто не вручено заявнику ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Натомість, постановою від 11.09.2017р. слідчим знову прийнято постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000286.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

В оскаржуваній постанові слідчого від 11.09.2017р. не наведено жодних очевидних та достатніх підстав вважати, що заявнику у кримінальному провадженню ОСОБА_3 не заподіяно моральної, фізичної або майнової шкоди.

Навпаки наданий заявником ОСОБА_3 висновок спеціаліста № 1-20/02 від 20.02.2017 р., підтверджує наявність обставин заподіяння ОСОБА_3 моральної шкоди.

Враховуючи наведене, триваючу процесуальну бездіяльність слідчого та невиконання останнім вимог ч. 2 ст. 55 КПК України щодо заявника ОСОБА_3 , винесення оскаржуваної постанови з аналогічних підстав втретє, незважаючи на те, що дві попередні постанови про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілим були скасовані ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги та скасування постанови слідчого від 11.09.2017р. про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000286 та зобов`язання слідчого вчинити процесуальні дії, передбачені ч. 2 ст. 55 КПК України щодо заявника ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 303, 305-307, 309, 55 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Скаргу заявника ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 11 вересня 2017 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000286 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України задовольнити.

Скасувати старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 11 вересня 2017 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000286 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Зобов`язати слідчого Генеральної прокуратури України, уповноваженого на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000286 виконати вимоги ч. 2 ст. 55 КПК України та вручити заявнику ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1