Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/111/18
провадження № 11-кп/650/46/18
УХВАЛА
Іменем України
19 березня 2018 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Олександрівка матеріали кримінального провадження № 0000433 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, який відбуває покарання у північній виправній колонії № 90 м. Херсон та переведений на час досудового розслідування до Миколаївського СІЗО, у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Херсон, Херсонської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час перебуває в Миколаївському СІЗО, у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України,
встановив:
В провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого на 60 діб посилаючись на те, що на час розгляду справи наявні ризики передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а отже це необхідно за для запобігання їх настанню.
ОСОБА_6 та його захисник заперечили проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід вказавши в обґрунтування не доведеність заявлених прокурором ризиків.
ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання та вказав на те, що ОСОБА_6 не є настільки небезпечною особою, щоб її тримати від вартою.
Захисник ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання прокурора вказавши на необхідність залишення його без розгляду, з огляду на те, що воно не оформлено письмово та не надано учасникам за три години до розгляду. Просив замінити ОСОБА_6 запобіжний у виді тримання під вартою та більш м`який не пов`язаний із позбавленням свободи.
ОСОБА_8 до суду не з`явилася, про причини суд не повідомила, що не є перешкодою для розгляду питання про продовження строку запобіжного заходу.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які підлягають дослідженню при вирішенні вищевказаного питання, суд, реалізуючи право обвинуваченого на забезпечення періодичного контролю за законністю застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою гарантованого ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийшов до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Розгляд цього питання має відбуватися за нормами глави 18 КПК України з обґрунтуванням наявності ризиків у кримінальному провадженні та необхідності подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За змістом ч. 3 ст. 199 КПК України підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, які на час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою не зменшились.
Відповідно до обвинувального акту у кримінальному проваджені № 0000433, затвердженого прокурором 20 січня 2018 року вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України, за який, з урахуванням вимог ч.3 ст. 68 КК України, можлива відповідальність у виді позбавлення волі на строк до двох років.
Згідно ухвали слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 06.11.2017 року відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 02.01.2018 року, який згідно ухвали слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 22.12.2017 року продовжено до 04.02.2018 року, який згідно ухвали Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 29.01.2018 року було продовжено до 29.03.2018 року.
Таким чином, обвинувачений перебуває під вартою з 04.11.2017 року (що є датою його затримання згідно ухвали слідчого судді від 06.11.2018 року), що становить більше чотирьох місяців. В провадженні суду справа перебуває з 23.01.2018 року.
Відповідно до вищенаведених ухвал слідчого судді відносно обвинуваченого було обрано та продовжено строк тримання під вартою за наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які полягали у тому, що обвинувачений може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілу і свідків та вчинити нове кримінальне правопорушення.
На підтвердження наведених ризиків прокурор не надав додаткових доказів, про допит свідків або необхідність дослідження додаткових доказів не заявив.
Перевіривши наведені прокурором обставини та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про недоведеність прокурором наявності ризиків передбачених пунктами 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України на яких він наполягає.

На час проведення даного судового засідання у суду відсутні будь-які фактичні данні, отримані у передбаченому законом порядку, на підставі яких можливо встановити їх наявність.
Суду не надано доказів того, що обвинувачений переховувався від слідства або намагався переховатись до його затримання, готувався до цього або готується перебуваючи під вартою.
Так само не доведено перед судом наявності на час розгляду справи ризику щодо можливості впливу на потерпілу та свідків. Прокурор не навів обставин або доказів які б свідчили про такі наміри обвинуваченого або його схильність до цього. Прокурор не ініціював допит потерпілої з цього питання, а сама вона про це суду у підготовчому судовому засіданні не заявила.
Однак суд вважає встановленим ризик щодо можливості вчинення обвинуваченим нового злочину, що вбачається з неодноразового його засудження до покарання у виді позбавлення волі, останні з яких він відбував реально.
Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 вчинив злочин 04.11.2017 року, тобто через два місяці після звільнення з місць позбавлення волі 08.08.2017 року, що також свідчить про його схильність до вчинення нових злочинів.
Суд вважає, що наявність даного ризику в сукупності з іншими обставинами, згідно яких обвинувачений є молодою людиною, на стан здоров`я не скаржиться, не має міцних соціальних зв`язків та засобів для існування, обвинувачується у вчинені злочину за змовою з іншою особою, свідчить про наявність підстав для продовження щодо нього вищевказаного запобіжного заходу з метою запобігання зазначеному ризику.
Суду не наведено доказів, які можуть свідчити про можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, який би міг встановити адекватні обмеження та заборони необхідні для запобігання встановленому ризику.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя.
Крім того, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.
З огляду на наведене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого вчинити нові злочини, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, продовжити його дію в межах строку визначеного законом.
Доводи захисника ОСОБА_5 про невідповідність клопотання про продовження строків тримання під вартою за формою вимогам встановленим главою 18 КПК України суд визнає обґрунтованими, оскільки вимога щодо письмової форми стосується клопотання про зміну, скасування або обрання запобіжного заходу, якого подано не було.
Прокурор заявив клопотання у відповідності до ст. 350 КПК України з метою забезпечення виконання судом обов`язку передбаченого ч.3 ст. 331 КПК України, а отже воно мало бути вирішене у встановленому законом порядку після встановлення судом ризиків наявних на час розгляду справи та перевірки того, чи не зменшились ті ризики, які були судом встановлені попередньо, з урахуванням наявних доказів та наведених сторонами обставин.
Керуючись ст.ст. 176-178, 199, 331 КПК України, суд
постановив:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого задовольнити.
Строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжити на 60 діб до 17 травня 2018 року включно.
Призначити наступне судове засідання на 03 травня 2018 року о 13.00 год.
В судове засідання викликати прокурора, свідків, потерпілу, доставити обвинувачених.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1