Справа № 524/3328/17
Провадження 1-кп/524/340/17
УХВАЛА
14.12.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області
у складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження,внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000031 від 02.01.2017 року відносно вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст.. 307 ч.2, ст. 309 ч.2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

11.05.2017 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 02.01.2017 року відносно вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст.. 307 ч.2, ст. 309 ч.2 КК України.
18.10.2017 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відраховується до 16.12.2017 року включно.
У зв`язку з тим , що судовий розгляд справи відкладений на 25.01.2018 року , так як 26.12.2017 року усі особи , які тримаються під вартою будуть етаповаі із ІТТ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області до слідчого ізолятору м. Полтави , а потім етапування буде здійснюватись до м. Кременчука із м. Полтави 18.01.2018 року , а у обвинуваченого ОСОБА_6 16.12.2017 року сплине строк тримання під вартою, а по справі не допитані усі свідки та не досліджені докази , тому суд вважає у даному судовому засіданні розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою .
Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, прокурора , який вважає , що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою, оскільки ризики , передбачені ст.. 177 КПК України існують до теперішнього часу, знаходячись на волі обвинувачений може здійснювати незаконний вплив на недопитаних у судовому засіданні свідків, переховуватись від правосуддя , немає постійного джерела існування , що може привести до вчинення нових злочинів , захисника ОСОБА_5 , яка вважає , що немає ризиків , передбачених ст. 177 КПК України для продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ще на 2 місяці , так як його вина не підтверджується матеріалами кримінального провадження , показаннями свідків , він має міцні соціальні зв,язки , постійне місце проживання , на утриманні двох неповнолітніх дітей , тому вона вважає необхідно змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на домашній арешт, захисника ОСОБА_4 , який підтримує думку захисника ОСОБА_5 і вважає , що треба ОСОБА_6 змінити запобіжний захід на домашній арешт, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримує думку своїх захисників , також він не може триматись під вартою за станом здоров,я , приходить до наступних висновків:
Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов,язаний розглянути питання продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув,язнення. До спливу продовженого строку суд зобов,язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України та був продовжений за ухвалами суду.
Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 та клопотання сторони захисту обвинуваченого, щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому, суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
При цьому, суд враховує, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , віднесений відповідно до ст.12 КК України, до тяжкогота середньої тяжкості злочину, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України санкцією від 6 до до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна , за ч. 2 ст.309 КК України - від 2 до 5 років позбавлення волі, що дає достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може, з метою уникнення від покарання, впливати на свідків, які підлягають виклику до суду, уникати явки до суду, та може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Також враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за скоєні злчоині , передбачені санкціями ч. 2 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України, відсутність соціально стримуючих факторів таких як робота, тобто обвинувачений немає постійного джерела доходів , суд дійшов до висновку, щодо відсутності підстав для зміни чи скасування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також оцінка доказів у справі щодо винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень має бути надана у вироку суду.
Відтак, для запобігання вказаним ризикам, враховується суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року.
Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, - не встановлено.
У зв`язку із викладеним, на підставі ч.3 ст.331 КПК України, суд вважає, що підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу немає, обвинуваченому слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ще на 2 місяці , тобто до 11.02.2018 року, що не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод»
Керуючись ст.ст. 331 ч.3, 369 , 372 КПК України, суд , -
У Х В А Л И В:
Продовжити застосований відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.. 307 ч.2, ст. 309 ч.2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці , з 14.12.2017 року до 11.02.2018 року включно.
Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.
Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.
Головуючий суддя : ОСОБА_1