справа № 208/5424/17
провадження № 1-кп/208/571/17
УХВАЛА
27 листопада 2017 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

при вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених по кримінальному провадженню за обвинувальним актом, що надійшов до суду з Дніпродзержинської місцевої прокуратури по обвинуваченню ОСОБА_4 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та ОСОБА_6 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Під час досудового розгляду до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

ВСТАНОВИВ:
Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, від Дніпродзержинської місцевої прокуратури отримано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обвинувачених у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України

Ухвалою Заводського районного суду від 04.10.2017 року строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено до 01.12.2017 року.

У судовому засіданні прокурор висловив думку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки ризики, визначені ст.177 КПК України не зменшилися, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу немає.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечили, ОСОБА_4 має дитину, ніколи не переховувався від слідства, треба змінити запобіжний захід на більш м`який домашній арешт

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав думку захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 .

При вирішенні вказаного питання судом приймалось до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від слідства і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Так, ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання на строк до 6 років позбавлення волі, а тому, не зважаючи на всі позитивні характеристики, наведені захистом, не зважаючи на наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, рідних, суд вважає наявними ризик, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, зможе вчинити спроби переховуватись від суду, з огляду на покарання, яке йому загрожує у випадку встановлення судом його винності.

Суд заслухавши думку прокурора, обвинувачених та захисника, приймаючи до уваги, що обвинуваченому ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як взяття під варту, не зменшилися та не перестали існувати, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не має.

Керуючись ст.ст.177,178,183,197,315,316,331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24.01.2018 року.

Продовжити розгляд справи у відкритому судовому засіданні за участю учасників кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1