справа № 488/724/17
провадження № 1-кп/488/132/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.10.2017 року Корабельний районний суд м.Миколаєва

у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000152, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
30.11.2016 року в період часу з 07 годин 00 хвилин по 11 годин 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_5 , керуючись умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вікна, проник до будинку АДРЕСА_2 , який належить його матері потерпілій ОСОБА_6 , з приміщення якого таємно викрав належне потерпілій майно на загальну суму 1350 гривень., а саме: дрель «Рапід» ДШ 700Р, вартістю 500 гривень, перфоратор «EINHELL BT-RH 920 E», вартістю 850 гривень.

Після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину обвинувачений зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на зазначену вище суму.

Крім того, в січні 2017 року ОСОБА_5 , перебуваючи на території домоволодіння, належного його матері потерпілій ОСОБА_6 за вищезгаданою адресою, керуючись раптово виниклим корисливим умислом направленим на викрадення чужого майна, таємно викрав майно належне ОСОБА_6 на загальну суму 3000 гривень, а саме: металеві вироби у вигляді металевих труб, в кількості 10шт., кожна довжиною по 5 метрів, діаметром 5см, загальною кількістю 10 шт., загальною вартістю 1500 гривень; та 10 секцій паркану, кожна секція по 1.5 м, загальною вартістю 1500 гривень..

Після чого з місця вчинення злочину обвинувачений зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях свою вину визнав повністю, щиро покаявся та показав, що дійсно при вищезазначених обставинах 30.11.2016 року та в січні 2017 року таємно викрав майно, яке належить його матері.

Аналогічні показання обвинувачений дав під час проведення слідчого експерименту, що відображено у відповідному протоколі від 23.01.2017 року.

Крім показань обвинуваченого винуватість останнього у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушення правопорушень повністю підтверджується іншими дослідженими судом доказами.

З протоколу прийняття від ОСОБА_6 заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.01.2017 року вбачається, що її син ОСОБА_5 таємно з території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрав належне їй майно.

Відповідно даних протоколу огляду місця події від 17.01.2017 року та фототаблиці до нього слідує, що місцем вчинення злочину є територія домоволодіння АДРЕСА_2 .

Згідно товарного чеку ФОП ОСОБА_7 станом на 20.01.2017 року вартість дрелі «Рапід» ДШ 700Р становить 500 гривень, вартість перфоратору «EINHELL BT-RH 920 E» становить 850 гривень.

Згідно товарного чеку ПП ОСОБА_8 станом на 17.02.2017 року вартість металевої труби становить 30 гривень, металевого паркану 150 гривень.

Як вбачається із заяви ОСОБА_9 , останній добровільно видав працівникам поліції металеві вироби, у вигляді двох труб та трьох секцій паркану , які він придбав у ОСОБА_10 .

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 21.01.2017 року вбачається, що свідок ОСОБА_9 впізнав серед чотирьох осіб, зображених на фотознімках, ОСОБА_5 як особу, у якої він придбав металеві вироби.

Відповідно постанови органу досудового розслідування від 20.01.2017 року, дві металеві триби та три секції металевого паркану визнані речовими доказами по кримінальному провадженню та передані на зберігання потерпілій.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють обставини вчинення злочину та судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо даних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та кваліфікує:
- його дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднані з проникненням у житло, за ч.3 ст.185 КК України;
- його дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненні повторно, за ч.2 ст.185 КК України.
Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд бере до уваги, що він вчинив два умисних корисливих кримінальних правопорушення, одне з яких є тяжким, та дані про особу обвинуваченого, що останній раніше в силу ст.. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на обліку в ОНД з діагнозом зловживання опіоїдами та каннабіноїдами, в теперішній час проходить курс реабілітації від названої залежності. Крім того, суд враховує, що під час проведення досудового розслідування працівниками поліції потерпілій частково повернуте викрадене обвинуваченим майно.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчинених ним злочинах, та наявність у обвинуваченого тяжких хронічних захворювань.

Враховуючи фактичні обставини справи та особу обвинуваченого, з метою недопущення вчинення ОСОБА_5 нового кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкцій відповідних норм кримінального закону у виді позбавлення волі.
В той же час, приймаючи до уваги, що обвинувачений не судимий та щиро кається у вчинених ним злочинах, суд переконаний, що досягти мети виправлення обвинуваченого можливо і без ізоляції його від суспільства, тому на підставі положень ст.75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує за правилами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

- за ч. 2 ст.185 КК України у виді позбавленні волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 1 рік, та покласти на останнього на підставі ст.. 76 КК України, обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: дві металеві триби та три секції металевого паркану, що належать потерпілій, та знаходяться у неї на зберіганні залишити останній.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з особливостями, передбаченими ч. 1, ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1