МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/2484/16-к
Провадження № 1-кп/480/61/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2017 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
потерпілого ОСОБА_4 ;
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борове Верхньокаменського району Кіровської області, Росія, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 12.11.2015 Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі. Звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком тривалістю 1 рік,
у вчиненні злочинів, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -
встановив:
У провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
У судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , мотивуючи це продовженням існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник заперечували проти клопотання. Захисник ОСОБА_8 просила відмовити у задоволенні клопотання посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_6 примирився з потерпілим і виконує попередній вирок. Також, вказувала на відсутність доказів які обґрунтовують клопотання.
Захисник ОСОБА_7 також просила відмовити у задоволенні клопотання. Обвинувачений ОСОБА_5 також заперечував.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов такого.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23 червня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, строк дії якого закінчувався 21 серпня 2017 року.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 19 жовтня 2017 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, і може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує молодий вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до восьми років, те, що ОСОБА_6 раніше судимий за аналогічний злочин, за який судимість не знята і не погашена в установленому законом порядку, відсутність міцних соціальних зв`язків, які б запобігли протиправній поведінці обвинуваченого, постійного місця роботи та джерел доходу.
Крім цього, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, після постановлення попереднього вироку, і це дає підстави вважати, що ОСОБА_6 залишаючись на волі, може вчинити ще один злочин.
Також, суд враховує те, що до ОСОБА_6 раніше було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який потім ухвалою суду був скасований, у т.ч .у зв`язку з недотриманням обвинуваченим ОСОБА_6 умов застосованого запобіжного заходу.
Таким чином, докази та обставини, на які посилається прокурор дають достатні підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого і не зможе запобігти вищевказаним ризикам.
При цьому, стороною захисту не представлено суду доказів на підтвердження необхідності відмовити у задоволенні клопотання.
Наявність таких ризиків, як вплив на свідків, потерпілих та ухилення від суду прокурор не підтвердив належними доказами.
У зв`язку з викладеним суд, керуючись ст. 331 КПК України вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 , обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, доцільно продовжити ще на 60 днів.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 205, 331, 350, 369, ч. 1 ст. 370 КПК України, суд, -
постановив:
Клопотання прокурора Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 - задовольнити.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити строк тримання під вартою в Державній установі Миколаївський слідчий ізолятор до 17 грудня 2017 року до 14 години 20 хвилин.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
Суддя ОСОБА_1