Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: 01.03.2018. Зареєстровано: 02.03.2018. Забезпечено надання загального доступу: 04.03.2019.
Дата набрання законної сили: 22.02.2018
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" лютого 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001129 від 17.11.2016 року, про надання дозволу на проведення обшуку,

в с т а н о в и в:

Слідчий в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва звернувся до суду з вказаним клопотанням в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001129 від 17.11.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.3 ст.212,ч.4 ст.190 КК України.

В клопотанні зазначено, що групою осіб з числа громадян України, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 міжнародного протиправного фінансового механізму, направленого на заволодіння коштами громадян України та іноземців шляхом обману та зловживання довірою в особливо великих розмірах, їх подальше незаконне привласнення, з послідуючою легалізацією шляхом виведення за межі України через системи електронних платежів, інвестування в підконтрольний легальний бізнес, а також придбання об`єктів нерухомості, автотранспорту тощо.

Так, учасники злочинної схеми з метою реалізації своїх протиправних намірів створили підприємства «IRS» та «Electcapitak» та, в подальшому, залучили велику кількість інвесторів (громадян України та іноземців) для реалізації вказаного продукту, обіцяючи при цьому, отримання вкладниками надприбутків через незначний проміжок часу.

Висока дохідність проектів пояснюється інвесторам наявністю у розробників спеціальних навичок у сфері ІТ технологій, що дозволяє їм в подальшому (використовуючи інвестиції вкладників) отримувати надприбутки від проведення операцій купівлі/продажу певних крипто валют.

За легендою зловмисників, у випадку участі потенційного інвестора у структурі, на його комп`ютер після оплати внеску встановлюється програмне забезпечення (особистий кабінет) за допомогою якої вкладник відслідковує розмір зароблених коштів.

Крім того, зловмисниками декларується можливість отримання доходу від залучення до програми нових учасників, за що також передбачена відповідна система бонусів «реферальна винагорода». Таким чином, фактично створена «фінансова піраміда» із використанням ІТ технологій.

При цьому, на підтвердження своїх слів та для залучення більшої кількості осіб, у яких члени групи повинні заволодіти грошовими коштами, шляхом обману і зловживання довірою, на початку роботи програми в Україні, в засобах масової інформації розповсюджувалась інформація про вигідність налагодження фінансових взаємовідносин з «IRS» та «Electcapitak» та відкрито структурні частини злочинної організації, так звані «представництва», у різних регіонах України, Білорусії та Російській Федерації, які фактично не діють та не діяли.

Водночас, грошові кошти отримані зловмисниками від інвесторів на перших етапах функціонування «фінансової піраміди», скеровувалися на виплати винагороди учасникам проекту, заробітної плати персоналу, проведення корпоративних зустрічей, семінарів та ін. Коли ж прибуток від шахрайської діяльності виріс у декілька разів, зловмисники припинили виплати та привласнили отримані кошти. Починаючи з початку 2017 року виплати учасникам «IRS» фактично не здійснюються, а залучення нових учасників продовжується вже у «Electcapitak». Що також підтверджується наявними даними в соціальних мережах, де учасниками висловлюється незадоволення програмою «IRS» у зв`язку з припиненням виплат та відповідно відмічається соціальна напруга в суспільстві. Крім того, за наявними даними, президент «Electcapitak», фактично є номінальним керівником, оскільки участі в створенні продукту не приймав, жодної діяльності не здійснює, а лише рекламує «Electcapitak» в мережі Інтернет, за що отримує грошову винагороду від третіх осіб, які фактично організували та запровадили «фінансову піраміду».

За попередніми даними, станом на сьогоднішній день учасниками групи привласнено та легалізовано понад 20 млн. доларів США.

Більша частина коштів, в порушення вимог податкового законодавства України, виведена за кордон з використанням крипто валюти «Біткоін» та в подальшому інвестована в легальний сектор економіки країн Єврозони, що спричинило нанесення державі збитків у вигляді не надходження до бюджету коштів в особливо великому розмірі. Решта коштів зловмисниками інвестувалась в підконтрольний реальний бізнес в Україні, придбання рухомого та не рухомого майна.

При цьому, наявні дані вказують на те, що вказана «фінансова піраміда» функціонує за сприяння невстановлених співробітників органів Національної поліції України та Державної фіскальної служби України, які усвідомлюючи протиправний задум вищевказаних осіб здійснюють за грошову винагороду їх «прикриття», не вживають заходів реагування тощо.

Відповідно до отриманої інформації, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється одним із організаторів протиправного механізму. Користуючись своїми глибокими навиками в області ІТ-індустрії, відповідає за технічну сторону функціонування піраміди та безперебійну роботу програмного забезпечення, яке використовувалось зловмисниками для залучення грошових коштів від населення, їх подальше виведення та привласнення.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин є достатні дані, вважати, що за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може зберігатись фінансово-господарська документація, пов`язана з діяльністю компанії «IRS» та «Electcapitak», печатки, штампи, де організовано схему, направлену на незаконне переведення безготівкових грошових коштів у готівку, а також грошові кошти, одержані внаслідок вчинення злочинів, банківські картки, мобільні телефони, комп`ютерна техніка, носії електронної інформації, чорнові записи, які є знаряддями вчинення злочину або містять в собі відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже, в органу досудового розслідування з метою виявлення та фіксації вказаних відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень, виникла потреба у проведенні обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ні за ким не зареєстровано.

Вислухавши доводи слідчого, якими він обґрунтував клопотання та дослідивши надані копії документів, слідчий суддя приходить до наступного.

Стаття 30 Конституції України гарантує кожному недоторканність житла чи іншого володіння особи. Згідно із цією статтею не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

В свою чергу, ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року встановлює, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Водночас відповідно до ч.1 ст.234 Кримінального процесуального кодексу України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук - це слідча дія, що являє собою процесуальне примусове обстеження приміщень, місцевості, окремих осіб з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Залежно від об`єкта обшук поділяється на три види: 1) обшук приміщень: а) житла чи іншого володіння особи; б) службових і виробничих приміщень підприємств, установ, організацій; 2) обшук місцевості /саду, городу, подвір`я, ділянок лісу, поля тощо/; 3) обшук особи /ч. 3 ст. 208 КПК/.

Фактичною підставою для проведення обшуку є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення його мети. До них, зокрема, можна віднести достатні відомості про те, що знаряддя кримінального правопорушення або майно (речі й цінності), здобуте у результаті його вчинення, а також інші предмети і документи, що мають значення для розкриття правопорушення чи забезпечення цивільного позову, відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення знаходяться в певному приміщенні або місці чи в якої-небудь особи.

Обшук проводиться також і в тому випадку, коли є достатні дані про те, що в певному приміщенні або місці знаходяться розшукувані особи, трупи чи тварини. Такі дані можуть бути одержані кримінальним процесуальним шляхом і міститися в матеріалах кримінального провадження /у показаннях та інших повідомленнях громадян і посадових осіб, заявах, поясненнях, рапортах/, у протоколах слідчих (розшукових), негласних слідчих /розшукових/ дій та ін.

Ці дані також можуть бути отримані оперативно-розшуковим шляхом.

В свою чергу, поняття житла, іншого володіння особи визначене у ч.2 ст.233 КПК, де вказано, що під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також усі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Окремо необхідно наголосити, що постанова Пленуму ВСУ від 28 березня 2008 року № 2 «Про деякі питання застосування судами України законодавства при дачі дозволів на тимчасове обмеження окремих конституційних прав і свобод людини і громадянина під час здійснення оперативно-розшукової діяльності, дізнання і досудового слідства» звертає увагу судів на те, що згідно з практикою ЄСПЛ вжите у п. 1 ст. 8 Конвенції поняття «житло» охоплює не лише житло приватної особи.

Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справі «Бакланов проти Росії» /рішення від 9 червня 2005 р./, так і в справі «Фрізен проти Росії» /рішення від 24 березня 2005 р./, ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Окрім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи, а тому клопотання прокурора про обшук, в рамках наявного кримінального провадження, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, слідчим в судовому засіданні доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про які йдеться у клопотанні слідчого, а також про неможливість отримати речі і документи, зазначені у клопотанні, без проведення обшуку.

Згідно з ч. 5 ст. 236 КПК України, обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження. Обшук особи повинен бути здійснений особами тієї ж статі.

Керуючись ст.ст. 110, 234-236 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_3 задовольнити.

Надати дозвіл слідчим слідчої групи в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ні за ким не зареєстровано, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень, а саме: відшукання та вилучення: фінансово-господарської документації, пов`язаної з діяльністю компаній «IRS» та «Electcapitak», печаток та штампів вказаних компаній, банківських карток, мобільних телефонів, комп`ютерної техніки, носів електронної інформації та чорнових записів.

Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.

Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні прокурора, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз.

Інформація про приватне життя особи, отримана в порядку виконання даного судового рішення, не може бути використана інакше як для виконання завдань кримінального провадження.

Кожен, кому наданий доступ до інформації про приватне життя особи, в порядку виконання даного судового рішення, зобов`язаний запобігати розголошенню такої інформації.

Ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором. Для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів. Слідчий, прокурор повинен вжити належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені.

Обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді повинен відбуватися в час, коли завдається найменша шкода звичайним заняттям особи, яка ними володіє, якщо тільки слідчий, прокурор не вважатиме, що виконання такої умови може суттєво зашкодити меті обшуку.

Перед початком виконання ухвали слідчого судді особі, яка володіє житлом чи іншим володінням, а за її відсутності - іншій присутній особі повинна бути пред`явлена ухвала і надана її копія. Слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишити місце обшуку до його закінчення та вчиняти будь-які дії, що заважають проведенню обшуку. Невиконання цих вимог тягне за собою передбачену законом відповідальність.

У разі відсутності осіб у житлі чи іншому володінні копія ухвали повинна бути залишена на видному місці у житлі чи іншому володінні особи. При цьому слідчий, прокурор зобов`язаний забезпечити схоронність майна, що знаходиться у житлі чи іншому володінні особи, та неможливість доступу до нього сторонніх осіб.

Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження. Обшук особи повинен бути здійснений особами тієї ж статі.

Слідчий, прокурор під час проведення обшуку має право відкривати закриті приміщення, сховища, речі, якщо особа, присутня при обшуку, відмовляється їх відкрити або обшук здійснюється за відсутності вищевказаних осіб.

При обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої /розшукової/ дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку.

Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилученого майна /за наявності/ повинен бути вручений особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові, а при проведенні обшуку на підприємстві, в установі або організації другий примірник протоколу вручається керівнику або представникові підприємства, установи або організації.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...