Справа № 495/1540/18
№ провадження 1-кс/495/975/2018
Ухвала
ІМЕНЕМ УКрАЇНи
28 лютого 2018 року м. Білгород-Дністровський
Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення майна,

В С Т А Н О В И В :
26.02.2018 року слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури клопотанням про накладення майна.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 23.02.2018 до ЧЧ Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеської області, надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що в період часу з 08 години до 09 години 40 хвилин 23.02.2018, невстановлена особа, шляхом пошкодження скла дверей, проникла до приміщення будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала майно на загальну суму 20100 гривень.

За даним фактом 23.02.2018 відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000572 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, було проведено огляд будинку АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та зафіксовано відомості, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме: сліди папілярних візерунків відкопійовані на відрізки липкої смужки та наклеєні на аркуш А-4, які було вилучено в спец пакет № 0007864, чотири сліди низу підошви взуття зафіксовані та вилучені за допомогою фотоапаратом марки «Саnon», та ділянки місцевості біля будинку АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та зафіксовано відомості, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме: поліетиленовий пакет з махровим рушником та покривалом, про що складено відповідні протоколи огляду місця події.

Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, але подали до суду заяви, згідно яких просять суд розглянути клопотання про накладення майна по кримінальному провадженню №0000572 від 23.02.2018 року на підставі наданих до клопотання копій матеріалів за відсутністю прокурора та слідчого, клопотання підтримують у повному обсязі та просять суд його задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття слідчого та прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 23.02.2018 року Білгород-Дністровським ВП було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000572 за ознаками ч.3 ст.185 України.

Постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 сліди папілярних візерунків відкопійовані на відрізки липкої смужки та наклеєні на аркуш А-4, які було вилучено в спец пакет № 0007864, поліетиленовий пакет з махровим рушником та покривалом, чотири сліди низу підошви взуття зафіксовані та вилучені за допомогою фотоапаратом марки «Саnon, було визнано речовими доказами.

Слідчий стверджує, що з метою забезпечення наявності в кримінальному провадженні доказової бази доцільним буде застосування заходу по його забезпеченню, а саме арешту майна, яке є на даний час тимчасово вилученим відповідно проведеного огляду місця події, і в подальшому використанні відповідно ст.ст.84, 91 КПК України для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Положення ч.1 ст.100 КПК України передбачають, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.2 ст.131 КПК України одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно до положень ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
У відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Враховуючи вищевикладене, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність в забезпеченні кримінального провадження шляхом арешту вилучених предметів та речей, для створення збереженості тих об`єктів які на думку органу слідства мають статус речового доказу, й збереження таких речових доказів необхідне з самого початку встановлення їх наявності, для запобігання змінам, знищенню та відчуженню.

Враховуючи вище викладені обставини та те, що в ході досудового розслідування необхідно вжити певні заходи щодо всебічного, повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність задоволення слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення майна.

Керуючись 40, 131, 132, 167, 170, ст.171 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено в ходіогляду будинку АДРЕСА_1 та ділянки місцевості біля будинку АДРЕСА_1 , а саме: сліди папілярних візерунків відкопійовані на відрізки липкої смужки та наклеєні на аркуш А-4, які було вилучено в спец пакет № 0007864, поліетиленовий пакет з махровим рушником та покривалом, чотири сліди низу підошви взуття зафіксовані та вилучені за допомогою фотоапаратом марки «Саnon, для проведення відповідних експертиз.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1