Справа № 187/1264/17
Провадження № 1-кп/209/119/18
У Х В А Л А
06 березня 2018 року м. Кам`янське
Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі: - секретаря ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
захисника обвинуваченого (адвоката) ОСОБА_8
захисника обвинуваченого (адвоката) - ОСОБА_9
обвинуваченого - ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000517 від 27.09.2017 року відносно:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця міста Дніпродзержинська (нині Кам`янське), українця, освіта середня, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 3 ст. 289 КК України, суд -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
16 березня 2018 року закінчується строк тримання ОСОБА_10 під вартою.
В судовому засіданні прокурор просив продовжити строк запобіжного заходу відносно обвинуваченого, у вигляді тримання під вартою, оскільки не відпали ризики передбачені ст. 177 КПК України, обвинувачений ОСОБА_10 , обвинувачується у вчиненні умисного злочину проти власності громадян із застосуванням насильства до потерпілого, який відноситься до категорії особливо тяжкого і за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років з конфіскацією майна, може продовжувати злочинну діяльність, ухилитися від суду, впливати на свідків і потерпілого, на розгляді в Баглійському районному суді м. Дніпродзержинська перебуває кримінальне провадження відносно обвинуваченого за ч. 2, 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, де до обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, під час якого останній вчинив новий тяжкий злочин.
Потерпілий та представник потерпілого підтримали клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого, у вигляді тримання під вартою, просили задовольнити його.
Обвинувачений просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт. Оскільки згідно виписки карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4142, обвинувачений має діагноз - хронічний панкреатит з больовим синдромом, ф. загострення, який потребує стаціонарного лікування, в належних для цього умовах. Крім того відповідно до рішення Конституційно Суду України від 23.11.2017 року, прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок, доводити виність особи та необхіднсть продовження запобіжного заходу, що прокурором зроблено не було. Також пояснив, що злочин який інкременується обвинуваченому за ч. 3 ст. 289 КК України є особливо тяжким злочином, де участь захисника є обов`язковою. Так під час обрання запобіжного заходу на стадії досудового слідства, прокурор залишив поза увагою суд, що пред`явлення останнього для впізнання потерпілим ОСОБА_6 , проведено 27.09.2017 року з порушенням права на захист ОСОБА_10 , оскільки було проведено без залучення захисника . Також було порушено право на захист ОСОБА_10 при придявлені його для впізнання, без залучення захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт. Оскільки обвинувачений має діагноз - хронічний панкреатит який потребує стаціонарного лікування, в належних для цього умовах. Крім того пояснив, що у обвинуваченого хворий батько, який на даний час знаходиться в лікарні та потребує допомоги та догляду зі сторони останнього.
Відповідно до ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, а згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
Розглядаючи питання про запобіжний захід, який був обраний обвинуваченому ОСОБА_10 у виді тримання під вартою, колегія суддів виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Такий запобіжний захід не може продовжуватись за відсутності обставин, що виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
На думку колегії суддів, подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою є виправданим, а підстави для заміни цього запобіжного заходу менш обтяжливим відсутні, зважаючи на те, що ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватися від суду, впливати на свідків, потерпілого. Крім того в Баглійському районному суді м. Дніпродзержинська перебуває кримінальне провадження відносно обвинуваченого за ч. 2, 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, де до обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, під час якого останній вчинив новий тяжкий злочин, це свідчить про те, що маються ризики, що обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході.
Також, суд приймає до уваги рішення Європейського суду з прав людини «Летельє проти Франції», у п. 3.5 якого йдеться про обов`язок національних судових органів стежити за тим, щоб в кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення не перевищував розумних меж. З цією метою вони повинні приймати до уваги обставини, що мають значення для з`ясування наявності громадських інтересів, які з належним врахуванням презумпції невинуватості, виправдовують відступ від принципу поваги до особистої свободи, та враховувати це в своїх рішеннях .
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», при вирішенні питання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Разом з тим, заявлені ризики, які були підставою для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу та його продовження, не зменшились й продовжують існувати та виправдовують обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_10 альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд, враховуючи наведене, вважає його таким, що не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам у кримінальному провадженні.
Крім того, колегія суддів враховує правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду України від 9 жовтня 2017 року в тій частині, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права сторін у справі, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, зважаючи на те, що метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи судом, який повинен підтвердити або спростувати підозру, що була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З огляду на вказане та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на більш м`який.
На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 183, 331, 369-372 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03 травня 2018 року до 16.00 години.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3