УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_3 , про продовження строку домашнього арешту в певний період доби відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в Йорданському Гашимітському Королівстві, йорданець, громадянин Йорданського Гашимітського Королівства, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 29.12.2016, Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 4 ст. 296 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 355, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_3 , про продовження строку домашнього арешту в певний період доби в межах строку досудового розслідування, відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що органом досудового розслідування провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000273 від 18.07.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 355, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 357 КК України, у зв`язку із чим у слідства виникла необхідність у продовженні строку домашнього арешту в певний період доби підозрюваному.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 12.10.2016 та 12.11.2016 ОСОБА_4 уклав письмові договори позики із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та надав останньому у борг грошові кошти в сумі 2000 доларів США та 1500 доларів США, відповідно. Після отримання грошових коштів, ОСОБА_7 до 17.02.2017 різними частинами повертав суму позики ОСОБА_4 , однак у зв`язку з матеріальним становищем, не міг повернути всю суму позики разом. Для повернення ОСОБА_7 вище вказаної суми грошових коштів, ОСОБА_4 неодноразово погрожував ОСОБА_7 , під час телефонних розмов, особистого електронного листування та при особистих зустрічах, заподіянням фізичного насильства, у випадку не повернення всієї суми позики.

У другій половині дня 17.02.2017 ОСОБА_4 , з метою повернення власних грошових коштів, зустрівся на території м. Вінниці із ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_4 під вигаданим приводом, у присутності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виїхали разом із ОСОБА_7 на автомобілі за межі м. Вінниці. Перебуваючи за межами м. Вінниці, ОСОБА_4 з метою примушування ОСОБА_7 до виконання цивільно-правових зобов`язань та повернення йому грошових коштів, які останній отримав у позику, в присутності ОСОБА_8 , наніс йому декілька ударів руками в область голови та тулубу, спричинивши останньому тілесні ушкодження, які не були небезпечними для життя і здоров`я потерпілого в момент заподіяння. Після цього, ОСОБА_4 погрожуючи ножем, шляхом приставляння його до шиї ОСОБА_7 , у присутності ОСОБА_8 , змусив потерпілого написати чотири розписки про отримання 17.02.2017 в позику від ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 40 000 доларів США, усвідомлюючи, що вказаних грошових коштів ОСОБА_7 не отримував. Після написання ОСОБА_7 вказаних чотирьох розписок, ОСОБА_4 зберігав їх при собі, та обіцяв їх повернути

ОСОБА_7 , після отримання всієї суми грошових коштів, які ОСОБА_7 отримав у нього в позику.

У період часу з 17.02.2017 до 08.06.2017, ОСОБА_4 погрожуючи застосування фізичного насильства, примушував ОСОБА_7 виконувати перед ним цивільно-правові зобов`язання та отримав від нього різними сумами грошові кошти, які йому позичав раніше, за виключенням 850 доларів США, які станом на 08.06.2017 ОСОБА_7 залишався йому винним.

У період часу з 08.06.2017 до 16.07.2017, ОСОБА_4 примушував ОСОБА_7 виконувати перед ним цивільно-правові зобов`язання та повернути йому грошові кошти в сумі 850 доларів США, які залишався йому винним, неодноразово при цьому погрожуючи ОСОБА_7 , під час телефонних розмов, особистого електронного листування, заподіянням фізичного насильства.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 355 КК України, примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимога виконати договір або інше цивільно-правове зобов`язання, поєднане із насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я.

Крім того, ОСОБА_4 12.10.2016 та 12.11.2016 уклав письмові договори позики із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та надав останньому у борг грошові кошти в сумі 2000 доларів США та 1500 доларів США, відповідно. Після отримання грошових коштів, ОСОБА_7 до 17.02.2017 різними частинами повертав суму позики ОСОБА_4 , однак у зв`язку з матеріальним становищем, не міг повернути всю суму позики разом. Для повернення ОСОБА_7 вище вказаної суми грошових коштів, ОСОБА_4 неодноразово погрожував ОСОБА_7 , під час телефонних розмов, особистого електронного листування та при особистих зустрічах, заподіянням фізичного насильства, у випадку не повернення всієї суми позики.

У другій половині дня 17.02.2017 ОСОБА_4 , з метою повернення власних грошових коштів, зустрівся на території м. Вінниці із ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_4 під вигаданим приводом, у присутності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виїхали разом із ОСОБА_7 на автомобілі за межі м. Вінниці. Перебуваючи за межами м. Вінниці, ОСОБА_4 з метою примушування ОСОБА_7 до виконання цивільно-правових зобов`язань та повернення йому грошових коштів, які останній отримав у позику, в присутності ОСОБА_8 , наніс йому декілька ударів руками в область голови та тулубу, спричинивши останньому тілесні ушкодження, які не були небезпечними для життя і здоров`я потерпілого в момент заподіяння. Після цього, ОСОБА_4 погрожуючи ножем, шляхом приставляння його до шиї ОСОБА_7 , в присутності ОСОБА_8 , змусив потерпілого написати чотири розписки про отримання 17.02.2017 в позику від ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 40 000 доларів США, усвідомлюючи, що вказаних грошових коштів ОСОБА_7 не отримував. Після написання ОСОБА_7 вказаних чотирьох розписок, ОСОБА_4 зберігав їх при собі, та обіцяв їх повернути ОСОБА_7 , після отримання всієї суми грошових коштів, які ОСОБА_7 отримав у нього в позику.

У період часу з 17.02.2017 до 08.06.2017, ОСОБА_4 погрожуючи застосування фізичного насильства, примушував ОСОБА_7 виконувати перед ним цивільно-правові зобов`язання та отримав від нього різними сумами грошові кошти, які йому позичав раніше, за виключенням 850 доларів США, які станом на 08.06.2017 ОСОБА_7 залишався йому винним.

У період часу з 08.06.2017 до 16.07.2017, ОСОБА_4 примушував ОСОБА_7 виконувати перед ним цивільно-правові зобов`язання та повернути йому грошові кошти в сумі 850 доларів США, які залишався йому винним, неодноразово при цьому погрожуючи ОСОБА_7 , під час телефонних розмов, особистого електронного листування, заподіянням фізичного насильства.

ОСОБА_4 16.07.2017 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи попередньо із ним знайомим та підтримуючи між собою дружні відносини, з метою власного незаконного збагачення, вирішили незаконно позбавити волі ОСОБА_7 та вимагати у нього повернення ОСОБА_4 грошових коштів, які останній був йому винний.

Так реалізуючи вказаний злочинний умисел, близько 11 години 16.07.2017, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , на території м. Вінниці зустрілися із ОСОБА_7 та під вигаданою причиною, змусили останнього сісти до салону автомобіля марки «БМВ», н.з. НОМЕР_1 , за кермом якої знаходився ОСОБА_4 . Після того, як ОСОБА_7 сів до салону автомобіля «БМВ», ОСОБА_4 заблокував двері до автомобіля та спільно з ОСОБА_9 , в супереч волі потерпілого вивезли останнього на територію Жмеринського району Вінницької області. Приїхавши на вказане місце, ОСОБА_4 діючи спільно з ОСОБА_9 , вивели ОСОБА_7 з автомобіля та стали наносити йому удари руками та ногами в область голови та тулуба, спричинивши останньому тілесні ушкодження, й вимагали при цьому надання їм грошових коштів в сумі 3000 доларів США, що явно перевищувало суму грошових коштів в розмірі 850 доларів США, які ОСОБА_7 був винний ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 866/945 від 04.08.2017 встановлено, що у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: синець лівої вушної раковини, травматичний розрив барабанної перетинки лівого вуха з лівобічним гострим посттравматичним перфораційним середнім отитом, садна обличчя, садна та синець грудної клітки, садно лівого ліктьового суглобу. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) з прикладанням сили у місця локалізації ушкоджень, по давності утворення відповідають терміну, зазначеному у «Постанові про призначення судово-медичної експертизи 16.07.2017»; не являлись небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувались загрозливими для життя явищам, за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я.

З метою власного звільнення ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 3000 гривень, які зберігалися при ньому, однак цих грошових коштів було недостатньо.

Після цього, близько 12 години 45 хвилин 16.07.2017 ОСОБА_4 із свого мобільного телефону зателефонував до дружини ОСОБА_7 ОСОБА_10 та повідомив, що потрібно передати йому за звільнення її чоловіка, грошові кошти в сумі 3000 доларів США. Під час вказаної розмови, ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_4 , що у неї відсутня вказана сума грошових коштів.

Близько 13 години 16.07.2017 ОСОБА_4 зі свого мобільного телефону зателефонував до дядька ОСОБА_7 - ОСОБА_11 та під час розмови із останнім, став вимагати у нього, передачу грошових коштів в сумі 3000 доларів США за звільнення ОСОБА_7 . У зв`язку з відсутністю вказаної суми грошових коштів у ОСОБА_11 , під час телефонної розмови останній домовився про передачу грошових коштів в сумі лише 1500 доларів США, за звільнення ОСОБА_7 .

Після вказаної телефонної розмови, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , продовжуючи позбавляти ОСОБА_7 волі, силоміць посадили його до салону автомобіля «БМВ» та проти волі останнього вивезли його на територію Літинського району Вінницької області, де продовжували утримувати до моменту передачі грошових коштів за його звільнення.

Близько 14 години 40 хвилин 16.07.2017, ОСОБА_12 , діючи за вказівкою свого батька ОСОБА_11 , на території ринку «Урожай» у м. Вінниці, передав ОСОБА_8 , який діяв за вказівкою ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 1500 доларів США, що еквівалентно 38 952 гривні, за звільнення ОСОБА_7 . Після отримання домовленої суми грошових коштів ОСОБА_8 , ОСОБА_4 не звільнив ОСОБА_7 та продовжив його незаконно утримувати, вимагаючи при цьому у ОСОБА_11 передачу йому другу частину грошових коштів в сумі 1500 доларів США, за звільнення ОСОБА_7 .

Близько 16 години 20 хвилин 16.07.2017, ОСОБА_4 діючи спільно з ОСОБА_9 , на автомобілі марки «БМВ» привезли ОСОБА_7 на територію м. Вінниці та проти його волі завели потерпілого у квартирі АДРЕСА_3 , де проживав їх спільний знайомий ОСОБА_13 . У приміщенні вказаної квартири, ОСОБА_7 незаконно утримував ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_13 , очікуючи передачу ОСОБА_4 другу частину грошових коштів в сумі 1500 доларів США, за звільнення ОСОБА_7 .

Близько 17 години 16.07.2017, у зв`язку з відсутністю грошових коштів в сумі 1500 доларів США, ОСОБА_12 на вимогу ОСОБА_4 передав останньому через вікно квартири АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , серія НОМЕР_2 , для звільнення потерпілого та гарантування передачі на наступний день іншої частини грошових коштів в сумі 1500 доларів США, яку він вимагав у ОСОБА_11 . Після отримання ОСОБА_4 паспорту ОСОБА_7 , він спільно з ОСОБА_13 звільнив потерпілого та випустив його з приміщення вказаної квартири, де його незаконно утримували.

Отримавши паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 серія НОМЕР_2 , ОСОБА_4 зберігав його при собі, та обіцяв його повернути ОСОБА_7 , після отримання грошових коштів в сумі 1500 доларів США, які він у нього вимагав

У період часу з 17.07.2017 до 25.07.2017, ОСОБА_4 під час телефонних розмов та особистого електронного листування продовжив вимагати у ОСОБА_7 передачу йому грошових коштів в сумі 1500 доларів США, погрожуючи йому та його рідним застосуванням фізичного насильства до них, у випадку їх не виплати.

Близько 15 години 25.07.2017 ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , які діяли за попередньою змовою групою осіб, затримано по вул. Пирогова, 2 у м. Вінниці, після передачі ОСОБА_7 грошових коштів у сумі 400 доларів США, що еквівалентно 10329 гривень, ОСОБА_4 , які останній вимагав.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 189 КК України вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_4 16.07.2017 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи попередньо із ним знайомим та підтримуючи між собою дружні відносини, з метою власного незаконного збагачення, вирішили незаконно позбавити волі ОСОБА_7 та вимагати у нього повернення ОСОБА_4 грошових коштів, які останній був йому винний.

Так реалізуючи вказаний злочинний умисел, близько 11 години 16.07.2017, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , на території м. Вінниці зустрілися із ОСОБА_7 та під вигаданою причиною, змусили останнього сісти до салону автомобіля марки «БМВ», н.з. НОМЕР_1 , за кермом якої знаходився ОСОБА_4 . Після того, як ОСОБА_7 сів до салону автомобіля «БМВ», ОСОБА_4 заблокував двері до автомобіля та спільно з ОСОБА_9 , в супереч волі потерпілого вивезли останнього на територію Жмеринського району Вінницької області. Приїхавши на вказане місце, ОСОБА_4 діючи спільно з ОСОБА_9 , вивели ОСОБА_7 з автомобіля та стали наносити йому удари руками та ногами в область голови та тулуба, спричинивши останньому тілесні ушкодження, й вимагали при цьому надання їм грошових коштів в сумі 3000 доларів США, що явно перевищувало суму грошових коштів в розмірі 850 доларів США, які ОСОБА_7 був винний ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 866/945 від 04.08.2017 встановлено, що у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: синець лівої вушної раковини, травматичний розрив барабанної перетинки лівого вуха з лівобічним гострим посттравматичним перфораційним середнім отитом, садна обличчя, садна та синець грудної клітки, садно лівого ліктьового суглобу. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) з прикладанням сили у місця локалізації ушкоджень, по давності утворення відповідають терміну, зазначеному у «Постанові про призначення судово-медичної експертизи 16.07.2017»; не являлись небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувались загрозливими для життя явищам, за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я.

З метою власного звільнення ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 3000 гривень, які зберігалися при ньому, однак цих грошових коштів було недостатньо.

Після цього, близько 12 години 45 хвилин 16.07.2017 ОСОБА_4 із свого мобільного телефону зателефонував до дружини ОСОБА_7 ОСОБА_10 та повідомив, що потрібно передати йому за звільнення її чоловіка, грошові кошти в сумі 3000 доларів США. Під час вказаної розмови, ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_4 , що у неї відсутня вказана сума грошових коштів.

Близько 13 години 16.07.2017 ОСОБА_4 зі свого мобільного телефону зателефонував до дядька ОСОБА_7 - ОСОБА_11 та під час розмови із останнім, став вимагати у нього, передачу грошових коштів в сумі 3000 доларів США за звільнення ОСОБА_7 . У зв`язку з відсутністю вказаної суми грошових коштів у ОСОБА_11 , під час телефонної розмови останній домовився про передачу грошових коштів в сумі лише 1500 доларів США, за звільнення ОСОБА_7 .

Після вказаної телефонної розмови, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , продовжуючи позбавляти ОСОБА_7 волі, силоміць посадили його до салону автомобіля «БМВ» та проти волі останнього вивезли його на територію Літинського району Вінницької області, де продовжували утримувати до моменту передачі грошових коштів за його звільнення.

Близько 14 години 40 хвилин 16.07.2017, ОСОБА_12 , діючи за вказівкою свого батька ОСОБА_11 , на території ринку «Урожай» у м. Вінниці, передав ОСОБА_8 , який діяв за вказівкою ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 1500 доларів США, що еквівалентно 38 952 гривні, за звільнення ОСОБА_7 . Після отримання домовленої суми грошових коштів ОСОБА_8 , ОСОБА_4 не звільнив ОСОБА_7 та продовжив його незаконно утримувати, вимагаючи при цьому у ОСОБА_11 передачу йому другу частину грошових коштів в сумі 1500 доларів США, за звільнення ОСОБА_7 .

Близько 16 години 20 хвилин 16.07.2017, ОСОБА_4 діючи спільно з ОСОБА_9 , на автомобілі марки «БМВ» привезли ОСОБА_7 на територію м. Вінниці та проти його волі завели потерпілого у квартирі АДРЕСА_3 , де проживав їх спільний знайомий ОСОБА_13 . У приміщенні вказаної квартири, ОСОБА_7 незаконно утримував ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_13 , очікуючи передачу ОСОБА_4 другу частину грошових коштів в сумі 1500 доларів США, за звільнення ОСОБА_7 .

Близько 17 години 16.07.2017, у зв`язку з відсутністю грошових коштів в сумі 1500 доларів США, ОСОБА_12 на вимогу ОСОБА_4 передав останньому через вікно квартири АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , серія НОМЕР_2 , для звільнення потерпілого та гарантування передачі на наступний день іншої частини грошових коштів в сумі 1500 доларів США, яку він вимагав у ОСОБА_11 . Після отримання ОСОБА_4 паспорту ОСОБА_7 , він звільнив потерпілого та випустив його з приміщення вказаної квартири, де його незаконно утримували.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України, незаконне позбавлення волі незаконне позбавлення волі вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіяння йому фізичних страждань.

Крім того, близько 16 години 20 хвилин 16.07.2017, ОСОБА_4 діючи спільно з ОСОБА_9 , на автомобілі марки «БМВ» привезли ОСОБА_7 на територію м. Вінниці та проти його волі завели потерпілого у квартирі АДРЕСА_3 , де проживав їх спільний знайомий ОСОБА_13 . У приміщенні вказаної квартири, ОСОБА_7 незаконно утримував ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_13 , очікуючи передачу ОСОБА_4 другу частину грошових коштів в сумі 1500 доларів США, за звільнення ОСОБА_7 .

Близько 17 години 16.07.2017, у зв`язку з відсутністю грошових коштів в сумі 1500 доларів США, ОСОБА_12 на вимогу ОСОБА_4 передав останньому через вікно квартири АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , серія НОМЕР_2 , для звільнення потерпілого та гарантування передачі на наступний день іншої частини грошових коштів в сумі 1500 доларів США, яку він вимагав у ОСОБА_11 . Після отримання ОСОБА_4 паспорту ОСОБА_7 , він звільнив потерпілого та випустив його з приміщення вказаної квартири, де його незаконно утримували.

Отримавши паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 серія НОМЕР_2 , ОСОБА_4 зберігав його при собі, та обіцяв його повернути ОСОБА_7 , після отримання грошових коштів в сумі 1500 доларів США, які він у нього вимагав.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 157 КК України, привласнення та вимагання документів незаконне заволодіння паспортом.

Вина підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_14 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме: протоколами допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколами впізнання по фотознімках проведеними із потерпілим ОСОБА_7 , протоколом допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , протоколами оглядів місця події, протоколом обшуку автомобіля, висновком судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_7 , протоколами оглядів предметів мобільних телефонів ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , протоколом огляду відеозапису з камер «Аура» за 25.07.2017, перепискою між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_4 затримано о 15 годині 10 хвилин 25.07.2017 в порядку ст. 208 КПК України, а 26.07.2017 йому повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Під час досудового розслідування 29.08.2017 підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про зміну підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 355, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 357 КК України

Допитаний 29.08.2017 підозрюваний ОСОБА_4 свою винну у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав та від надання показів відмовився в порядку ст. 63 Конституції України.

Підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 18.11.2017.

Підозрюваному ОСОБА_4 08.11.2017 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, терміном до 18.11.2017.

Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 25.01.2018, з метою всебічного повного та неупередженого дослідження всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, з метою виконання слідчих дій спрямованих на завершення досудового розслідування, у тому числі: повідомлення в порядку ст. 290 КПК України підозрюваним ОСОБА_4 та ОСОБА_16 , їх захисникам, та потерпілому про завершення досудового розслідування, надання їм доступ до матеріалів досудового розслідування, складення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, здійснення перекладу процесуальних документів на арабську мову.

На даний час продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України, про які зазначено в попередній ухвалі слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме:

Підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування;

Підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як раніше засуджений за вчинення злочину та перебуває на іспитовому терміні;

Підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні;

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий умисний злочин, пов`язаний із вимаганням грошових коштів із заподіянням насильства, однак повністю відшкодував заподіяну шкоду потерпілому і останній не має претензій з даного приводу, має місце реєстрації ( АДРЕСА_1 ) та місце проживання ( АДРЕСА_2 ). Крім того, ОСОБА_4 має намір продовжувати навчання у Вінницькому національному медичному університеті на інтернатурі, а також беручи до уваги наявність ризиків зазначених в попередній ухвалі слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, виникла необхідність у продовжені терміну вказаного запобіжного заходу на 60 діб.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 183-184, 194, 200 КПК України, прокурор просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав за обставин викладених у ньому, суду пояснив, що ризики, передбаченні ст. 177 КПК України по кримінальному провадженню не зменшилися, закінчити досудове розслідування не представляється за можливе, а тому необхідно продовжити строк дії обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні підозрюваний, його захисник не заперечили проти клопотання прокурора.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про продовження строку цілодобового домашнього арешту, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Відповідно ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування обов`язків до підозрюваного ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також чинити тиск на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про продовження домашнього арешту в певний період доби ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення. Зокрема те, що ОСОБА_4 , раніше не судимий, є громадянином іншої держави, має постійне місце проживання, але разом із тим підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи обставини кримінальних правопорушень, їх наслідки, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 , з метою, уникнення відповідальності за злочини у яких підозрюється, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також чинити тиск на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженню. При цьому, вказані ризики до теперішнього часу не зменшилися, а тому ОСОБА_4 слід продовжити строк домашнього арешту в певний період доби.

Строк досудового розслідування кримінального провадження постановою прокурора від 09.11.2017, продовжено до шести місяців, тобто до 25.01.2018. Тому, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, слідчий суддя вважає обґрунтованим продовження строку запобіжного заходу.

Прокурором та слідчим в ході розгляду даного клопотання доведено, що встановленні в судовому засіданні ризики, є достатніми для переконання, про необхідність продовження застосування домашнього арешту в певний період доби відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчий суддя вважає термін продовження строку домашнього арешту в певний період доби в межах строку досудового розслідування обґрунтованим.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора відділу прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк домашнього арешту в певний період доби, що полягає у забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22:00 год. по 06:00 год. кожної доби, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 січня 2018 року.

В межах продовженого строку домашнього арешту в певний період доби, продовжити покладені на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні процесуальні обов`язки, а саме:

прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали слідчого судді визначити до 16 січня 2018 року.

Копію ухвали суду для організації виконання направити начальнику ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора відділу прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_3 ..

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя