Провадження № 1-кп/761/40/2014
У Х В А Л А
Іменем України
11 грудня 2014 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі - головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0003436, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, у шлюбі не перебуває, має двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в :
Шевченківським районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 186 КК України.

Обвинуваченому інкриміновано, що він 06.08.2010 приблизно о 21.30 год., діючи за попередньою змовою з іншими особами, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по АДРЕСА_2 , відкрито, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , заволоділи майном останнього мобільним телефоном, навушниками, грішми на загальну суму 319 грн.

ОСОБА_4 тривалий час, будучи неодноразово належним чином повідомленим про судовий розгляд, до суду не прибував, переховуючись від суду. У зв`язку з цим до останнього застосований запобіжний захід тримання під вартою, термін якого спливає 20.12.2014.

У силу ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого відповідного запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор вважав за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ризик переховування обвинуваченого від суду не зменшився.

Обвинувачений заперечував проти продовження дії вказаного запобіжного заходу, наполягав на його зміні на домашній арешт.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Обвинувачений тривалий час з 19.07.2013 по його затримання 11.07.2014 переховувався від суду, що стало підставою для зміни щодо нього запобіжного заходу.

Приймаючи вказане рішення судом враховані дані, які достовірно свідчили про переховування підозрюваного від суду.

На даний час зазначений ризик не зменшився, зміна обвинуваченому запобіжного заходу у сукупністю з покаранням, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, можуть спонукати обвинуваченого до прийняття дій щодо ухилення від суду.

Суд враховує наявність у обвинуваченого неповнолітніх дітей, однак дані про особу обвинуваченого, його дії щодо ухилення як від органу досудового розслідування, так і від суду, приводять до переконання про відсутність підстав для зміни раніше застосованого запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 331 КПК України, суд -

у х в а л и в :
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на два місяці, тобто по 11 лютого 2015 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1