ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/856/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2017 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0003578 від 01.04.2017 р. по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22.03.2017 року, приблизно о 21:45 год. ОСОБА_4 перебував у приміщенні магазину «АТБ», за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7, де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Так, перебуваючи в місті Києві по вул. Здолбунівська, буд. 7 в магазині «АТБ», ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, 22.03.2017 підійшов до стелажу з ікрою та морепродуктами магазину «АТБ», впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, приблизно о 21:45 годині взяв банку ікри 120 г «Парамушир лососева зерниста червона», вартістю 189 грн. (без ПДВ), та поклав її до правої кишені своєї куртки. Після чого пройшов крізь касу зазначеного магазину, не сплативши за банку ікри, та вийшов з магазину.
Після чого, 22.03.2017 року, приблизно о 22:35 год. ОСОБА_4 повернувся до магазину «АТБ», за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7 та знов пройшов до стелажу з ікрою та морепродуктами, та впевнившись, що за того діями ніхто не спостерігає, приблизно о 22:35 годині, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, взяв банку ікри 120г «Парамушир лососева зерниста червона», вартістю 189 грн. (без ПДВ), та поклав її до лівої кишені куртки. Після чого пройшов крізь касу магазину «АТБ», за вищевказаною адресою, не оплативши за банку ікри, та пішов з магазину.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю і пояснив, що дійсно 22.03.2017 року, приблизно о 21:45 год., перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ», що за адресою м. Київ, вул. Здолбунівська, 7, зі стелажу морепродуктами він взяв банку ікри 120 г «Парамушир лососева зерниста червона» та поклав її до правої кишені своєї куртки, після чого пройшов крізь касу зазначеного магазину, не сплативши за банку ікри, вийшов з магазину. Після цього, 22.03.2017 року, приблизно о 22:35 год. він повернувся до вищевказаного магазину та знов пройшов до стелажу з ікрою та морепродуктами, та взяв ще одну банку ікри 120г «Парамушир лососева зерниста червона» та сховав до кишені куртки, після чого пройшов крізь касу магазину, не оплативши за банку ікри, та вийшов з магазину. Найменування та вартості викраденого майна не оспорював. У скоєному щиро покаявся.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно з ч.3 ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б обтяжуювали покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується задовільно, на обліку у лікарів-психіатра та нарколога не перебуває.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, розмір матеріальної шкоди, спричиненої злочином, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді громадських робіт.
Разом з тим в судовому засіданні обвинуваченим було заявлено клопотання про звільнення його від відбування покарання на підставі п. г) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 р.», оскільки він має захворювання - СНІД ІV клінічної стадії.
Прокурор не заперечувала проти звільнення обвинуваченої від покарання на підставі положень Закону України «Про амністію у 2016 р.».
Відповідно до положень п. г) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 р.» - звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано хворими на СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ).
Оцінивши можливість звільнення обвинуваченого від покарання на підставі положень Закону України «Про амністію в 2016 р.», суд встановив, що обвинувачений хворий на СНІД IV клінічні стадії, що підтверджено відповідною медичною довідкою.
Заборон щодо застосування положень Закону України «Про амністію у 2016 р.» до ОСОБА_4 судом не встановлено.
Таким чином, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі положень п. г) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 р.».
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд,

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді громадських робіт строком на 240 /двісті сорок/ годин.
Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі ст. 1 п. «г» Закону України «Про амністію у 2016 році».
Речові докази: лазерний диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1