Справа № 2032/1820/12
Провадження № 1/626/3/2017
Красноградський районний суд Харківської області

15 листопада 2017 року Красноградский районний суд Харківської області
у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
представника потерпілого адвоката ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноград Харківської області кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівка, Сахновщинського району, Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, має не утриманні малолітнього сина, освіта професійно-технічна, працюючого водієм ДП АФ «Вікторія», раніше не судимого, у злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
-п.2.9 водію забороняється: а) «керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння».
Під час руху ОСОБА_5 рухаючись із швидкістю 80-100 км/год, перевищив максимально допустиму швидкість руху в населеному пункті 60 км/год, не врахував дорожню обстановку у вигляді небезпечного повороту вправо, не вибрав безпечну швидкість руху керованого ним автомобіля, створив небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, чим грубо порушив п.п.1.5; 12.1; 12.4 Правил дорожнього руху України, де вказано:
-п.1.5 «Дії чи бездіяльність учасників дорожнього руху і інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перепони для руху, погрожувати життю чи здоров`ю громадян, заподіювати матеріальну шкоду»;
-п.12.1 «При виборі у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості перевезеного вантажу і стан транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним»;
-п.12.4 «В населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год»;
та втратив контроль над керуванням автомобіля, допустив його занос з наступним перекиданням.
В результатні цієї дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_8 , 1990 року народження отримав тяжкі тілесні пошкодження у вигляді черепно-мозкової травми з пошкодженням кісток черепа і головного мозку , що і явилося причиною його смерті.
Порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 , які знаходяться у прямому причинному зв`язку з дорожньою пригодою та її наслідками виразилися в тому, що він керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожню обстановку у вигляді крутого повороту вправо, не вибрав безпечну швидкість руху, створив небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, втратив контроль над рухом транспортного засобу, в результаті чого допустив занос автомобіля із послідуючим його перекиданням, що потягло смерть потерпілого ОСОБА_8 .
В скоєному щиро кається, уточнений позов про стягнення моральної і матеріальної шкоди визнає частково.
Суд, дослідивши наданні прокурором докази, прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у скоєнні вищезазначеного злочину, що підтверджується зібраними доказами в їх сукупності.
Так, із протоколу огляду місця події від 05.05.2012 року та фототаблиці до нього витікає, що ДТП сталося на під`їздній дорозі до с. Огієвка Сахновщинського району Харківської області в ясну, суху погоду на заокругленій ділянці дороги. На місці ДТП зафіксовані сліди транспортного засобу, механічні пошкодження на автомобілі, сліди юза, місце розташування уламків стекла, деталей кузова, місце знаходження тіла потерпілого ОСОБА_8 , наявність речовини, яка схожа на мозкову ( т.1, а.с. 5-20).
Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ( т.1, а.с. 57).
Із висновків судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 від 31.05.2012 за № 308/КР-т/12 витікає, що в нього виявлені такі тілесні пошкодження:
-відкрита черепно-мозкова травма з переломами кісток основи і зводу черепа, забита рвана рана в лівій скронево-тіменно-затилочній області, крововиливи м`яких покровів голови з боку їх внутрішньої поверхні в області проекції рани, крововиливи скроневої мішці зліва, крововиливи під м`які мозкові оболонки лівої півкулі мозку, крововиливи в стволову частину мозку, забій головного мозку;
-садна на тулубі, обох руках і ногах;
Вказані тілесні пошкодження утворилися від ударної дії тупого, твердого предмету чи предметів, які в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення, а в даному випадку, що потягли смерть. Садна відносяться до легких тілесних пошкоджень.
Причиною смерті ОСОБА_8 є несумісна з життям травма тіла з пошкодженням кісток черепа і головного мозку.
На момент смерті ОСОБА_8 знаходився в стані алкогольного сп`яніння середнього ступеня стосовно живих осіб.
Крім того, із дослідницької частини вбачається, що на тильній поверхні у основи 1-3 пальців лівої стопи з переходом на 1-4 пальців стопи у ОСОБА_8 є садна розміром 6,6х2 см ( т.1, а. с. 85-90).
Висновком судово-медичної експертизи від 10.05.2012 року за № 215-ОКБ/12 встановлено, що ОСОБА_5 при тих же умовах ДТП спричинені садна м`яких тканин в лівій скроневій області, тулуба, верхніх і нижніх кінцівках. Дані тілесні ушкодження утворилися від ударної дії тупого твердого предмету в строк і обставинах ДТП 05.05.2012 року в салоні автомобіля при його перекиданні. За ступенем тяжкості травми у ОСОБА_5 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Відповідно до судово-токсилогічного дослідження при надходженні 06.05.2012 року в 01.20 годин стаціонарного хворого у відділення політтравми Харківської обласної клінічної лікарні, ОСОБА_5 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Також із висновків даної експертизи витікає, що у ОСОБА_5 були скарги на біль в п`ятах, при огляді хірургом встановлені садна м`яких тканин підошви правої стопи ( т.1, а.с. 95-97).
Висновком комплексної судово-медичної і автотехнічної експертизи за № 252/420-КЄ/2012 від 11.06.2012 року підтверджено, що пошкодження на тілі ОСОБА_8 утворилися від дії тупих предметів в умовах дорожньо-транспортної пригоди. Відкрита черепно-мозкова травма і забита рана на правому плечі утворилися від ударної дії, а крововиливи на тілі утворилися по механізму ковзання-тертя. Пошкодження на тілі ОСОБА_5 утворилися від дії тупих твердих предметів переважно за рахунок ковзання-тертя в умовах дорожньо-транспортної пригоди.
Виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження в своїй сукупності є характерними для травм, які виникають за рахунок переміщення тіла в салоні автомобіля.
В процесі розвороту транспортного засобу навколо вертикальної осі по направленню руху часової стрілки (в початковій фазі) водій та пасажир повинні були переміщуватися зліва направо, а потім при перекиданні на дах автомобіля, спереду назад.
В процесі переміщенні зліва направо за рахунок значної відцентрової сили із салону автомобіля найбільш ймовірно повинен був випасти через отвір правої передньої двері пасажир переднього сидіння. При подальшому перекиданню автомобіля на дах могло статися переміщення тіла водія з переднього на заднє сидіння. В результаті вказаного переміщення, пасажир переднього сидіння повинен був отримати більш масивні пошкодження, чим водій.
Також допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_9 наполягав, що рвано-забиті рани на стопах ОСОБА_5 характерні тільки для водія, так як могли утворитися від впливу з важілями управління (тормоз, газ), в той час, як у ОСОБА_8 таких пошкоджень не виявлено ( т.2, а.с. 184-185).
Таким чином, винуватість підсудного встановлена, його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому.
Суд приймає до уваги особу винного, який характеризується позитивно, займається суспільно-корисною працею, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, має родину, малолітню дитину, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає скоєння ним злочину в стані алкогольного сп`яніння. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст.66 КК України визнає те, що він щиро розкаявся у вчиненому злочину, добровільно частково відшкодовував потерпілому завдані збитки, має на утриманні малолітню дитину.
Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті", у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Виходячи з положень ст.65 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами, що буде необхідним, достатнім для його виправлення та буде справедливим, оскільки злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України є тяжким та вчинений підсудним у нетверезому стані.
Також, призначаючи покарання підсудному, суд звертає увагу на тяжкість наслідків від вчиненого ним злочину, наявність обставин, які обтяжують покарання, думку потерпілого, який просив призначити максимальне покарання. Вказані обставини на думку суду не дають можливості застосувати ст.75 КК України.
Крім того, під час досудового та судового слідства потерпілий ОСОБА_7 заявив цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 20 144, 64 грн та моральної шкоди в розмірі 200 000 грн, який під час судового розгляду уточнив в частині стягнення моральної шкоди та просив стягнути з відповідача 400 000,00 грн моральної шкоди.
Позивач ОСОБА_7 в позові вказав, що злочином йому спричинено майнову шкоду в розмірі 20 144, 64 грн, яка пов`язана із похованням загиблого та витрат на юридичні послуги. Моральна шкода полягає у моральних стражданнях у зв`язку із смертю сина, довгим невизнанням підсудним своєї вини та намаганням перекласти вину на ОСОБА_8 . В нього порушився сон, виникла стійка втома, стурбованість, негативні нав`язливі думки, що гальмують його соціальну активність. У зв`язку із втратою найдорожчої для нього людини він перебуває у стані постійного відчуття нестерпного глибокого душевного болю, що призвело до значного погіршення його морального та фізичного здоров`я.
Відповідач ОСОБА_5 позов в частині стягнення майнової шкоди визнав повністю. Позов в частині відшкодування моральної шкоди визнав частково в розмірі 200 000 грн.
Суд, вислухавши сторони, дослідивши вищезазначені докази, вважає, що позов про стягнення майнової шкоди підлягає повному задоволеню, а позов про стягнення моральної шкоди частково з таких підстав.
Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 3,9 своєї постанови №4 від 31 березня 1995 року, із відповідними змінами "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, в порушенні стосунків з оточуючими людьми.
Таким чином, приймаючи до уваги вищезазначені роз`яснення та вимоги Закону розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню на думку суду становить 250 000 грн.
Крім того, необхідно дану суму зменшити на 20 000 грн, які добровільно сплатив підсудний.
Вартість витрат на залучення експертів суд рахує вірним стягнути із підсудного. Речові докази повернути власнику.
Запобіжний захід підсудному слід залишити у вигляді підписки про невиїзд до вступу вироку в законну силу, так як відсутні підстави вважати, що підсудний ухилиться від виконання процесуальних рішень або вчинить новий злочин.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України (1960 р) , суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років і шість місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді підписки про невиїзд залишити до вступу вироку в законну силу.
Строк відбування покарання засудженому рахувати з моменту затримання.
Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди задовольнити повністю, а про стягнення моральної шкоди частково.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 20 144 (двадцять тисяч сто сорок чотири) грн 64 коп та моральну шкоду в розмірі 230 000 (двісті тридцять тисяч) грн, а всього стягнути 250 144 (двісті п`ятдесят тисяч грн сто сорок чотири) грн, 64 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати в розмірі 5 211,80 (п`ять тисяч двісті одинадцять) грн 80 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Красноградський районний суд протягом 15 діб з дня його проголошення.

Суддя