У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000033 старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта ОСОБА_2 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, -
ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000033, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.03.2017 року.
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що невстановлені посадові особи Ужгородської міської ради, діючи в інтересах третіх осіб, використовуючи схему з надання в оренду будівель комунальної власності, з подальшим внесенням до неї невід`ємних поліпшень орендарем, які слугують підставою для приватизації майна поза конкурсною процедурою шляхом викупу, всупереч інтересам територіальної громади міста Ужгорода, прийняли рішення про приватизацію шляхом викупу комплексу будівель загальною площею 2290,1 кв.м. по АДРЕСА_1 на користь ФОП ОСОБА_4 , таким чином завдавши шкоди територіальній громаді як власнику майна.
Враховуючи викладене, з метою забезпечення збереження цілісності майна та недопущення продажу чи зміни власника, а також забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна, слідчий просить накласти арешт на комплекс будівель загальною площею 2290,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Представник Ужгородської міської ради на розгляд клопотання не викликався відповідно положень ч.2 ст. 172 КПК України.
Заслухавши доводи слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно №80780606, комплекс будівель загальною площею 2290,1 кв.м., до складу якого входять: котельня (літ.А) площею 1 835,5 кв.м., склад (літ.Б) площею 96,5 кв.м., гараж (літ.В) площею 327,7 кв.м., склад солі (літ.З) площею 29,4 кв.м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , які розміщені на земельній ділянці з кадастровим номером №:21:001:0432 перебувають у власності ФОП ОСОБА_4 .

Відповідно до узагальненої судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб. Щодо осіб, які не є підозрюваними слідчим суддею не може бути прийнято ухвалу про арешт майна, навіть якщо у нього є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

Разом з тим, слідчим як на одну з підстав накладення арешту посилається на можливу конфіскацію майна. Витягом з ЄРДР підтверджено, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000033 від 17.03.2017 року, правова кваліфікація ч.2 ст.364 КК України, однак санкція вищевказаної статті не передбачає конфіскацію майна, а на майно не може бути накладено арешт з метою його конфіскації, якщо злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа, не передбачає такого виду покарання.

З огляду на наведене, подане клопотання не містить підстав для арешту майна, що встановлені КПК України, з посиланням на відповідні положення процесуального закону та мету накладення арешту, що свідчить про недоведеність необхідності накладення арешту на майно, а клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000033 старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта ОСОБА_2 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1