Справа № 302/1082/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2018смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря с/з: ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,,

обвинувачений: ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Міжгір`я справу про кримінальне провадження № 0000547 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, освіта професійно технічна, не працюючий, одружений, раніше не судимий,

у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
У вересні 2016 року ОСОБА_4 шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_5 , умисно заволодів транспортним засобом «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , кофейного кольору, 1988 року випуску, взявши його на ремонт ходової частини та зварювальні роботи кузова, який продав для розібрання на запчастини, вартість якого у відповідності до висновку про вартість колісного транспортного засобу від 15.12.2017 року становить 23697 гривень, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , заподіяв потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 23697 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ст. 190 ч. 1 КК України визнав повністю, викладені обставини у обвинувальному акті підтверджує в повному обсязі і не заперечує і пояснив, що автомобіль у ОСОБА_5 взяв для ремонту, однак такий по дорозі на станцію від несправної проводки загорівся. Оскільки такий не підлягав ремонту він його продав на запчастини.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки такі ніким не оспорюються і вважає достатнім обмежитись тільки допитом обвинуваченого.

За вищевстановлених обставин суд вважає, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) і вина такого в учиненні цього злочину є повністю доведеною матеріалами кримінального провадження.

Судом встановлено обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та визнання вини.

Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Обираючи обвинуваченому вид і розмір покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, на утриманні одна малолітня дитина, ніде не працює, наявність пом`якшуючих обставин, та відсутність обтяжуючих обставин, то суд приходить до висновку, що такому слід призначити покарання у виді громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього амністії та звільнення його від відбування призначеного покарання, оскільки на день набрання чинності Законом України «Про амністію в 2016 році» він має на утриманні одну неповнолітню дитину.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810VIIІ від 22 грудня 2016 року.

Відповідно до ст.85 КК України: на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні»: амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.3 вказаного Закону: установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 7 вересня 2017 року: звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

ОСОБА_4 вчинив злочин, який є злочином невеликої тяжкості відповідно до ст.12 КК України. Вказаний злочин він вчинив до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього раніш не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 підлягає до повного задоволення, оскільки в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов визнав повністю і заявив, що готовий його оплатити і такий підтверджений належними доказами.

Процесуальних витрат та речових доказів немає.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 190 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного цим вироком покарання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , інд. код НОМЕР_2 , мешк. АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , інд. код НОМЕР_3 , мешк. АДРЕСА_2 ) відшкодування матеріально шкоди в сумі 37755 (тридцять сім тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) грн.., моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням в сумі 10000 (десять тисяч) грн. та 2000 (дві тисячі) вартості послуг адвоката по наданню правничої допомоги.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальних витрат та речових доказів немає.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через цей райсуд.

Суддя: ОСОБА_1