Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/548/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 309 (229-5, 229-8) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.09.2017 року м. Кропивницький

Колегія суддів Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за апеляційними скаргами адвоката обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 вирок Устинівського районного суду Кіровоградської області від 15 травня 2017 року, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, інваліда дитинства ІІІ групи, безробітного, такого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-12.01.2016 року вироком Долинського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю один рік,

визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців; на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, приєднано частково невідбуте покарання за попереднім вироком, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Ухвалено стягнути на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 660 гривні 30 копійок.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим за вчинення: незаконного виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

В серпні 2016 року (досудовим розслідуванням дату та час не встановлено) ОСОБА_7 за межами смт. Молодіжне Долинського району Кіровоградської області, нарвав гілки рослин дикоростучої коноплі, без мети збуту, які переніс до квартири за АДРЕСА_2 , де речовину рослинного походження висушив та вживав шляхом куріння через кустарно вироблений пристрій з «ПЕТ-пляшок».

Відповідно до ухвали слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області, 23 листопада 2016 року близько 19 години 45 хвилин, слідчим органу внутрішніх справ при проведенні обшуку у квартирі за АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено дванадцять паперових пакетів з речовиною рослинного походження та дві обрізані «ПЕТ-пляшки» з нашаруванням речовини коричневого кольору, згідно висновку експерта за №946 від 29 листопада 2016 року: речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, в перерахунку на суху речовину 20,092 грам; на внутрішній поверхні пляшок наявні нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу екстрату канабісу, в перерахунку на суху речовину 0,463 грам, чим вчинив незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

В апеляційних скаргах:

адвокат обвинуваченого просить вирок суду скасувати як незаконний та необґрунтований, матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд в той же суд.

В обґрунтування своїх вимог зазначає наступне.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав себе винуватим, дав показання по суті висунутого обвинувачення, фактичних обставин справи та кваліфікацію дій не оспорював.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 309 КК України, особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно з довідкою Долинської ЦРЛ № 107 від 14.04.2017 року ОСОБА_7 пройшов амбулаторний курс лікування відповідно стандартам надання наркотичної допомоги у лікаря-нарколога; після лікування установка позитивна, відмова від вживання канабіоїдів.

Маючи залежність, ОСОБА_7 , добровільно звернувся за допомогою лікаря та пройшов курс лікування від наркоманії.

Висновки суду першої інстанції про те, що відсутні дані щодо того, чи страждав ОСОБА_7 на наркоманію та чи потребував лікування, чи дійсно розпочав лікування добровільно, на думку сторони захисту є безпідставними і спростовуються наданими до клопотання захисника матеріалами.

Доводи суду з приводу того, що лікування від наркоманії необхідно розпочинати до порушення кримінальної справи, - не ґрунтуються на законі, оскільки, як вважає сторона захисту, цього факту недостатньо для обмеження гарантованого права особи на звільнення від кримінальної відповідальності, так як закон не встановлює конкретних часових меж для такого звернення.

Сторона захисту звертає увагу, що у зв`язку із необґрунтованою відмовою суду першої інстанції у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, - сторона захисту не була готова щодо подальшого розгляду справи, в тому числі заявлення клопотання про виклик та допит лікаря-нарколога, можливого призначення судово-наркологічної експертизи.

Зауважує, що суд першої інстанції одразу після проголошення ухвали про відмову у задоволенні означеного клопотання сторони захисту перейшов до судових дебатів.

При цьому, сторона захисту клопотала про відкладення розгляду справи та надання можливості підготування до судових дебатів, однак судом було безпідставно відмовлено у цьому, чим, на думку сторони захисту, порушено право обвинуваченого на захист;

прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати вирок суду першої інстанції, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим та призначити покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців, на підставі ст. 71 КК України, приєднати частково невідбуте покарання за попереднім вироком, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки один місяць.

Свої вимоги умотивовує наступними доводами.

Всупереч вимог ч. 4 ст. 71 КК України, судом першої інстанції ОСОБА_7 призначено покарання, що не є більшим від невідбутої частини покарання за попереднім вироком, що призвело до м`якості призначеного судом покарання.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку сторони захисту, - обвинуваченого та адвоката в його інтересах, котрі підтримали в повному обсязі подану захисником апеляційну скаргу, просили скасувати вирок суду першої інстанції, заперечили задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, частково підтримала апеляційну скаргу сторони захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, а вирок суду першої інстанції скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, із закриттям кримінального провадження.

За п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито.

Дослідженням матеріалів даного кримінального провадження судом апеляційної інстанції віднайдені достатні підстави для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , які неправильно зважено судом першої інстанції під час судового розгляду справи з наданням критичної юридичної оцінки відповідним обставинам.

Відповідно до статті 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 418 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 407 КПК України, суд апеляційної інстанції ухвалює вирок. Будь-яке інше рішення суд апеляційної інстанції приймає у формі ухвали.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України передбачається за вчинення незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Спеціальний вид звільнення від кримінальної відповідальності винної особи передбачає ч. 4 ст. 309 КК України - особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 23, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. За змістом норм, передбачених частиною 4 статті 307 та частиною 4 статті 309 КК, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона

вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.

За змістом обвинувачення: ОСОБА_7 інкриміноване незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, зокрема, - рослин дикоростучої коноплі, яку обвинувачений висушив та вживав шляхом куріння через кустарно вироблений пристрій з «ПЕТ-пляшок».

Згідно із інформацією, наданою заступником головного лікаря Долинської ЦРЛ ОСОБА_10 , ОСОБА_7 перебуває на обліку лікаря-нарколога Долинської ЦРЛ з 2016 року, із встановленим діагнозом психічні поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів (аркуш провадження 90 том 1).

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, у подальшому обвинувачений ОСОБА_7 добровільно пройшов амбулаторний курс лікування від наркоманії.

Вказаний факт підтверджено довідкою № 107 від 14.04.2017 року, згідно із якою ОСОБА_7 пройшов амбулаторний курс лікування у лікаря-нарколога Долинської ЦРЛ відповідно до стандартів надання наркологічної допомоги, - з 03 квітня 2017 року по 14 квітня 2017 року, з приводу синдрому залежності від канабіоїдів. Після лікування установка позитивна, відмова від вживання канабіоїдів (аркуш провадження 89 том 1).

Факт добровільного по самозверненню проходження ОСОБА_7 лікування у лікаря-нарколога також підтверджений в інформаційному листі заступника головного лікаря Долинської ЦРЛ ОСОБА_10 .

Жодних доказів на спростування факту добровільності звернення обвинуваченого ОСОБА_7 з метою лікування від наркоманії матеріали кримінального провадження не містять.

За вказаних обставин, враховуючи наведені вище норми кримінального процесуального закону, закону України про кримінальну відповідальність, положення Пленуму Верховного Суду України, колегія суддів прийшла до висновку про можливість у конкретному випадку звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України.

Відтак, з огляду на зазначене вище, - доводи апеляційної скарги сторони захисту визнаються слушними, підлягають задоволенню частково, оскільки, поряд із доводами про закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого, викладеними у мотивувальній частині апеляційної скарги, вимога сторони захисту полягає у скасуванні вироку суду та призначенні нового судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги прокурора, який оскаржує вирок в частині неправильного застосування ст. 71 КК України при призначенні обвинуваченому покарання, відповідно, за наявності підстав для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , - задоволенню не підлягають; проте, оскільки, серед інших вимог, прокурор просить скасувати оскаржуваний вирок суду першої інстанції, - апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково.

Оскаржуваний вирок суду першої інстанції, відповідно, підлягає скасуванню, із закриттям кримінального провадження щодо обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 284, 376, 404, 405, 407, 409, 417, 418, 419, 424 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги адвоката обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Устинівського районного суду Кіровоградської області від 15 травня 2017 року стосовно ОСОБА_7 скасувати.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України закрити на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4