В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003330 від 22 березня 2014 року, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Скачок Республіка Білорусь, громадянин України, неодруженого, з неповною середньою освітою, непрацюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 05.07.2012 року за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,
- вироком Дарницького районного суду міста Києва від 03.12.2015 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України (із врахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 05.07.2012 року)до 4 років 6 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч.2 ст.186, ч. 3 ст. 357 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 , 20.03.2014 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходились в кв. АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_8 , за запрошенням останнього, де відпочивали, вживали спиртні напої.
Після цього, 20.03.2014 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вийшли з кімнати, де знаходився ОСОБА_8 , та вступили в попередню змову з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, обравши об`єктом свого злочинного посягання майно, яке належить ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення розбою, поєднаного з погрозою застосування насильства, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння майном ОСОБА_8 , діючи згідно розподілених ролей, особа, матеріали якої виділені в окреме провадження, зайшовши до кімнати, де знаходився ОСОБА_8 , підійшла до останнього та напала на нього, застосовуючи насильство, штовхнула його, з метою попередження можливого опору з боку потерпілого та усунення перешкод для заволодіння майном останнього, від чого ОСОБА_8 впав на підлогу.
В цей час, ОСОБА_7 , з корисливих спонукань, маючи спільний злочинний намір з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, направив в бік ОСОБА_8 предмет, схожий на пістолет, чим висловив погрозу застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я останнього.
Здійснюючи свої злочинні наміри, ОСОБА_7 , з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи те, що їх дії носять небезпечний характер, застосовуючи насильство, наніс один удар рукояткою предмета, схожого на пістолет в область голови ОСОБА_8 , спричинивши останньому фізичний біль, та, погрожуючи застосуванням насильства, з метою подолання можливого опору з боку потерпілого, зробив два постріли вгору з предмету, схожого на пістолет.
Після цього ОСОБА_7 , тримаючи в руці предмет, схожий на пістолет, висловив вимогу ОСОБА_8 віддати гроші, на що останній, сприймаючи реально загрозу для свого життя та здоров`я, передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 4000 гривень.
Продовжуючи свої злочинні наміри, направлені на заволодіння майном ОСОБА_8 , ОСОБА_7 передав предмет, схожий та пістолет особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, а вищевказана особа, в свою чергу, направила предмет, схожий на пістолет в бік потерпілого, чим висловила погрозу застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_9 ОСОБА_7 , маючи спільний злочинний намір з особою, матеріали відносно як виділені в окреме провадження, в цей час почав обшукувати квартиру, в результаті чого заволодів планшетом Impression ImPad 9702, вартістю 3000 гривень.
Після чого, ОСОБА_7 разом з особою, матеріали відносно якої виділені окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникл розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 7000 гривень.
Крім того, ОСОБА_7 , 05.11.2014 приблизно о 12 годині 30 хвилин, знаходячись ПКіВ «Гідропарк» в м. Києві, з метою повторного відкритого викрадення чужого майна вступив у попередню змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою обравши об`єктом свого злочинного посягання майно, яке належить раніше незнайомому ОСОБА_10 .
Здійснюючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, з метою власного незаконно збагачення, усвідомлюючи те, що їх дії носять відкритий характер, ОСОБА_7 наздогнав ОСОБА_10 , став навпроти нього, тим самим зупинив останнього наказав віддати гроші та мобільний телефон. Однак, останній відмовився виконувати вказівку ОСОБА_7 .
Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на повторне відкрите викрадення майна ОСОБА_10 , невстановлена досудовим розслідуванням особа, з метою подолання опору з боку потерпілого ОСОБА_10 застосовуючи насильство, шо не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, нанесла останньому один удар ногою в область правої брови, від якого ОСОБА_10 впав на землю, та усвідомлюючи загрозу своєму здоров`ю, залишився лежати на землі, випустивши при цьому на землю сумку з особистими речами.
Згідно висновку експерта № 3127 від 10.11.2014 року, при проведенні судово- медичної експертизи гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при його обстеженні виявлені ушкодження: садно на фоні синця в надбрівній ділянці справа переходом в проекції хвоста. Характер та морфологічні властивості, виявленого ушкодження свідчать про те, що воно утворилося від дій тупого предмету, за давністю може відповідати терміну 05.11.2014 року, не було небезпечним для життя та відноситься до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, подолавши опір з боку потерпілого, повторно відкрито викрали майно ОСОБА_10 , а саме дістали із сумки останнього, що знаходилася на землі поряд з ним, наступне майно:
-мобільний телефон «Нокіа 6080», вартістю 200 гривень, якому знаходилась сім- картки оператору «МТС», вартістю 15 гривень, на рахунку якої були гроші в сумі 6 гривень та оператору «Лайф», вартістю 15 гривень, без залишку грошових коштів на рахунку;
-мобільний телефон, марки «ДОНОД Д-700», вартістю 500 гривень, в якому знаходилась сім-картка оператору «Київстар», вартістю 15 гривень, без залишку грошових коштів на рахунку,
-2 картки банку «Райфайзенбанкаваль», матеріальної цінності не представляють.
чим спричинили матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_10 на загальну
суму 751 гривня.
Після чого, ОСОБА_7 разом з невстановленою досудовим слідством особою з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_7 , 05.11.2014 приблизно о 12 годині 30 хвилин, знаходячись в ПКіВ «Гідропарк» в м. Києві, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, під час скоєння відкритого викрадення майна ОСОБА_10 , з метою подальшого збагачення, вирішили незаконно заволодіти документами останнього.
Здійснюючи свої злочинні наміри, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито заволоділи наступними документами ОСОБА_10 , а саме:
1.паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_10 ;
2.посвідченням інваліда на ім`я ОСОБА_10 .
Продовжуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_7 , з метою незаконного збагачення, залишив номер свого мобільного телефону та повідомив, що за винагороду в розмірі 300 гривень він поверне потерпілому ОСОБА_10 вищевказані документи.
Після чого, ОСОБА_7 разом з невстановленою досудовим слідством особою, заволодівши паспортом та посвідченням інваліда, які належать ОСОБА_10 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.
Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України визнав повністю та показав, що 05 листопада 2014 року у світлу пору доби у Гідропарку він разом із наглядно знайомим йому хлопцем, побачили раніше незнайомого ОСОБА_10 після чого цей наглядно знайомий йому хлопець підійшов до ОСОБА_10 та вдарив його ногою, від чого він впав, після чого вони заволоділи його особистими речами, а ОСОБА_7 ще й залишив свій номер телефону та повідомив що за винагороду в розмірі 300 грн. він поверне потерпілому паспорт та посвідчення інваліда.

За ч. 2 ст. 187 КК України ОСОБА_7 , себе винуватим не визнав, показав судові, що дійсно 20 березня 2014 року він та його знайомий ОСОБА_11 прийшли в гості до ОСОБА_8 де вживали спиртні напої. Під час такого спілкування ОСОБА_12 та його знайомий ОСОБА_13 вирішили забрати гроші та особисті речі у ОСОБА_8 для чого штовхнули його на підлогу. ОСОБА_7 підтвердив судові, що завдав потерпілому ОСОБА_14 декілька ударів в обличчя, на що потерпілий злякався та передав ОСОБА_7 грошові кошти, а також вони забрали планшет та пішли. Показав суду, що пістолета при них не було та потерпілому ніхто пістолетом не погрожував.

Так, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 21 березня 2014 року, складеного слідчим Дніпровського управління поліції ГУ МВС України в м. Києві, в присутності понятих, та ілюстративної таблиці до протоколу огляду, в АДРЕСА_4 було виявлено та вилучено 5 слідів папілярних узорів (т.2 а.с.30-35).

Відповідно до висновків експерта №366 від 06.04.2014 року, сліди пальців рук, вилучені з пляшки з-під коньяку «Грінвіч» та пляшки соку з-під соку «Премія» залишені ОСОБА_8 , сліди пальців рук №1 та №2, вилучені з пляшки з-під коньяку «Грінвіч», залишені іншою особою (т. 2 а.с. 38-43).

Відповідно до додаткового висновку експерта №1876 від 08.12.2014 року, слід пальця руки №1, вилучений з пляшки з-під коньяку «Грінвіч» залишений середнім пальцем лівої руки гр.. ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 49-57).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 червня 2014 року потерпілий ОСОБА_8 впізнав під №1 ОСОБА_7 , як особу яка 20.03.2014 року вчинила щодо нього злочин (т. 2 а.с. 61-62).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 16 грудня 2014 року за участі потерпілого ОСОБА_8 , якого було попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України, потерпілий на місці показав та розказав, за яких саме обставин на нього був вчинений розбійний напад (т. 2 а.с. 68-79).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 06.11.2014 року складеного слідчим Дніпровського управління поліції ГУ МВС України в м. Києві, в присутності понятих, потерпілим ОСОБА_10 надано слідчому аркуш паперу з номером телефону одного із нападників, а саме НОМЕР_1 (т. 2 а.с 80-82).
Відповідно до Висновку експерта №3127 від 10.11.2014 року у потерпілого ОСОБА_10 виявлено садно на фоні синця в надбрівній ділянці справа з переходом в проекцію хвоста, що свідчить про те, що воно утворилось від дій тупого предмету, характерні властивості якого в ушкодженні не відобразились, за давністю може відповідати терміну вказаному у постанові, тобто 05.11. 2014 року, не було небезпечним для життя та відноситься до Легких тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 87-91).
Відповідно до протоколу затримання особи від 05.11.2014 року у ОСОБА_7 був вилучений мобільний телефон «Нокіа», при натисканні кнопки «мої номера» виявлено номер сім-карти - НОМЕР_2 (т. 2 а.с. 95-96).
Суд встановив, що своїми умисними діями 05.11.2014 року, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_7 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України; а також незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншим важливим особистим документом, тобто злочин передбачений ч. 3 ст. 357 КК України.
До показів обвинуваченого ОСОБА_7 , що він не погрожував потерпілому ОСОБА_8 предметом схожим на пістолет, суд ставиться критично, оскільки в судовому засіданні були досліджені фотографії зі сторінки обвинуваченого, де той позує саме з пістолетом, більш того потерпілий під час слідчого експерименту детально показав та розказав, яким чином був вчинений злочин щодо нього, яким чином ОСОБА_7 направляв пістолет в його сторону та вдарив в ділянку голови.

За таких умов, враховуючи викладене, суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Суд виключає із кваліфікуючих ознак насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, оскільки суду не надано жодного належного доказу, згідно якого під час фізичного насильства потерпілому ОСОБА_8 створювалась реальна загроза для його життя. Судово - медична експертиза щодо потерпілого взагалі не проводилась.

Крім цього суд встановив, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 357 ч.3 КК України ОСОБА_7 скоїв в листопаді 2014 року.
Згідно ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ст.357 ч.3 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості і з дня вчинення злочину минуло три роки.
Враховуючи вищевикладене суд вважає, що кримінальне провадження за ст. 357 ч.3 КК України відносно ОСОБА_7 підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням строків давності.
При цьому суд, виходить із того, що відповідно до ст. 369 КПК України судове рішення, у якому суд вирішує питання по суті, викладається у формі вироку, що в свою чергу цілком кореспондується із статтею 374 КПК України, згідно якої суд зобов`язаний прийняти рішення за повним об`ємом обвинувачення.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Обставиною, згідно ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України є щире каяття.
Обставиною, згідно ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння (ч. 2 ст. 187 КК України).
Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий, останній раз вироком Дарницького районного суду міста Києва від 03.12.2015 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Визначаючи необхідну міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), а саме: їх класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у мінімальних межах, установлених санкцією ст. 187 ч. 2 КК України, за правилами ст. 70, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчиненні нових злочинів, у виді позбавлення волі.
Так, ОСОБА_7 засуджений вироком Дарницького районного суду міста Києва від 03.12.2015 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України (із врахуванням вироку вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 05.07.2012 року)до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив злочини, за які засуджується по даній справі до постановлення вироку Дарницького районного суду міста Києва від 03.12.2015 року, остаточне покарання ОСОБА_7 слід призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за цим вироком.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Цивільні позови потерпілих слід залишити без розгляду, як такі що ними не підтримані, оскільки останні жодного разу у судові засідання не прибули, їх розглядом не цікавились, обмежившись заявами де просили оголосити їх покази.

Процесуальні витрати слід стягнути із обвинуваченого на користь держави.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України і призначити йому покарання за ці злочини:
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді шести років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 187 КК України у виді семи років позбавлення волі із конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_7 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді семи років позбавлення волі із конфіскацією майна.

ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за ст. 357 ч.3 КК України, на підставі ст.ст.44, 49 КК України, а кримінальне провадження в цій частині закрити, у зв`язку із закінченням строків давності.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 03.12.2015 року більш суворим за цим вироком та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді семи років позбавлення волі із конфіскацією майна.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбуття призначеного покарання, строк попереднього ув`язнення з 05 листопада 2014 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що 1 (один) день попереднього ув`язнення відповідає 2 (двом) дням позбавлення волі.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Управління Державної Пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області залишити без зміни до набрання вироком законної сили та вважати продовженим до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту затримання, тобто з 05.11.2014 року.
Речові докази: фотознімки ОСОБА_7 із пістолетом (т. 2 а.с.62-63), аркуш паперу із номером телефону ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 83-84) зберігати при матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон «Нокіа» (т. 2 а.с. 97) - конфіскувати.
Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз 786, 24 грн.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1