Справа № 737/28/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/107/2018
Категорія - ст. 185 ч. 3 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332 від 12 жовтня 2016 року, № 0000035 від 01 лютого 2017 року, № 0000166 від 26 травня 2016 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , його адвоката ОСОБА_7 та прокурора Куликівського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 жовтня 2017 року, по кримінальному провадженню щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Жуківка, Куликівського району, Чернігівської області, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше судимого:

14.12.2009 року Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

01.02.2011 року Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

09.06.2016 року Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт;

15.08.2016 року Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, змінений Апеляційним судом Чернігівської області 22.11.2016 року до 6 місяців арешту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Дроздівка, Куликівського району, Чернігівської області, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 жовтня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки,

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавленні волі на строк три роки шість місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання у виді чотирьох місяців позбавлення волі за попереднім вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 15.08.2016, зміненого ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 22.11.2016 і за сукупністю вироків остаточно визначено ОСОБА_6 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 01 лютого 2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку в законну силу, зарахувавши в строк відбування покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_6 з 01 лютого 2017 року по 14 лютого 2017 року включно та з 22 березня 2017 року і по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, в подальшому зарахування строку попереднього ув`язнення здійснювати з розрахунку день за день. Строк з 15 лютого 2017 року по 21 березня 2017 року підлягає обрахуванню як день за день.

ОСОБА_9 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, поклавши, у відповідності до ст. 76 КК України, наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 1 200 грн. матеріальної шкоди. В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_12 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в солідарному порядку на користь ОСОБА_12 2 384 грн. 15 коп. матеріальної шкоди та 1 000 грн. моральної шкоди, а всього 3 384 грн. 15 коп.. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на користь держави по 550 грн. 25 коп. витрат за проведення товарознавчих експертиз.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, в кінці лютого 2016 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, зайшов на територію пилорами, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав 80 літрів дизельного пального марки ДТ-З-К4 сорту F/ДП-З Євро 4-ВО, вартістю 15 грн. за 1 л, загальною вартістю 1200 грн, яке знаходилося в пластикових каністрах ємністю 20 л кожна, які не представляють для потерпілого цінності, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 1200 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 09 вересня 2016 року, у вечірній час, ОСОБА_6 , маючи умисел на вчинення крадіжки, з корисливих мотивів, прибув до господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_13 , де шляхом вільного доступу із стежки, яка веде до вказаного господарства, таємно викрав металевий люк та дві металеві плити, загальною вагою 120 кг, вартістю 2 грн. 50 коп. за 1 кг, чим заподіяв матеріального збитку ОСОБА_13 на загальну суму 300 грн.

29 січня 2017 року, близько 20-00 год., ОСОБА_6 , повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, проникли на територію господарства АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали металобрухт міді вагою 6 кг, загальною вартістю 480 грн, де продовжуючи свої злочинні наміри, проникли на горище житлового будинку даного господарства, звідки таємно викрали три алюмінієві бідони об`ємом 40 л кожний, загальною вартістю 1762 грн 50 коп., що належить ОСОБА_14 , чим заподіяли матеріального збитку потерпілій на загальну суму 2242 грн 50 коп.

Продовжуючи свої злочинні дії, 30 січня 2017 року, близько 18-00 год., ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, через паркан проникли на територію ТОВ «Метпостач-Північ», що розташоване за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, смт. Куликівка, вул. Перемоги, 6, де перебуваючи на території, шляхом зриву навісного замка, проникли до складського приміщення даної установи, звідки повторно таємно викрали два алюмінієві бідони об`ємом 40 л кожний, загальною вартістю 1175 грн, а також металобрухт міді вагою 6 кг, загальною вартістю 480 грн та бензопилу марки «VS 254 5 MEGA», вартістю 2384 грн 15 коп., що належать ОСОБА_12 , чим заподіяли матеріального збитку потерпілому на загальну суму 4039 грн 15 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказував на свою невинуватість в інкримінованих злочинах та просив провадження закрити або провадження направити в суд першої інстанції.

Вказує, що свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 оговорили його, а органи досудового розслідування створили штучні докази. Судом не взято до уваги, що свідок ОСОБА_14 вказувала про наявність двох слідів взуття. Також не дана оцінка показанням свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .. Не може бути доказом протокол ОМП від 28.05.2016 року, оскільки він не був відкритий сторонам. При призначенні покарання суд безпідставно вказав, що злочин вчинено щодо особи похилого віку.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_20 адвокат ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просив вирок щодо свого підзахисного скасувати так провадження закрити.

Вказував, що вина ОСОБА_6 не доведена, під час судового засідання, судом першої інстанції не було оглянуто та досліджено речові докази. Також, вказує, що потрібно зарахувати ОСОБА_6 час перебування в СІЗО, тобто попереднє ув`язнення, по день вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день за два дні позбавлення волі.

Прокурор також подав апеляційну скаргу, в якій просив вказаний вирок скасувати та ухвалити новий, в якому доповнити мотивувальну частину по другому епізоду злочинних дій ОСОБА_21 у вчиненні крадіжки 09.09.2016 у ОСОБА_13 кваліфікуючою ознакою повторність.

Вирок суду щодо ОСОБА_9 не оскаржується.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_21 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити з викладених підстав, прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, підтримав апеляційну скаргу прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Не дивлячись на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується доказами зібраними у кримінальному провадженні.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується його показаннями, які він давав в суді першої інстанції, зокрема, свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково, а саме визнав вину у вчиненні крадіжки майна, що належить ОСОБА_13 ..

Показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 , який був допитаний в судовому засіданні районного суду, який свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Пояснив, що в січні 2017 року разом з ОСОБА_22 прийшли до господарства потерпілої ОСОБА_14 , звідки на горищі приміщення знайшли алюмінієві бідони об`ємом по 40 л, а на території господарства металобрухт міді. Зазначене майно здали до пункту прийому металобрухту, а саме ОСОБА_12 , за що отримали гроші в розмірі 800 грн., які витратили разом з ОСОБА_22 на власні потреби. В подальшому після здачі металобрухту з території складського приміщення у ОСОБА_23 він разом з ОСОБА_22 винесли ті ж самі алюмінієві бідони та мідь, а також бензопилу, які погрузили до таксі та відвезли на пункт прийому металобрухту, де отримали гроші, які потратили на власні потреби. Щодо бензопили, то пояснив, що не знає куди поділась остання, оскільки речі з багажнику допомагав вигружати таксист та поставив бензопилу та асфальт. Пояснив, що вчинити крадіжку з господарств вирішили спільно з ОСОБА_24 ..

Показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який в місцевому суді пояснив, що ОСОБА_6 в лютому 2016 року два тижні працював у нього на пилорамі, за час його роботи зі складу зникло дизельне пальне, яке зберігалося в каністрах білого кольору з мітками по 20 л, загальною вагою 100 л. Точної дати вчинення крадіжки він не пам`ятає. Коли ОСОБА_6 вже не працював на пилорамі, то він виявив крадіжку ще електричних кабелів для професійної електрозварки 2 шт. Під час роботи на пилорамі ОСОБА_6 бачив, де знаходяться ключі від складу, після закінчення робочого часу ОСОБА_6 брав ключі та відчиняв двері, звідки брав дизельне пальне. Підтримав цивільний позов на суму 5100 грн.

Показаннями свідка ОСОБА_25 який в судовому засіданні районного суду показав, що знайомий з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , на початку 2016 року до нього в гості прийшов ОСОБА_6 , пізніше на автомобілі приїхав ОСОБА_9 . На пропозицію ОСОБА_6 випити пива він повідомив, що у нього немає грошей, на що ОСОБА_6 сказав, що знає, де їх взяти і повідомив, що знає, де на пилорамі у ОСОБА_11 є солярка. Він разом з ОСОБА_6 пішки прийшли до пилорами, де останній працював, пізніше на автомобілі під`їхав ОСОБА_9 , ОСОБА_6 знав де ключі, знав де солярка. ОСОБА_6 відчинив пилораму та взяв солярку. Свідок пояснив, що було 3 каністри та йому здалось, що по 10 л, каністри були білого кольору. Чув, як ОСОБА_6 домовлявся з ОСОБА_26 про продаж йому солярки, після чого ОСОБА_6 з ОСОБА_9 відвезли дану солярку ОСОБА_26 . Останній за солярку віддав ОСОБА_27 гроші, яку саме суму йому не відомо, тому що ОСОБА_27 про це не повідомляв та грошей не давав.

Показаннями свідка ОСОБА_19 , які він надав в судовому засіданні суду першої інстанції, що знайомий з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , взимку 2016 року йому зателефонував ОСОБА_6 та запропонував придбати дизельне пальне, на що він погодився та під`їхав автомобілем «BMW» до пилорами, де працював ОСОБА_6 та яка належить ОСОБА_11 , де забирав дизельне пальне, яке знаходилось у 2-х каністрах, об`ємом 20 л білого кольору та 30 л.

Показаннями свідка ОСОБА_26 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що в кінці лютого 2016 року йому зателефонував ОСОБА_6 та запропонував купити солярку, на що він погодився. Після чого ОСОБА_6 зайшов до нього додому та у руках тримав дві каністри приблизно по 20 літрів, білого кольору, які були з - під хімікатів. Він купив пальне приблизно за 500 грн.

Протоколом огляду місця події від 28 травня 2016 року, що проведений в присутності ОСОБА_11 , ОСОБА_19 та фототаблицею до нього, відповідно до якого під час огляду ділянки, яка розміщена біля господарства АДРЕСА_4 , ОСОБА_19 добровільно видав дві пластикові каністри білого кольору. Наведено детальний опис двох пластикових каністр білого кольору, об`ємом по 20 л кожна, з написом літери «М». Під час огляду ОСОБА_11 впізнав вказані каністри, які у нього були викрадені. Під час огляду вилучено дві пластикові каністри білого кольору по 20 л кожна. Свідок ОСОБА_19 підтвердив, що вказані каністри з дизельним пальним він придбав у ОСОБА_6 взимку 2016 року та під`їжджав на своєму автомобілі до пилорами, що належить ОСОБА_11 , щоб забрати вказані каністри.

Довідкою № 66 від 10 серпня 2016 року, виданої ПП «Юніон-ГПСС», відповідно до якої вартість 1 літру диз. палива за період з 01.01.2016 року по 16.01.2016 року становила 16,40 грн., за період з 17.01.2016 року по 22.03.2016 року - 15,00 грн., 23.03.2016 - 15,50 грн., за період з 24.03.2016 року по 25.03.2016 року 16,00 грн. ( том 2 а.п.61). Таким чином, вартість дизельного пального в період часу, що інкримінується, а саме в кінці лютого 2016 року становила 15 грн. за 1 літр.

Одночасним допитом свідків ОСОБА_28 та ОСОБА_19 встановлено, що ОСОБА_28 підвозив ОСОБА_9 та ОСОБА_6 з речами, що були в мішках та кульках на металобазу. Також, ОСОБА_28 підвозив ОСОБА_6 до лікарні, де був його старший брат, який сидів в машині та перевантажив дроти в багажник до його машини і вони втрьох поїхали далі.

Показаннями потерпілої ОСОБА_14 , які вона давала в судовому засіданні суду першої інстанції, що того дня зранку вона пішла до свого господарства та побачила там сліди взуття, однак не перевіряла чи зникли в неї речі. Ввечері цього ж дня до неї прийшов дільничний та спитав чи не зникло у неї щось у господарстві. Наступного дня зранку вона пішла до господарства, де з`ясувалось відсутність кабелю близько 6 кг та трьох бідонів, про що вона повідомила працівників поліції. В господарстві бачила сліди взуття. Майно їй не повернуто.

Показаннями потерпілого ОСОБА_12 , які він давав в районному суді, що візуально знав раніше ОСОБА_29 та ОСОБА_9 30.01.2017 року, ближче до вечора, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , разом з дівчиною, на таксі привезли на склад, де він працює, 3 алюмінієві бідони та мідний кабель, які йому запропонували прийняти, на запитання кому належать дані речі, ОСОБА_29 та ОСОБА_9 повідомили, що ці речі належать їм. Він прийняв у них ці речі приблизно за 800 грн., оскільки робочий день вже закінчився, то він зачинив склад та пішов додому. Наступного дня, коли прийшов до складу, побачив на дверях зламаний замок, він виявив зникнення 2 алюмінієвих бідонів, об`ємом 40 л, металобрухту міді, вагою 6 кг, та бензопили. Він поїхав на сусідній склад прийому металобрухту, де виявив бідони та мідний кабель, які були йому повернуті, бензопила не повернута. Раніше ОСОБА_29 та ОСОБА_9 також приносили йому на склад речі для прийому як металобрухт.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , який в місцевому суді підтвердив, що підвозив в січні 2017 року ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які погрузили до його машини 3 алюмінієві бідони та сумку, до ОСОБА_12 ..

Показаннями свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що працює у пункті прийому металобрухту, 30.01.2017 року, у вечірній час, з 19 до 20 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_9 принесли в руках бідони, об`ємом по 40 л, та мідний кабель вагою приблизно 5-7 кг. Дані речі він придбав для особистих потреб приблизно за 800 грн., він попросив свого знайомого ОСОБА_17 відвезти ОСОБА_6 та ОСОБА_9 додому. Наступного дня приїхали працівники поліції з власником даних речей - ОСОБА_12 , який впізнав свої речі і вони були йому повернуті.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні місцевого суду підтвердив, що ОСОБА_30 попросив підвезти ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які здавали металолом, що саме він не знає. Він їх підвіз спочатку в с. Жуковка потім в с. Дроздовка. Коли їх висаджував, то вони вигружали з машини бензопилу.

Протоколом огляду місця події від 01.02.2017 та фототаблиці до нього, відповідно до якого під час проведення огляду місця події в АДРЕСА_5 , що є територією складського приміщення, виявлено пошкодження запираючого механізму у внутрішній частині споруди складу та слідова картина, що узгоджується з показами потерпілого ОСОБА_12 .. Також, було виявлено два алюмінієві бідони ємністю по 40 л та пакет, всередині якого знаходився мідний дріт без ізоляції. Під час огляду проводилось зважування та мідні дроти склали вагу 6 кг.

Висновком № 176 від 13.02.2017 судової товарознавчої експертизи, відповідно до якого ринкова вартість з урахуванням зносу двох алюмінієвих бідонів ємністю 40 л станом на 30.01.2017 може складати 1175 грн. Ринкова вартість бензопили марки VS 2545 MEGA, з урахуванням зносу, станом на 30.01.2017 може складати 2384,15 грн..

Висновком № 177 від 13.02.2017 судової товарознавчої експертизи відповідно до якого ринкова вартість з урахуванням зносу трьох алюмінієвих бідонів ємністю 40 л станом на 30.01.2017 може складати 1762,50 грн.

Довідкою ТОВ «МЕТПОСТАЧ-ПІВНІЧ», згідно якої на період часу з 29.01.2017 по 30.01.2017 в системі роздрібної торгівлі по роздрібним цінам вартість одного кілограма лому/брухту кольорових металів ( мідь) складала 80 грн..

Заявою ОСОБА_9 , яка датована 01.02.2017, відповідно до якої він добровільно повідомив про вчинену ним крадіжку разом з ОСОБА_6 бідонів та міді.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо відсутності підстав оговорювати обвинуваченим ОСОБА_9 , потерпілим ОСОБА_12 , свідками ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 обвинуваченого ОСОБА_6 , а також навмисних дій органів досудового розслідування з метою створити штучно докази відносно обвинуваченого ОСОБА_6 за вказаним епізодом, як про те вказує обвинувачений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі.

В судовому засіданні районного суду, під час дачі пояснень свідка ОСОБА_19 сам ОСОБА_6 не заперечував, що було дві каністри. Вказане свідчить, що місцевий суд дав належну оцінку показанням ОСОБА_19 , зробив аналіз та оцінив їх в сукупності з іншими доказами по справі.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 , на те що не може бути доказом протокол ОМП від 28.05.2016 року, оскільки він не був відкритий сторонам, колегія, також, вважає безпідставними, оскільки, відповідно до матеріалів кримінального провадження вони відкривались сторонам (протокол про надання доступу до матеріалів від 30.12.2016).

Твердження адвоката, що не оглянуті та не досліджені речові докази, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки під час судового засідання, вивчивши та проаналізувавши наявні докази у суду не виникло розбіжностей та протиріч, тому і не було необхідності для безпосереднього огляду та дослідження речових доказів.

Посилання прокурора в своїй апеляційній скарзі про доповнення мотивувальної частини вироку по другому епізоду злочинних дій ОСОБА_21 у вчиненні крадіжки 09.09.2016 у ОСОБА_13 кваліфікуючою ознакою повторність, колегія вважає необґрунтованими, оскільки дана кваліфікуюча ознака встановлена судом при кваліфікації дій ОСОБА_21 по другому епізоду, а її не зазначення в мотивувальній частині під час встановлення фактичних обставин не може бути підставою для скасування вироку.

Аналізуючи вищевикладені докази та поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія цілком погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо відсутності підстав оговорювати вказаними свідками ОСОБА_6 та навмисних дій органів досудового розслідування з метою створити штучно докази відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_29 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, його вік, стан здоров`я, наявність малолітньої дитини, працездатний вік та відсутність роботи, кількість вчинених епізодів, обставини їх вчинення, вартість майна, що було викрадене та його цінність для потерпілих, часткове повернення майна внаслідок дій самих потерпілих, думку потерпілих, з яких потерпілий ОСОБА_11 наполягав на призначенні суворішого покарання, інші послались на розсуд суду, щире каяття за одним епізодом, наявність обтяжуючої обставини, відношення ОСОБА_6 до скоєного, при цьому враховується, що після застосування до нього покарання у виді арешту ОСОБА_6 продовжив вчиняти злочини проти власності, а отже не зробив для себе відповідних висновків, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 , що судом першої інстанції при призначенні покарання помилково вказана обтяжуюча обставина вчинення кримінального правопорушення, щодо особи похилого віку, колегія вважає безпідставними, оскільки досудовим розслідуванням та районним судом було встановлено, що потерпілий ОСОБА_31 є особою похилого віку.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Зазначеним вище вироком на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (редакція № 838-VIII від 26.11.2015 року) ОСОБА_6 зараховано у відбуте покарання строк його попереднього ув`язнення в строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 01 лютого 2017 року по 14 лютого 2017 року включно та з 22 березня 2017 року і по 20 червня 2017 року включно, тобто по день набрання чинності Закону України № 2046-VІІІ від 18.05.2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення».

Вказаним Законом України прийняті зміни до ч. 5 ст. 72 КК України, відповідно до яких попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Тому твердження адвоката ОСОБА_7 стосовно необхідності зарахування обвинуваченому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення по день вступу вироку в законну силу в порядку вимог ч. 5 ст. 72 КК України є такими, що не заслуговують на увагу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 , його адвоката ОСОБА_7 та прокурора.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України колегія

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , його адвоката ОСОБА_7 та прокурора Куликівського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 жовтня 2017 року, щодо ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом трьох місяців, а засудженим який перебуває під вартою протягом такого ж строку з моменту вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4