Справа № 478/2034/17 Провадження № 1-кс/478/1/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 січня 2018 року. Слідчий суддя Казанківського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Казанківського ВП Новобузького відділу ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 19.12.2017 року про закриття кримінального провадження,
В судовому засіданні ОСОБА_3 доводи скарги підтримав і просив її задовольнити.
В судове засідання слідчий СВ Казанківського ВП Новобузького відділу ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 не прибув, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду скарги.
В ході проведення досудового розслідування слідчим було отримано пояснення від ОСОБА_3 , який повідомив відомі йому обставини пошкодження свого автомобіля та вказав на підозрюваних; було отримано пояснення від можливого учасника подій - ОСОБА_5 ; проведено огляд автомобіля, де було встановлено його пошкодження та закрито кримінальне провадження 17.08.2017 року.
Постановою Баштанської місцевої прокурати від 22.11.2017 року було скасовано рішення слідчого про закриття кримінального провадження, та цією ж датою, було надано вказівки слідчому у кримінальному провадженні, в тому числі: здійснити допит осіб, на яких вказав ОСОБА_3 та встановити можливих очевидців події.
Згідно з протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_6 , останній 17.12.2017 року відмовився від надання свідчень.
Згідно рапорту від 07.12.2017 року, допитати іншу особу, на яку вказав ОСОБА_3 , як на підозрюваного в пошкодженні його автомобіля, а саме: ОСОБА_7 не виявилось можливим через відсутність його за місцем проживання.
Аналізуючи вказані обставини, слідчий суддя приходить наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.194 КК України, встановлено кримінальну відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах.
Пунктом 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» роз`яснено, що відповідно до ч.1 ст.194 КК України кримінальна відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна настає в разі, якщо такими діями заподіяно шкоду у великих розмірах. Пунктом 27 цієї ж постанови визначено, що вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях винної особи таких кваліфікуючих ознак як завдання злочином проти власності значної шкоди потерпілому, вчинення таких злочинів у великих чи особливо великих розмірах, суди мають керуватися відповідними положеннями примітки до ст. 185 КК України.
Великий розмір шкоди у даному злочині визначається згідно п.3 Примітки до ст.185 КК України як сума, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Таким чином, об`єктивна сторона цього злочину полягає у знищенні або пошкодженні чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах.
Відповідно до п.5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на н.м.д.г., то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.
Згідно п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України з урахуванням норм абзацу першого п.п.169.4.1 п.169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги: у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.
Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України у 2017 році», на 1 січня 2017 році був установлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1600,00 грн.
Таким чином, вбачається, що розмір податкової соціальної пільги дорівнює 800,00 грн. (1600/2=800,00), а з урахуванням п.3 Примітки до ст.185 КК України великий розмір шкоди визначається із розрахунку: 250неоподатковуваних мінімумів доходів громадян *800 грн., що дорівнює 200000,00 грн.
Натомість, слідчий суддя звертає увагу на наступне.
Пункт 2 ч.2 ст.284 КПК України передбачає підстави закриття кримінального провадження, в тому числі у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження, наряду з іншими є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.
Положеннями ч.2 ст.9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно положень ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. При цьому кримінальним процесуальним законом передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. А тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.
Як встановлено слідчим суддею та підтверджується дослідженими матеріалами кримінального провадження, в ході досудового розслідування слідчим СВ Казанківського ВП Новобузького відділу ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 не було забезпечено встановлення всіх обставин, які стосуються цього провадження, зокрема, лише частково виконано вказівки прокуратури, не допитано ОСОБА_7 , не вжито заходів щодо встановлення інших очевидців події.
Також слідчий суддя звертає увагу, що проведення досудового розслідування має бути повним та об`єктивним, а висновки про необхідність закриття кримінального провадження повинні бути обґрунтованими обставинами, що виключають кримінальне провадження, в тому числі і можливість перекваліфікації вчиненого кримінального правопорушення на іншу правову норму.
Крім того, згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Враховуючи наведене, дійшовши висновку про відсутність складу кримінального правопорушення через невідповідність розміру отриманої ОСОБА_3 шкоди, яка не відповідає великому розміру встановленому п.3 Примітки до ст.185 КК України, слідчий повинен був встановити та відобразити у постанові реальний розмір отриманої шкоди.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 306, 307 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів із дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1