Cправа №750/684/18
Провадження №1-кс/750/215/18

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2018 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 22.12.2017 р. про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 від 07.07.2016 року, -

в с т а н о в и в:

25.01.2018 року до суду від потерпілої ОСОБА_3 надійшла скарга на постанову слідчого СВ Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 22.12.2017 р. про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 від 07.07.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, стосовно накладення арешту на майно автомобіль та напівпричеп, щодо якого вчинено шахрайські дії, мотивуючи тим, що зазначене у клопотанні майно є доказом злочину, тоді як слідчим при винесенні постанови не було всебічно, повно і неупереджено досліджено всіх обставин кримінального провадження, не було надано належну правову оцінку доказам та матеріалам справи, що призвело до винесення неправильного рішення про відмову у задоволенні клопотання.
Особа, яка подала скаргу - потерпіла ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилась, просила скаргу розглядати без її участі, скаргу підтримує в повному обсязі.
Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про розгляд скарги повідомлялась належним чином, відповідно до відомостей розносної книги для місцевої кореспонденції, про причини неявки суд не повідомила.
За змістом ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого в судовому засіданні не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши в судовому засіданні надані копії матеріалів кримінального провадження №0000139 від 07.07.2016 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно ст. 93 КПК України, ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України.
Як слідує з матеріалів скарги, 12.12.2017 року потерпіла ОСОБА_5 звернулась до начальника Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області з клопотанням про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, а саме просила «у встановленому КПК України порядку звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді про арешт майна, а саме вантажного автомобіля Renault Magnum 470 та напівпричепа Trailor SYY 3CX стосовно яких вчинено шахрайські та незаконні дії, з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження, користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, відчуження».
22.12.2017 року за результатами розгляду зазначеного вище клопотання слідчий виніс постанову про відмову у його задоволенні з тих підстав, що «у ході досудового розслідування не встановлено достатніх підстав для накладення арешту на вищевказаний автомобіль та причеп».
В ст. 2 КПК України зазначено, що основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У відповідності до вимог п.2 ч.5 ст. 110, ч.2 ст. 220 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами кримінального провадження, зокрема в ній має бути викладено не лише суть заяви особи, яка звернулася з клопотанням, а і відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу, зміст обставин, які є підставами для її прийняття, також вона має містити мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, постанова слідчого має ґрунтуватися на всебічному, повному і неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, яким слідчий повинен надати належну правову оцінку. Проте, оскаржувана постанова слідчого не свідчить про всебічне, повне дослідження обставин кримінального провадження, тобто вказаним вимогам закону не відповідає, оскільки зводиться виключно до загальних формулювань. Слідчий належним чином не мотивував відмову у задоволенні клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, вказавши лише про те, що не встановлено достатніх підстав для накладення такого арешту.
З огляду на загальні засади кримінального провадження, визначені ст. 7 КПК України, зазначена мотивація процесуального рішення, не може являтися вагомою підставою для відмови у задоволенні клопотання потерпілої про проведення слідчих дій.
Таким чином, в ході розгляду скарги було встановлено, що при винесенні оскаржуваного рішення, слідчим не було дотримано ряду вимог процесуального закону, відтак постанова слідчого від 22.12.2017 року підлягає скасуванню із зобов`язанням слідчого розглянути подане клопотання та прийняти мотивоване рішення по даному клопотанню з дотриманням встановлених законом вимог.
Разом з тим, вимога потерпілої про накладення арешту на майно в межах розгляду скарги, поданої в порядку ч.1 ст. 303 КПК України, задоволенню не підлягає, оскільки порядок вирішення питань щодо арешту майна, визначений ст. ст. 170-173 Глави 17 КПК України «Арешт майна».
З огляду на викладене вище, скарга потерпілої ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а прийняте слідчим рішення про відмову у задоволенні клопотання - скасуванню.
Керуючись ст. ст. 303, 307 КПК України,
у х в а л и в:
Скаргу задовольнити частково.
Постанову слідчого СВ Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 22.12.2017 року про відмову у задоволенні клопотання скасувати.
Зобов`язати слідчого СВ Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 розглянути клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 12.12.2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 від 07.07.2016 року, та прийняти по даному клопотанню мотивоване рішення відповідно до вимог ст. 110 КПК України.
У задоволенні решти вимог скарги відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1