Дата документу Справа № 315/953/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1227/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 315/953/16-кСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.125 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2017 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

представника потерпілих ОСОБА_11 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференц зв`язку, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104, за апеляційними скаргами потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , першого заступника прокурора області ОСОБА_12 на вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 03 травня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гуляйполе Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.

Цивільний позов ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди і витрат щодо правової допомоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 , на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 154,01 грн., моральну шкоду на суму 500 грн. та витрати щодо надання правової допомоги на суму 2653,75 грн., а всього 3307,76 грн.

Цивільний позов ОСОБА_10 про відшкодування майнової та моральної шкоди і витрат щодо правової допомоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 , на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 11391,61 грн., моральну шкоду на суму 3000 грн. та витрати щодо надання правової допомоги на суму 2653,75 грн., а всього 17045,36 грн.

Заходів забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не застосовувалось.

Згідно зі змістом вироку, ОСОБА_7 обвинувачувався в тому, що 29 лютого 2016 року, близько 19 години 00 хвилин, в м. Гуляйполе Запорізької області, знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_2 , а саме на проїжджій частині, в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_10 , на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком лівої руки по голові в область лівого вуха ОСОБА_10 .

Після цього, 29 лютого 2016 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_7 знаходячись навпроти свого домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході продовження вказаного конфлікту, наніс рукою зжатою в кулак та дерев`яною палицею численні удари ОСОБА_10 в область голови та тулуба, чим спричинив останньому струс головного мозку, перелом коронки 1 зуба в правій частині верхньої щелепи, рубці та ділянки пігментації на голові. Струс головного мозку, рубці та ділянки пігментації на голові кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Перелом коронки 1 зуба в правій частині верхньої щелепи кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я та незначну втрату працездатності.

Крім того, 29.02.2016 року, близько 20 години 00 хвилин, в м. Гуляйполе Запорізької області, ОСОБА_7 , знаходячись навпроти свого домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_9 , на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс 3 удари дерев`яною палицею в область лівої кінцівки ОСОБА_9 , внаслідок чого заподіяв останній синці на лівій нижній кінцівці, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційних скаргах потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не оспорюючи обставини кримінального провадження, які є доведеними та обґрунтованимі доказами, але не погоджуються із вироком в частині часткового задоволення їхніх позовних вимог, тому просять в цій частині переглянути вирок та задовольнити їх позовні вимоги у повному обсязі. Вважають, що судом першої інстанції безпідставно прийнято рішення про часткове задоволення їхніх позовних вимог, оскільки всі документи на підтвердження заявлених сум були надані до суду. Крім того, судом не зазначено, чому саме він прийшов до таких висновків при вирішенні позовних вимог.

Враховуючи допущені судом першої інстанції порушення при вирішенні цивільних позовів, потерпілі просять змінити вирок в частині позовних вимог та задовольнити їх у повному обсязі.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора області ОСОБА_12 вказує, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню через істотні порушення кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості. Суд першої інстанції в достатній мірі не врахував ступінь тяжкості злочину, даних про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а саме те, що ОСОБА_7 вчинив 2 окремих умисних злочини, які відносяться до категорії невеликої тяжкості, ніде не працює, характеризується посередньо, притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, хоча і вважається не судимим, у вчиненому не розкаявся, шкоду потерпілим не відшкодував. За таких обставин, прокурор вважає, що призначене мінімальне покарання у вигляді 150 годин громадських робіт, є м`яким і таким, що не буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших злочинів. Крім того, суд у мотивувальній частині вироку зазначив лише обставини, які встановлені досудовим розслідуванням та викладені у обвинувальному акті, не сформулювавши обвинувачення, яке визнане саме судом доведеним. Таким чином, на думку апелянта, суд першої інстанції констатував лише результати досудового розслідування і не виклав власних висновків щодо обвинувачення. На підставі викладеного прокурор просить скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; потерпілих, їх представника, які підтримали свої апеляційні скарги; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу заступника прокурора; обвинуваченого і його захисника, які, заперечували проти задоволення апеляційних скарг потерпілих та прокурора; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 задоволенню не підлягають, а апеляційна скарга першого заступника прокурора області ОСОБА_12 підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до вимог ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, зокрема, є: неповнота судового розгляду; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Неповним, у відповідності до вимог ст.410 КПК України, визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначеним вимогам вирок місцевого суду не відповідає.

Суд дійшов висновку і зазначив у вироку, що обвинувачений ОСОБА_7 визнавав себе винним частково. Однак, на переконання колегії суддів, фактично останній вину не визнав. Зі змісту показів ОСОБА_7 , випливало, що він визнав факт конфлікту з потерпілими і факт бійки з потерпілим ОСОБА_10 . Він вважав, що бійка була спровокована саме ОСОБА_10 . Пояснював, що він не наносив удари ОСОБА_9 . До того ж пояснив, що внаслідок нанесених йому ударів він зазнав тілесних ушкоджень, звертався в лікарню і поліцію з приводу цього.

Не зважаючи на це, суд дійшов висновку, що його вина повністю доведена наданими стороною обвинувачення та дослідженими в ході судового розгляду доказами: показами потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; письмовими доказами: витягами з кримінальних проваджень №0000170 і№0000171 від 01.03.2016, протоколами прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , протоколом огляду предмету; постановою про визнання речовим доказом, протоколами проведення слідчого експерименту від 05.07.2016 і 08.09.2016, висновками експерта від 14.05.2016, 05.04.2016, 10.06.2016, 27.07.2016.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що окрім показів потерпілих, а також частково показів свідка ОСОБА_14 (який є братом потерпілої ОСОБА_9 ), перелічені судом докази не є безсумнівними доказами вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому дій, а скоріше навпаки, підтверджують версію обвинуваченого щодо фактичних обставин події яка сталася.

Письмові і речові докази, окремо без показів обвинуваченого, потерпілих свідків, не підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 .

З огляду на це суд, порушуючи принцип змагальності, при наявності двох версії події, до уваги взяв лише версію сторони обвинувачення і потерпілих, тоді як версія сторони захисту і ряду свідків проігнорована, і належним чином не перевірена і не спростована.

Суд не перевірив і не встановив чи були отримані тілесні ушкодження обвинуваченим і його братом, якщо так, то внаслідок чого вони були отримані.

Вказані відомості, на переконання суду апеляційної інстанції, могли суттєво вплинути на кваліфікацію дій обвинуваченого, могли вказувати як на наявність так і на відсутність в його діях складу злочину, або могли бути обставинами що виключають злочинність діяння (необхідна оборона, уявна оборона).

Істотними порушеннями вимог кримінального-процесуального закону, за вимогами ч.1 ст.412 КПК України, є такі порушення вимог цього КПК, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

В порушення вказаної норми в мотивувальній частині оскаржуваного вироку зазначені обставини, які встановлені досудовим розслідуванням, однак не сформульоване обвинувачення визнане судом доведеним.

З огляду на вказані обставини, вирок місцевого суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Оскільки вирок суду скасовано, вина обвинуваченого на теперішній стадії процесу не встановлена, вимоги апеляційних скарг потерпілих, які стосуються вимог розміру відшкодування шкоди отриманої внаслідок кримінального правопорушення, судом апеляційної інстанції не можуть бути задоволені.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , залишити без задоволення.
апеляційну скаргу першого заступника прокурора області ОСОБА_12 , задовольнити частково.
Вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 03 травня 2017 року відносно ОСОБА_7 скасувати. Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Матеріали провадження направити до Гуляйпільського районного суду Запорізької області.
Зазначена ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_18 Рассуждай