У Х В А Л А
Іменем України
24 жовтня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 від 25 серпня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111; ч. 2 ст. 328 КК України,
В С Т А Н О В И В :
23 жовтня 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 від 25 серпня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111; ч. 2 ст. 328 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 19 вересня 2017 року.

Клопотання мотивовано тим, що службові особи ТОВ «СІТРОНІКС ТЕЛЕКОМ СОЛЮШНС Україна» - громадяни України, у період з 2015 року по теперішній час, діючи на виконання завдань спеціальних служб Російської Федерації вчиняють діяння на шкоду економічній безпеці України, тим самим надають допомогу іноземним організаціям та їх представникам в проведенні підривної діяльності проти України.
Відповідно до повідомлення ДКІБ СБ України встановлено, що 29.12.2015 року за результатами проведення тендеру на закупівлю ліцензій на використання програмного забезпечення Microsoftу 2015, 2016, 2017 календарних роках між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (, далі - ДП «НАЕК «Енергоатом») та ТОВ «Сітронікс телеком солюшнс Україна» (), укладено ліцензійний договір №37-016-01-15-00382 вартістю 93 218 652 грн. (77 682 210 грн. вартість ліцензій та 15 536 442 грн. ПДВ).
При цьому, службові особи ТОВ «Сітронікс телеком солюшнс Україна», достовірно знаючи, що операції з постачання програмної продукції з 2013 року звільнені від оподаткування податком на додану вартість згідно ст. 26-1 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України і вказана ліцензійна угода повинна виконуватись без сплати даного податку, діючи на виконання завдань спецслужб РФ та з метою виведення коштів з реального сектору економіки України до Російської Федерації, безпідставно включили у вартість ліцензійного договору від 29.12.2015 року №37-016-01-15-00382 вартість ПДВ у розмірі 15 536 442 грн., які у подальшому були перераховані державним підприємством на рахунки ТОВ «Сітронікс телеком солюшнс Україна».
Досудовим розслідуванням встановлено, що службовим особам ТОВ «Сітронікс телеком солюшнс Україна» було відомо про вказану норму податкового законодавства, оскільки 20.11.2015 року ДФС України листом № 24689/6/99- надало вказаному товариству відповідну податкову консультацію з вказаного приводу. Крім того, ТОВ «Сітронікс телеком солюшнс Україна» у взаємовідносинах з іншими суб`єктами господарювання, які є пов`язаними особами застосовувало дану норму Податкового кодексу для звільнення від нарахування ПДВ за операціями з постачання ліцензій на програмне забезпечення.
Обізнаність службових осіб ТОВ «Сітронікс телеком солюшнс Україна» про те, що операції з постачання програмної продукції звільнені від оподаткування, а також наявність аналогічних договорів, укладених з пов`язаними суб`єктами господарювання до яких сума ПДВ не включалось у вартість договорів, вказує на те, що службові особи ТОВ «Сітронікс телеком солюшнс Україна» умисно включили ПДВ у вартість ліцензійного договору від 29.12.2015 року №37-016-01-15-00382, укладеного з ДП «НАЕК «Енергоатом», з метою їх подальшого виводу до Російської Федерації.
Згідно повідомлення оперативного підрозділу ТОВ «Сітронікс телеком солюшнс Україна» вивело кошти, отримані за вказаним договором з реального сектору економіки шляхом перерахування їх на рахунки підконтрольних громадянину Російської Федерації ОСОБА_6 , який є кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Сітронікс телеком солюшнс Україна» компаній-нерезидентів, зокрема, NVisionCzechRepublica.s., SitronicsITLimited, Flade d.o.o., ООО «Докфлоу», ООО «Восточный ветер» та проведення безтоварних господарських операцій з підприємствами з ознаками фіктивності, зокрема ТОВ «Передові торгівельні технології» (), ТОВ «Інвестиції та інновації» () та ТОВ «Техносерв Україна» ().
Факт безпідставного включення ПДВ за ліцензійним договором від 29.12.2015 року №37-016-01-15-00382, а також проведення безтоварних господарських операцій з підприємствами з ознаками фіктивності підтверджується дослідженням ДФС України № 20/16-03/33332092 від 07.02.2017 року.
Відповідно до повідомлень ДКІБ СБ України до вказаної протиправної схеми серед інших, причетний керівник (перебував на посаді до 26.04.2017) ТОВ «Сітронікс телеком солюшнс Україна» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 знаходяться речі і документи, що мають значення для досудового розслідування та містять відомості, які можуть бути доказами під час судового розгляду, а також знаряддя кримінального правопорушення та майно, яке було здобуте в результаті його вчинення а саме:
У зв`язку з чим 19.09.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, за місцем проживання керівника (перебував на посаді до 26.04.2017 року) ТОВ «Сітронікс телеком солюшнс Україна» ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого, серед іншого, були вилучені, грошові кошти у сумі 151 800 доларів США, 635 ЄВРО та 119 500 грн., які не були зазначені в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.

Під час проведення вказаного обшуку не виявлено та не надано підтверджуючих документів щодо походження вказаних грошових коштів.
20.09.2017 року вказані грошові кошти оглянуто та визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що є достатні підстави вважати, що вони набуті кримінально протиправним шляхом.

22.09.17 року до Шевченківського районного суду м. Києва за погодженням з прокурором Генеральної прокуратури України подано клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, а саме грошові кошти у сумі 151 800 доларів США, 635 ЄВРО та 119 500 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.09.17 року у задоволенні клопотання було відмовлено з підстав не відповідності критеріям ст. 98 КПК України.

Однак, відповідно до матеріалів кримінального провадження та повідомлення ДКІБ СБ України від 29.09.17 року вказані грошові кошти були отримані внаслідок злочинної діяльності і повинні були бути скеровані на проведення підривної діяльності проти України.

З метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на зазначене вище тимчасово вилучене майно.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив задовольнити його.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження № 0000323 від 25 серпня 2016 року вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2017 року, було проведено обшук 19 вересня 2017 року за місцем проживання ОСОБА_7 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де були вилучені грошові кошти у сумі 151800 доларів США, 635 ЄВРО, 119500 грн., які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та на які простить накласти арешт слідчий, за своєю природою, в силу положень ч. 7 ст. 236 КПК України, таке майно є тимчасово вилученим майном.
За вимогами ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Разом з тим, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на зазначене тимчасово вилучене майно лише 23 жовтня 2017 року, тобто поза межами строку встановленого кримінальним процесуальним законом.

Та обставина, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, приєднано до кримінального провадження № 0000323 в якості речового доказу, не дає законних підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки останнім пропущено строк для звернення з таким клопотанням, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України.

З огляду на наведене, за відсутності правових підстав, слід відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 від 25 серпня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111; ч. 2 ст. 328 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 19 вересня 2017 року відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга, а якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя