Справа № 599/1526/17
н.п.1-кп/599/85/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2017 року Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000072 від 29 березня 2017 про обвинувачення:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня - спеціальна, не працює, не депутат, не одружений, утриманців не має, раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

28 березня 2017 року, близько 21 год. 30 хв., обвинувачений ОСОБА_5 грубо порушуючи вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «ВАЗ-21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 та без пасажирів рухався автомобільною дорогою Т-20-13 сполученням «Зборів-Залізці-Почаїв», у напрямку від м. Зборів до смт. Залізці Зборівського району Тернопільської області зі швидкістю біля 55 км/год. Під час руху на 39 км + 300 м, вказаної автодороги між с. Білокриииця та с. Білоголови Зборівського району Тернопільської області, ОСОБА_5 не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), п.2.3 (б, д) ПДР України, які зобов`язували його своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Рухаючись прямою ділянкою автодороги з значним ухилом на підйом водій ОСОБА_5 маючи, у разі ввімкнення на керованому автомобілі «ВАЗ- 21011» фар ближнього чи дальнього світла, об`єктивну можливість завчасно виявити гужовий віз, під керуванням ОСОБА_7 , який рухався з потерпілою ОСОБА_4 , попереду автомобіля «В АЗ-2101 », смугою руху у напрямку смт. Залізці, тобто у попутному напрямку, відповідно до вимог пунктів 1.10 (в частині визначення поняття «небезпека для руху» і виконання його вимог), п.12.3 ПДР України, виявивши небезпеку для свого руху, тобто зміну дорожньої обстановки, вимог пунктів 1.10 (в частині визначення поняття «небезпека для руху» і виконання його вимог), п.12.3 ПДР України виявивши небезпеку для свого руху, тобто зміну дорожньої обстановки - технічну несправність транспортного засобу (раптове вимкнення світла його фар), що загрожує безпеці дорожнього руху, негайно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля «ВАЗ-21011», хоча мав таку технічну можливість, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, як з моменту раптового вимкнення світла його фар, так і з моменту настання конкретної видимості гужового воза за умови руху автомобіля з увімкненими фарами ближнього чи дальнього світла, а продовжив рух у вказаному напрямку.
Внаслідок порушення вказаних пунктів ПДР України, ОСОБА_5 не забезпечив безпеку дорожнього руху та шляхом несвоєчасного застосування гальмування позбавив себе технічної можливості зупинити керований ним автомобіль до гужового воза, який рухався у попутному напрямку та в процесі руху скоїв наїзд передньою частиною автомобіля «ВАЗ-2101 1» на задню частину гужового воза.
У результаті ДТП потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми у вигляді перелому лобової кістки з поширенням лінії перелому на основу черепа і забою головного мозку легкого ступеня та рани лобової ділянки голови, синця повік і крововиливу у сполучні оболонки правого ока, які належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав, надав показання про те, що 28 березня 2017 року, близько 21 год. він їхав за кермом автомобіля «ВАЗ-21011» д.н.з. НОМЕР_1 з с. Оліїв до смт. Залізці Зборівського р-ну. Раптово в автомобіля зникло світло фар, тому він не побачив воза, який рухався попереду і допустив з ним зіткнення. Він вийшов з автомобіля побачив, що є постраждала і дочекався приїзду швидкої медичної допомоги та поліції.
Обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, про вчинене шкодує, щиро розкаюється.

Прокурор, потерпіла, захисник не оспорювали фактичних обставини провадження.

Тому суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники провадження не заперечують проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України і судом встановлено, що учасники, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальногої провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною.

Підходячи до кваліфікації дій ОСОБА_5 , суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, оскільки порушення обвинуваченим вимог пунктів 1.5 ч. 1, 1.10 Правил дорожнього руху України, перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 .
Потерпіла претензій до обвинуваченого не має, цивільного позову не заявляла, просить обвинуваченого суворо не карати.

При призначенні виду покарання, суд у відповідності до вимог ст.ст.50,65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є неумисним тяжким злочином, обставини справи, враховує щире розкаяння обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків, в судовому засіданні обвинувачений вибачився перед потерпілою.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Однак, враховуючи особу ОСОБА_5 , який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, згідно висновку судово психіатричної експертизи на момент вчинення злочину і в даний час психічними хворобами не страждав і не страждає, його молодий вік, думку прокурора і потерпілої, суд вважає, що наявні підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України та покладення на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Прокурор, в порядку ст.36 КПК України, в інтересах держави в особі фінансового управління Зборівської районної державної адміністрації заявив до ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого від злочину в сумі 2550 грн. 70 коп. Свої позовні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що внаслідок дій відповідача потерпіла ОСОБА_4 знаходилася на стаціонарному лікуванні у Зборівській ЦРЛ і на її лікування держава понесла витрати в сумі 2550 грн. 70 коп.

У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав. Відповідач ОСОБА_5 позов визнав.

Згідно ч.1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Сума витрат на лікування потерпілої стверджується довідкою Зборівської ЦРЛ.

Враховуючи доведеність вини відповідача цивільний позов прокурора в інтересах держави слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374-375 КПК України,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Судові витрати за проведення судових експертиз №5-214/17 в сумі 742, 20 грн., №5-509/17 в сумі 989, 60 грн. на загальну суму 1731 грн. 80 коп. стягнути з ОСОБА_5 в користь держави.

Цивільний позов прокурора задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави в особі фінансового відділу Зборівської районної державної адміністрації 2550 грн. 70 коп. витрат, понесених на лікування потерпілої ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо вирок не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Тернопільської області через Зборівський районний суд на протязі 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілим.

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_1