Справа № 444/2826/17
Провадження № 1-кп/444/59/2018
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Жовква Львівської області 25 січня 2018 року
Жовківський районний суд Львівської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
сторони обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українець, гр. України, з середньою спеціальною освітою, не працює, раніше судимий,
- за ст. 185 ч. 3 КК України,
04 червня 2017 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись по АДРЕСА_2 , маючи умисел на крадіжку чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, проник в середину господарського приміщення через незачинені на замок вхідні двері, звідки умисно, таємно викрав одну електропилу марки «Фіолент» ПД7-75 вартістю 2149 гривень 67 копійок, одну алюмінієву ємність квадратної форми місткістю 40 л. вартістю 130 гривень, одну алюмінієву ємність (лоток) розміром 42x9x9 см. вартістю 180 гривень, три алюмінієві каструлі загальною вартістю 120 гривень, три алюмінієві кришки до каструль загальною вартістю 60 гривень та алюмінієву трубку довжиною 67 см. вартістю 20 гривень, після чого покинув територію дворового господарства що за вище вказаною адресою та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 2659 гривень 67 копійок.
Допитаний як підозрюваний ОСОБА_6 у пред`явленій йому підозрі у вчиненні кримінального правопорушення визнав себе винним повністю.
Разом з тим слідчий СВ Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Жовківського відділу Червоноградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просить таке задоволити.
Захисник в судовому засідання щодо клопотання не заперечив.
Заслухавши пояснення прокурора та захисника, який клопотання підтримав та не заперечив щодо клопотання відповідно та просять застосувати підозрюваному ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, дослідивши матеріали заяви, суддя прийшов до переконання, що дане клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Відповідно до ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб :
1). які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння;
2). які вчинили у стані обмеженої осудності злочини;
3). які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.
Таким чином, винуватість ОСОБА_6 у вчинені суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, а саме, кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, повністю підтверджується матеріалами справи у їх сукупності.
29.11.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Таким чином, суд прийшов до переконання, що у кримінальному провадженні виконані всі необхідні слідчі (розшукові) дії та зібрані достатні докази вини ОСОБА_6 .
Отже винуватість підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненому кримінальному правопорушенні є доведеною повністю.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникнення у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:
1). надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;
2). госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом;
3). госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом;
4). госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Відповідно до ч. 2 ст. 94 КК України, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.
З матеріалів справи вбачається, що у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра, що стало підставою проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.
Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що згідно висновку судово-психіатричного експерта № 540, громадянин ОСОБА_6 на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі простої шизофренії, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Дане захворювання згідно медичної документації у нього діагностовано у 2009 році. В період інкримінованих йому дій ОСОБА_6 також страждав хронічним захворюванням у формі простої шизофренії та не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.
Такий висновок складено комісійно-кваліфікованими лікарями-психіатрами і ніким не оспорюється, тому суд надає йому віри та вважає його правильним.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.
Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5 ст. 94 КК тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).
Відповідно ч. 3, 4 ст. 503 КПК України, кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 512 КПК України, судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу. Участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.
Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що ОСОБА_6 , перебуваючи у хворобливому стані і не усвідомлюючи значення своїх дій та не керуючи ними, скоїв суспільно-небезпечне діяння, і тому на даний час, до останнього слід застосувати примусові заходи медичного характеру, а саме, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, цивільний позов не заявлявся, завдана шкода обвинуваченим відшкодована добровільно.
Процесуальні витрати за проведення по справі експертизи необхідно стягнути з обвинуваченого.
Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст. 376, 503, 512, 513, 516 КПК України, ст. 92-94 КК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ :
Застосувати до ОСОБА_6 , передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителька АДРЕСА_1 , в користь держави, витрати за проведення експертиз, а саме :
Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 08.06.2017 року, після вступу ухвали в законну силу.
Речові докази : алюмінієву ємність (лоток), алюмінієву ємність квадратної форми об`ємом 40 л., три алюмінієві каструлі, три алюмінієві кришки до каструль та алюмінієву трубку довжиною 67 см, які вилучені в ході огляду місця події 06.06.2017 роу за адресою : АДРЕСА_2 та які передані на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області повернути потерпілому ОСОБА_7 .
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1