Провадження №1-кп/761/1295/2017
В И Р О К
іменем України
14 листопада 2017 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, розглянувши матеріали кримінального провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004643 від 20.04.2017) по обвинуваченню

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ватутіне Черкаської області, українця, громадянина України, неодруженого, з професійно-технічною освітою, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України,

У С Т А Н О В И В:

19 квітня 2017 року, о 22 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 34, звернув свою увагу на потерпілу ОСОБА_6 , яка при собі мала сумку, де знаходилось її майно, а саме: гаманець фірми «Cavalli» вартістю 151,50 Євро, що на момент вчинення злочину, згідно офіційного курсу НБУ складало 4343,50 грн., грошові кошти в сумі 308,68 грн., 2 долари США, що на момент вчинення злочину, згідно офіційного курсу НБУ складало 53,68 грн., мобільний телефон марки «iPhone 6s 64 GB» вартістю 598,95 Євро, що на момент вчинення злочину, згідно офіційного курсу НБУ складало 17171,89 грн. та інше майно, яке для потерпілої цінності не становило. Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , переслідуючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, підбіг до потерпілої ОСОБА_6 та схопив вказану сумку руками, після чого шляхом ривку вчинив спробу її відкритого викрадення, однак остання міцно тримала в руках сумку, не давши здійснити її заволодіння. В наступному, обвинувачений ОСОБА_4 , продовжуючи тримати згадану сумку, знову здійснив ривок, з метою її відкритого викрадення, однак потерпіла ОСОБА_6 продовжувала міцно тримати сумку, при цьому, з метою припинення його злочинних дій, почала кричати, привернувши увагу третіх осіб, після чого, обвинувачений ОСОБА_4 відпустив сумку, та втік з місця вчинення злочину, тобто з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище, та при цьому пояснив, що 19 квітня 2017 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, він, перебуваючи за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 34, звернув свою увагу на потерпілу ОСОБА_6 , яка тримала в руках сумку, після чого він вирішив заволодіти вказаною сумкою. Далі, як пояснив обвинувачений ОСОБА_4 , він підійшов до потерпілої, схопив вказану сумку руками, і ривком намагався її вирвати, однак потерпіла міцно тримала сумку в руках, після чого він знову ривком спробував її вирвати, однак в нього не вийшло, при цьому потерпіла в свою чергу почала кликати на допомогу, а він втік через це.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця у вигляді відкритого викрадення чужого майна, то такі його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що він на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, а тому при визначенні відповідного розміру покарання, суд вважає можливим визначити його у мінімальному вираженні.

Разом з тим, враховуючи, що потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні наполягала на визначенні максимально суворого покарання, суд вважає необхідним при обранні відповідного виду покарання, передбаченого у санкції ч. 1 ст. 186 КК України, обрати найбільш суворий його вид позбавлення волі.

При цьому, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 сам в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку і в подальшому пообіцяв не порушувати закон, завіривши суд щодо недопустимості будь-яких антисоціальних проявів в майбутньому зі свого боку, а потерпіла все ж таки вважала можливим застосувати до останнього відповідний строк випробування, не застосовуючи реальне позбавлення волі, тому, на переконання суду, в даному конкретному випадку є можливість його виправлення без відбування покарання, і тому по відношенню до нього застосовує ст. 75 КК України, і викладене, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, за якою призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід «застава», застосований до ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили скасувати, повернувши розмір застави заставодавцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1