СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/365/17
Провадження №1-кп/547/49/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року смт. Семенівка, Полтавська область
Семенівський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачена ОСОБА_4 ,
потерпіла ОСОБА_5 ,
розглянувши у відритому судовому засіданні у залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Строкачі Семенівського району Полтавської області, громадянин України, проживає і зареєстрована: АДРЕСА_1 , освіта середня, пенсіонерка,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 17.09.2016 о 19 год. 00 хв., перебуваючи по вул. Садовій в с. Бурбине Семенівського району Полтавської області, на ґрунті неприязних відносин, маючи раптово виниклий умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, нанесла потерпілій ОСОБА_5 один удар долонею правої руки в ліву частину обличчя, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в слизову лівої щоки, субконьюктивальний крововилив лівого ока, які згідно висновку експерта № 123 від 19.06.2016 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Зазначеними діями обвинувачена ОСОБА_4 вчинила щодо потерпілої ОСОБА_5 злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.
Обвинувачена провину не визнала, дала показання, що не била потерпілу, свідки "підкуплені", вони не могли бачити подій з відстаней 70 та 170 метрів через гілля верби. У той день обвинувачена побачила, як її корова, яка поверталася з пасовища, зайшла у чужий двір по воду. Обвинувачена одразу зробила зауваження потерпілій, що та не напувала і не доглядала корову під час випасу. У відповідь потерпіла хотіла вдарити обвинувачену палицею. Обвинувачена вихопила у потерпілої палицю, викинула її, а потерпіла "оступилася". До цього випадку у потерпілої вже було червоне ушкодження під оком. У одного із свідків був відеозапис подій на телефоні, на якому все записано, але це відео судові потерпіла не надала. Обвинувачена наголосила, що під час подій потерпіла була у стані алкогольного сп`яніння, говорить неправду.
Дослідивши та перевіривши в повному обсязі докази обвинувачення, незважаючи на невизнання обвинуваченою своєї провини у вчиненому злочині, що є одним із можливих способів захисту від пред`явленого обвинувачення, винуватість ОСОБА_4 у зазначеному діянні за зазначених обставин підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і перевірених у судовому засіданні доказів, що оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінці судом кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, у т.ч. з дотриманням вимоги про те, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Так, потерпіла ОСОБА_5 дала показання, що 17.09.2016 вона пасла корів. Коли проходила повз двір ОСОБА_4 , остання вибігла з двору, почала дорікати потерпілій, що вона не так напувала її корову, взяла потерпілу за груди, хапала її за руки, вдарила рукою по лівій частині обличчя. Потерпіла перечепилася ногою об ногу і впала в кювет. Обвинувачена навалилася зверху на потерпілу, давила її руками у груди, руками хапала за горло. Обвинувачену відтяг від потерпілої син потерпілої. Після подій дочка потерпілої кілька разів телефонувала голові сільради, у поліцію, яка приїхала близько 22 години. Одразу після подій та після судових засідань обвинувачена погрожує потерпілій.
Свідок ОСОБА_6 під час допиту у судовому засідання як свідок, дала показання, що бачила, як тітка ОСОБА_7 напала на тітку Галину напроти будинку ОСОБА_8 . Н.А.Мороз штовхала руками у груди ОСОБА_5 , а вона, відступаючи назад впала у кювет. Майже одразу до обвинуваченої і потерпілої надбіг син потерпілої та відтяг обвинувачену від матері.
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні дала показання, що близько 19 год. гнала вулицею корів. Зі свого двору вибігла ОСОБА_4 до ОСОБА_5 . Свідок бачила їх у кюветі, ОСОБА_4 була зверху ОСОБА_5 . Нанесення ударів свідок не бачила, але бачила як обвинувачена штовхала потерпілу у бік кювету.
Свідок ОСОБА_10 під час допиту у суді вказала, що була у дворі будинку, близько 19 год. 30 хв. чула лайку ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . Бійку не бачила.
Свідок ОСОБА_11 , який є чоловіком обвинуваченої, у судовому засіданні дав показання, що вибіг з двору на крик своєї дружини ОСОБА_4 . Її бив син потерпілої ОСОБА_12 .
Свідок ОСОБА_12 , який є сином потерпілої, під час допиту у судовому засіданні дав показання, що його мати у той день пасла корів, ОСОБА_4 почала чіплятися до неї, він одразу побіг у їх бік, побачив як обвинувачена вдарила та штовхала потерпілу у бік кювету, збила її з ніг з дороги. Свідок відтяг ОСОБА_4 від матері, коли обвинувачена вже була зверху потерпілої, зажав їй руки, сказав її чоловікові забрати її додому.
Відповідно до висновку експерта № 123 від 19.09.2016 щодо судово-медичної експертизи ОСОБА_5 крововилив в слизову лівої щоки, субконьюктивальний крововилив лівого ока утворились від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими може бути рука людини, можливо в строк та при вказаних потерпілою обставинах відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження утворилися від не менш як одного удару, не могли утворитися при падінні з висоти зросту людини.
Винуватість ОСОБА_4 у діянні також підтверджується даними:
-рапорта оперативного чергового Семенівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_13 про надходження 17.09.2016 о 21 год. 52 хв. повідомлення від ОСОБА_14 про нанесення ОСОБА_15 тілесних ушкоджень ОСОБА_16 ;
-заяви та заяви про залучення як потерпілої від ОСОБА_16 від 17.09.2016 та від 19.09.2016;
-витягу з кримінального провадження № 0000337, внесеного до ЄРДР 18.09.2016, заявник ОСОБА_5 , фабула: 17.09.2016 близько 19:00 год. по вул. Садова у с. Бурбине ОСОБА_4 нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5 ;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 13.03.2017 за участі потерпілої ОСОБА_5 згідно якого вона показує механізм нанесення їй удару обвинуваченою ОСОБА_4 правою рукою по обличчю, штовхання у груди, навалення обвинуваченої на потерпілу, коли остання лежала на землі;
-висновком експерта № 23 від 14.03.2017 згідно якого покази ОСОБА_5 дані нею в ході проведення слідчого експерименту 13.03.2017, відповідають об`єктивним даним судово-медичної експертизи ОСОБА_5 ;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.03.2017 за участі свідка ОСОБА_12 згідно якого він показує механізм нанесення удару обвинуваченою правою рукою у ліву частину обличчя потерпілої, штовхання обвинуваченою потерпілою у груди, нанесення їй ударів, коли потерпіла лежала на землі на спині;
-висновком експерта № 25 від 23.03.2017 згідно якого покази ОСОБА_12 дані ним в ході проведення слідчого експерименту 22.03.2017, відповідають об`єктивним даним судово-медичної експертизи ОСОБА_5 .
Обвинувачена є здоровою, на обліку у психіатра або нарколога не перебуває, пенсіонер, за місцем проживання бере активну участь у житті громади, інколи поводить себе нестримано.
За зазначених обставин, суд вважає встановленою і доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_4 в умисному легкому тілесному ушкодженні, а, отже, вона є винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та підлягає покаранню за його вчинення.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, не встановлено.
При призначенні обвинуваченій покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує межі, установлені у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; положення Загальної частини КК України; ступінь тяжкості вчиненого злочину; особу винної.
Згідно досудової доповіді обвинувачена до нанесення тілесних ушкоджень потерпілій не причетна, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є середнім, ризик небезпеки для суспільства низький, можливе виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк.
Потерпіла підтримала позицію прокурора щодо призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу 850 грн.
Зважаючи на вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що покарання, необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, має бути призначене у виді штрафу.
Цивільний позов не пред`явлено.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати не встановлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався, клопотання про його обрання не подано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 337, 349, 368, 371, 373 376, 392 395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, за яким призначити їй покарання штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Роз`яснити обвинуваченому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Суддя ОСОБА_1