Справа №293/109/18
Провадження № 1-кс/293/49/2018
УХВАЛА
13 березня 2018 року смт Черняхів
Слідчий суддя Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 з участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000030 від 18.01.2018 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, українця, громадянина України, проживаючого за адресою, АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.345, ч.2 ст.125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника СВ Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.345, ч.2 ст.125 КК України ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що 17.01.2018 в період часу з 22.55 год. по 23.00 год., знаходячись поблизу будинку № 1, що на Майдані Рад в смт.Черняхів Житомирської області, ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «BMW 318i» реєстраційний номер НОМЕР_1 в порушення пунктів 10.1, 10.5, 26.3 Правил дорожнього руху України, здійснював небезпечні маневри розвороту автомобіля з виїздом ним на зустрічну смугу руху, що в свою чергу є небезпечними для інших учасників дорожнього руху.

В цей же час, поблизу будинку №1 що на Майдані Рад в смт.Черняхів Житомирської області, знаходився ОСОБА_9 , який помітивши протиправні дії водія автомобіля марки «BMW 318i» реєстраційний номер НОМЕР_1 , які виражалися в здійсненні маневрів розвороту автомобіля з виїздом ним на зустрічну смугу руху, що в свою чергу є небезпечними для інших учасників дорожнього руху, вирішив зробити зауваження останньому та підійшов до даного автомобіля.

Коли ОСОБА_9 підійшов до даного автомобіля, з нього вийшов водій ОСОБА_8 та пасажир ОСОБА_7 , які на зауваження ОСОБА_9 відреагували агресивно та у останніх виник спільний злочинний умисел направлений на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на умисне спричинення ОСОБА_9 тілесні ушкодження, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , покинувши транспортний засіб, підійшли до ОСОБА_9 , та в цей час, без будь-яких пояснень, ОСОБА_8 завдав один удар кулаком своєї правої руки по обличчю ОСОБА_9 . Від вказаного удару ОСОБА_9 впав на землю.

Далі продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 стали наносити ногами удари по різним частинам тіла потерпілого ОСОБА_9 , тим самим завдали близько 20 ударів останньому, в результаті чого спричинили ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: саден, синців, забійної рани та крововиливів на голові, обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та

ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 помітив старший інспектор-черговий Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області майор поліції ОСОБА_10 , який 17.01.2018 близько 23.00 год. повертався додому, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , щодо ОСОБА_9 , на підставі ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», втрутився у даний конфлікт.

Однак, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що ОСОБА_10 являється працівником правоохоронного органу, умисно не виконуючи законні вимоги останнього, щодо припинення протиправних дій відносно ОСОБА_9 , підійшли до ОСОБА_10 , та ображаючи останнього словами нецензурної лайки вступили в конфлікт з ОСОБА_10 .

Тоді ж, ОСОБА_8 , діючи узгоджено з ОСОБА_7 , підійшов до ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що останній являється працівником правоохоронного органу, умисно наніс своєю лівою рукою один удар ОСОБА_10 в обличчя, внаслідок чого умисно спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді синця на обличчі справа, яке відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження.

Крім цього, у вказаний час та місці, у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник спільний злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном ОСОБА_10 марки «Samsung GT 3322».

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , діючи узгоджено з ОСОБА_8 , та усвідомлюючи той факт що його дії будуть підтримані останнім, підійшов до ОСОБА_10 та вихопив з його рук мобільний телефон марки «Samsung GT 3322», вартістю 250 грн., тим самим за попередньою змовою групою осіб, відкрито викрали майно ОСОБА_10 , та з місця події зникли чим спричинили ОСОБА_10 матеріального збитку на вищевказану суму.

Далі ОСОБА_10 17.01.2018 близько 23.20 год. звернувся за медичною допомогою до Черняхівського ТМО.

Після цього 18.01.2018 близько 00.07 год. ОСОБА_10 із заявою про вчинення щодо нього кримінального правопорушення звернувся до Черняхівського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області.

18.01.2018 близько 01.00 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знаходилися поблизу буд. АДРЕСА_2 , де помітили ОСОБА_10 , який їхав на велосипеді в напрямку Черняхівького ТМО. Тоді ж, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що ОСОБА_10 являється працівником правоохоронного органу, продовжуючи свої злочинні дії, направленні на умисне заподіяння ОСОБА_10 , як працівникові правоохоронного органу, тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, підійшли до останнього, після чого ОСОБА_7 , діючи узгоджено з ОСОБА_8 своєю ногою завдав удару по ногам ОСОБА_10 , внаслідок чого останній впав на землю.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_10 3 удари своїми ногами у обличчя та 2 удари своєю правою рукою по животі ОСОБА_10 , внаслідок чого умисно спричинив ОСОБА_10 тілесне ушкодження у вигляді синця на волосистій частині голови зліва, синця на спині зліва, які відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження.

Крім цього у вказаний час та місці, у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник спільний злочинний направлена на повторне, відкрите заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном ОСОБА_10 марки «Nokia 105».

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , діючи узгоджено з ОСОБА_8 , та усвідомлюючи той факт що його дії будуть підтримані останнім, підійшов до ОСОБА_10 та вихопив з його рук мобільний телефон марки «Nokia 105», вартістю 290 грн., та з кишені курточки викрав посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_10 серія НОМЕР_2 , тим самим повторно, за попередньою змовою групою осіб, відкрито викрали майно ОСОБА_10 , чим спричинили останньому матеріального збитку на вищевказану суму.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав. Надав заяву та протокол допиту свідка ОСОБА_11 з якого вбачається, що обвинувачений та його адвокат спонукали його надати органу досудового розслідування реабілітуючи їх свідчення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. Зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості, є відомості про те, що він вчиняє тиск на свідків. З метою запобігання ризикам, передбачених ч.1 ст.177 КК України просив клопотання задовольнити та обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що своєї винуватості у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.345, ч.2 ст.125 КК України не визнає, просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у виді тривання під вартою, оскільки він не має наміру переховуватись від слідства та суду та впливати на свідків.

Захисник в судовому засіданні у задоволенні клопотання просив відмовити, зазначив, що його підзахисний від слідства переховуватись наміру не має, вину не визнає, а тому просив застосувати відносно нього більш м`який вид запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Розглянувши клопотання, дослідивши подані копії матеріалів кримінального провадження, заслухавши слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника, які заперечують проти задоволення клопотання, суд вважає що дане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.
18.01.2018 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.345, ч.2 ст.125 КК України, що підтверджується витягами з кримінального провадження, копії якого додані до клопотання.

22.01.2018 року ОСОБА_7 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.345 КК України.

29.01.2018 року йому вручено повідомлення про нову підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.2 ст.186, ч.2 ст.125 КК України

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у тому разі, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, не забезпечить виконання підозрюваним, покладеним на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти його спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні знайшли своє підтвердження та слідчим і прокурором доведені обставини передбачені ч.1 ст.194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою правопорушень передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.345, ч.2 ст.125 КК України; 2) наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він не працює, не одружений, заробляв на життя тимчасовими підробітками, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, які б утримували його за місцем постійного проживання. Крім того слідчим надані докази, що ОСОБА_7 здійснює незаконний вплив на свідків з метою перекладення вини на інших осіб.
Слідчий суддя вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 може запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177КПК України та дати можливість розглянути кримінальне провадження в розумні строки.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196,309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.186, ч.2 ст.345, ч.2 ст.125 КК України, по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 18.01.2018 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів по 11 травня 2018 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити підозрюваному та його захиснику негайно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий-суддя: ОСОБА_1
Копія: вірно
Суддя: