Справа № 357/91/18
У Х В А Л А
06.01.2018 Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Апеляційного суду Київської області із заявою про перегляд щодо нього вироку суду за нововиявленими обставинами, яка направлена для розгляду Білоцерківському міськрайонному суду і 06.01.2018 р. передана судді на розгляд.

Заявник зазначив, що 02.04.2002 р. він був засуджений Апеляційним судом Київської області за ст.ст. 93 п.п. "б", "і", "з", 206 ч.2,70 КК України (в ред. 1960 р.) до покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

У вироці Апеляційним судом було встановлено, що під час розпиття спиртних напоїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які знаходилися в стані алкогольного сп`яніння, із хуліганських спонукань, використовуючи незначий привід для вбивства, стали чіплятися до ОСОБА_4 , ображаючи його нецензурними словами. При цьому діючи узгоджено між собою, протиставляючи себе іншим присутнім, виражаючи яву неповагу до суспільства, в присутності господаря квартири та гостей, стали ображати ОСОБА_4 та наносити йому удари руками та ногами в життєво важливі органи: голову, тулуб, збивши його зніг. В подальшому подолавши опір ОСОБА_4 , який намагався захищатися та просив не бити його, не давали йому можливості піднятися, продовжували тривалий час його бити руками та ногами по різним частиам тіла. Удари наносили як одночасно так і по черзі, в т.ч. і праскою навіть тоді, коли потерпілий вже без свідомості лежав на підлозі.

При цьому воні одночасно не давали присутнім присікати свої дії, погрожуючи їм фізичною розправою.

В результаті сумісних дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спричинили ОСОБА_4 множинні ушкодження внутрішніх органів, в т.ч. і черепномозкову травму, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, що є причиною його смерті.

Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_4 підсудні залишили місце злочину.

Під час телефонної розмови 15.12.2017 р. з ОСОБА_3 , який також засуджений зазначеним вироком суду за ст. 93 пп. "б", "і" КК України (в ред. 1960 р.) до 11 р. позбавлення волі, йому стали відомі деякі факти, які він вважає нововиявленими обставинами у даній кримінальній справі: після їх ухода з квартири ОСОБА_5 , там відбувся ще один конфлікт між ОСОБА_4 ОСОБА_6 ОСОБА_7 , в результаті якого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 били ОСОБА_4 протягом 20-30 хв.

Зазначена обставина, на його думку, спростовує обставини, встановлені вироком Апеляційного суду Київської області від 02.04.2002 р. про спричинення вбивства ним( ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 умисного вбивства ОСОБА_4 , тому просить суд відкрити провадження за нововиявленими обставинами та переглянути вирок Апеляційного суду Київської області від 02.04.2002 р.

Відповідно до ч.1 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

При цьому згідно п.5 ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:..."інші обставини, які не були відомі суду нач ас судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по согбі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути".

У відповідності до ч. 2,3 ст. 464 КПК України не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами.

До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила - частини третьої статті 429 цього Кодексу.

Перевіривши заяву на відповідність вимогам ст. 462 Кримінального процесуального кодексу України відповідно до вимог ч. 2 ст. 464 цього Кодексу, прихожу до висновку, що у відкритті провадження за нововиявленими обставинами слід відмовити та заяву повернути заявнику, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають Право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 462 Кримінального процесуального кодексу України, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововйявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

ОСОБА_2 у своїй заяві зазначає, що 15.12.2017 р. із телефонної розмови з ОСОБА_3 йому стало відомо, що ОСОБА_3 спілкуючись по телефону з ОСОБА_5 дізнався від останнього, що після їх ухода з квартири ОСОБА_5 , там відбувся ще один конфлікт між ОСОБА_4 ОСОБА_6 ОСОБА_7 , в результаті якого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 били ОСОБА_4 протягом 20-30 хв. Вказує, що зазначена обставина спростовує обставини, встановлені вироком Апеляційного суду Київської області від 02.04.2002 р. про спричинення вбивства ним( ОСОБА_8 ) та ОСОБА_3 умисного вбивства ОСОБА_4 .

При вирішені питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_8 встановлено, що останній 02.04.2002 р. був засуджений Апеляційним судом Київської області за ст.ст. 93 п.п. "б", "і", "з", 206 ч.2,70 КК України (в ред. 1960 р.) до покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Судом перевірялися доводи підсудних щодо обставин події, ОСОБА_2 визнав вину у вчиненні інкримінованих дій частково, ОСОБА_3 вину не визнав, зазначивши, що ОСОБА_2 його оговорив. Судом перевірялися покази підсудних, свідків, інші матеріали справи і їм надана належна оцінка.

Ухвалою Верховного суду України від 07 листопада 2002 року вирок Апеляційного суду Київської області від 02.04.2002 р. змінено. Перекваліфіковано дії ОСОБА_2 зі ст.206 ч.2 КК України (в ред. 1960 р.) на ст.ст. 296 ч.1 та 122 ч.1 КК України та призначити йому покарання : за ст. 296 ч.1 КК України у виді 1 року обмеження волі; за ст. 122 ч.1 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 42 КК України (в ред. 1960 р.) за сукупністю злочинів, передбачених ст. 93 пп. "б","і","з" КК України (в ред. 1960 р.), ст.ст. 296 ч.1, 122 ч.1 КК України, остаточно визначити ОСОБА_2 покарання у виді довічного позбавлення волі. У решті вирок стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без змін.

При цьому судом також перевірялися доводи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про обставини події та неправильність висновків Апеляційного суду Київської області., в т.ч. і про непричетність ОСОБА_9 до злочину, оговорення його з боку ОСОБА_10 та інш. Дана оцінка показанням свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , які "є послідовними, детальними та узгоджуються між собою" та спростовують доводи засуджених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , викладених у касаційних скаргах.

Будь-які рішення, які могли б бути предметом перегляду справи, не приймались.

Заявником не наведено у заяві будь-яких нововиявлених обставин та їх обґрунтування з посиланням на докази, які б дали підстави для відкриття провадження за нововиявленими обставинами. Посилання ним у заяві на телоефонну розмову з засудженим ОСОБА_3 , який повідомив про свою телефонну розмову зі свідком ОСОБА_5 та зазначення останнім якихось "нових обставин щодо злочину", не можуть розцінюватись як нововиявлені обставини.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.429,459-464 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті кримінального провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Копію ухвали разом із заявою невідкладно надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1