Провадження №: 1-кп/752/304/17
В И Р О К
Іменем України
16.11.2017 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, грузина, громадянина Республіки Грузія, який не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не має постійного місця проживання, раніше не судимий в силу ст.89 КК України,
з участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 07.07.2016 року, приблизно о 09 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, пр.Науки,16, вирішив відкрито викрасти чуже майно. З цією метою, він, застосувавши фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, різким ривком зірвав золотий ланцюжок з шиї потерпілої ОСОБА_7 , вартістю 10 000 грн. Після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілій матеріального збитку на вказану суму.
Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч.2 ст.186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 після розяснення суті обвинувачення, визнав себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Пояснив, що 07.07.2016 року, приблизно о 09.00 год., перебуваючи за адресою: м. Київ, пр.Науки,16, він вирішив відкрито викрасти чуже майно. З цією метою, різким ривком зірвав золотий ланцюжок з шиї потерпілої. Після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник. Додав, що на даний час ланцюжок повернутий потерпілій та остання не має до нього жодних претензій.
Наявні в справі докази його винуватості він не оспорює.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було розяснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчинених злочинів- злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України відноситься до категорії тяжких, обставини, які помякшують та обтяжують покарання, особу винного, який характеризується задовільно, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Оскільки наявні кілька обставин, а саме: щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, який визнав вину, має задовільні характеристики, суд, керуючись принципом гуманізму та індивідуалізації покарання, вважає достатніми заходи примусу з боку держави, які необхідні для виправлення обвинуваченого, та попередження з його боку вчинення нових злочинів і призначає покарання за вказаний злочин нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, тобто застосовує ст. 69 КК України.
На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, з урахуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 07.07.2016 року до 20.06.2017 року ( до вступу в законну силу Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення»).
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання, з урахуванням ст.69 КК України, у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання за цим вироком ОСОБА_3 рахувати з 16.11.2017 року.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання період з 07.07.2016 року по 20.06.2017 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання період з 21.06.2017 року по 15.11.2017 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази: ланцюжок, який зберігається у потерпілої ОСОБА_7 - залишити ОСОБА_7
-перуку темного кольору з надписом «Елегант колекшн» та футболку фіолетового кольору з надписом «Такомайо», які зберігаються в камері схову речових доказів Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м.Києві знищити.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою,в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя ОСОБА_1