Провадження №1- кп/760/1091/18
Справа №760/965/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №4695 17.12.2017 року за обвинувальним актом із угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тхатта, Ісламська Республіка Пакістан, громадянин Ісламської Республіки Пакістан, освіта вища, не одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358; ч.4 ст.358 КК України,

за участю: прокурора- ОСОБА_4

захисника- ОСОБА_5

перекладача- ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, тобто пособництво в підроблені документу а саме: посвідки на постійне проживання, яка надає права, ОСОБА_3 , та ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в листопаді 2017 року у невстановлений слідством час громадянином Ісламської Республіки Пакістан - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи на території України, знаходячись за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, маючи намір направлений на підроблення посвідки, що надає право на постійне проживання в Україні з метою її подальшого використання, вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, надавши цій особі свої анкетні дані та грошові кошти для подальшого підроблення зазначеного документу.

Після чого в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 перебуваючи в невстановленому слідством місці, за попередньою домовленістю отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи підробку посвідки на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 виданої 30.11.2017 ДМС України в м. Києві, з метою її подальшого використання.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у співучасті в формі пособництва у підробці посвідки на постійне проживання, яка надає права, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім того, досудовим слідством встановлено, що в невстановлений слідством день листопада 2017 року, у ОСОБА_7 , не бажаючого залишати територію України і не маючого можливості офіційно і на законних підставах отримати у відповідних органах дозвіл на перебування на території України, маючи намір на використання завідомо підробленого документу, виник злочинний умисел на набуття та використання посвідки на постійне проживання в Україні.

Так, в невстановлений слідством день листопада 2017 року, ОСОБА_3 , перебуваючи в невстановленому слідством місці, реалізуючи свій злочинний умисел на використання завідомо підробленого документу, отримав від невстановленої слідством особи, посвідку на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 , виданої 30.11.2017 року ДМС України в м. Києві.

16.12.2017 року, приблизно о 23:00 год., громадянин ІР Пакістан ОСОБА_3 , перебуваючи в пункті пропуску аеропорту «Київ» (Жуляни), розташованого за адресою: м. Київ, вул. Медова, 2, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою підтвердження обґрунтованості перебування на території України, під час проходження паспортного контролю при оформленні пасажирів рейсу FZ744 сполученням «Київ-Дубай» на виїзд з України, надав працівнику ОКПП «Київ» закордонний паспорт громадянина ІР Пакістан, та посвідку на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 , виданої 30.11.2017 року ДМС України в м. Києві на ім`я ОСОБА_8 , з явними ознаками підробки.

Згідно висновку за результатами здійснення поглибленої перевірки документа: посвідки на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 , видана 30.11.2017 ДМС України в м. Києві, орган видачі: 8800, за своїми характеристиками не відповідає аналогічним документам, які видаються уповноваженим державним органам, а саме ДМС України та містять ознаки повної підробки.

Згідно листа ДМС України №8001.21.2-19100/80.2-17 від 20.12.2017 встановлено, що посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Головним управлінням ДМС України в м. Києві не видавалась.

Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленої посвідки на постійне проживання, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_9 повністю визнав себе винним в інкримінованих йому злочинах та підтвердив, що дійсно придбав посвідку на постійне проживання в України через інтернет та 16.12.2017 року, приблизно о 23:00 год., перебуваючи в пункті пропуску аеропорту «Київ» (Жуляни), на підтвердження обґрунтованості перебування на території України, під час проходження паспортного контролю при оформленні пасажирів рейсу FZ744 сполученням «Київ-Дубай» на виїзд з України, надав працівнику ОКПП «Київ» закордонний паспорт громадянина ІР Пакістан, та посвідку на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 , виданої 30.11.2017 року ДМС України в м. Києві на його ім`я.

29.12.2017 р. між прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_4 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0014695 з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 з іншого боку у присутності свого захисника ОСОБА_10 та перекладача ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості на наступних умовах.

Згідно до угоди про визнання винуватості, прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди, зокрема, щодо формування обвинувачення та його правової кваліфікації за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, та ч. 4 ст. 358 КК України; істотних для даного кримінального провадження обставин; беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення: за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень; на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання покарань, остаточно призначити покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень; наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості та наслідки невиконання даної угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, а згідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої тяжкості.

Згідно до ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_3 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, відносяться до злочинів невеликої тяжкості, а тому, виходячи з вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, суд вважає, що в даному кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений

ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, а тому сторони угоди просять затвердити угоду.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , який раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, і призначити йому узгоджену сторонами міру покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень; на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання покарань, остаточно призначити покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 368-371, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Угоду про визнання винуватості від 29.12.2017 року, що укладена у кримінальному провадженні № 1-кп/760/1091/18, що зареєстроване в ЄРДР 0014695 від 17.12.2017 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_4 , якому надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 - затвердити.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 70 ( сімдесяти ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень;

-за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів

-доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання покарань, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень.

Речовий доказ: посвідки на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 , видана 30.11.2017 ДМС України в м. Києві, орган видачі: 8800, залишити в матеріалах кримінального провадження №0014695, що містяться в Київській місцевій прокуратурі №9 м. Києва.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого ніж узгоджено сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.5,6,7 ст.474 цього Кодексу, в тому числі не роз`ясненні йому наслідки укладення угоди, відповідно до п.1 ч.3 ст.394 КПК України;
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1