Справа № 556/1396/16-к
У Х В А Л А
щодо вирішення клопотань про продовження та про зміну запобіжного заходу
22 березня 2018 року Рівненський міський суд
Рівненської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участі прокурора ОСОБА_5
представника потерпілих ОСОБА_6
ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
його захисника - адвоката ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_11
його захисника - адвоката ОСОБА_12
обвинуваченого (присутнього в режимі відеоконф.) ОСОБА_13
його захисника - адвоката ОСОБА_14
обвинуваченого ОСОБА_15
його захисника - адвоката ОСОБА_16
обвинуваченого ОСОБА_17
його захисника - адвоката ОСОБА_18
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ново-Трепівка Знам`янського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працює, не одружений, судимості не має в силу п.1 ч.1 ст.89 КК України (судимість погашена), зареєстрований за адресою: с.Ново-Трепівка Знам`янського району Кіровоградської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про обвинувачення його у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України;
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працює підприємцем (зі слів), одружений, раніше судимий: 05 вересня 2014 року Кіровським районним судом м.Кіровограда за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в 2 роки, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про обвинувачення його у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України;
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Кіровоград, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працює, не одружений, раніше судимий: 29 січня 2004 року Кіровським районним судом м.Кіровограда за ч.1 ст.185, ч.2 ст.121 відповідно до ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років; 27 травня 2005 року Петрівським районним судом Кіровоградської області за ст.391 відповідно до ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців, 28 жовтня 2011 року звільнений з установи виконання покарань за відбуттям строку покарання, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , про обвинувачення його у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України;
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, працює механіком в ТзОВ Славія 2000 (м.Кропивницький), розлучений, судимості не має в силу п.5 ч.1 ст.89 КК України (судимість погашена), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , про обвинувачення його у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України;
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Кіровоград, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працює, розлучений, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , про обвинувачення його у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
31 жовтня 2017 року в Рівненський міський суд Рівненської області на підставі ухвали апеляційного суду Рівненської області від 30 жовтня 2017 року про визначення підсудності згідно норми статті 34 КПК України було передане на розгляд кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 про обвинувачення їх у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 187 КК України.
Згідно наведених в обвинувальному акті викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і частини статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 обвинувачуються у вчиненні ними 28 січня 2016 року близько 22 год. за попередньою змовою між собою нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я осіб, які зазнали нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбої), поєднаному з проникненням в житло потерпілих ОСОБА_6 й ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_6 , що спричинило заподіяння потерпілим фізичної шкоди у вигляді легких тілесних ушкоджень та майнової шкоди у вигляді викраденого майна і грошових коштів в загальному розмірі 8282 грн. 74 коп.
06 березня 2018 року прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 , обґрунтовуючи своє клопотання наявністю обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 187 КК України, вагомістю наявних доказів про вчинення обвинуваченим цього кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, а також наявністю ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_13 зможе переховуватися від суду, як житель іншої області, де в місці постійного проживання не має міцних соціальних зв`язків, таких як наявність у нього родини й утриманців, постійного місця роботи й джерела доходів, при цьому перешкоджатиме кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на ще недопитаних у цьому ж кримінальному провадженні потерпілих та свідків обвинувачення, адже по справі не проведено навіть підготовче судове засідання, проведенню якого ОСОБА_13 перешкоджає, відмовившись без поважних причин 20.02.2018 р. від прибуття до суду з установи попереднього ув`язнення. Крім того, обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому діяння, маючи декілька непогашених судимостей.
В судовому засіданні прокурор своє клопотання підтримав та з мотивів, наведених у ньому, просить продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_13 строк дії на шістдесят днів запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто до 22.05.2018 р., врахувавши при цьому строк закінчення дії ухвали Рівненського міського суду від 23.01.2018 р.
Представник потерпілих в судовому засіданні підтримав позицію прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник ОСОБА_14 просять відмовити у задоволенні клопотання прокурора як безпідставному і необґрунтованому, натомість просять змінити ОСОБА_13 запобіжний захід з тримання під вартою на інший менш суворий, не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , їхні захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 підтримали позицію сторони захисту, натомість у задоволенні клопотання сторони обвинувачення просять відмовити як безпідставному та необґрунтованому.
Заслухавши з приводу заявлених клопотань думку учасників судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Статтею 291 Кримінального процесуального кодексу України встановлено вимоги до обвинувального акта й додатків до нього (Реєстру матеріалів досудового розслідування), абзацом четвертим частини четвертої якої передбачено, що надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Відповідно до ч.ч.1, 12 ст.290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта…, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику…, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Разом з тим, питання визнання доказів недопустимими регламентовано статтею 89 КПК України, якою передбачено наступне:
суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
При цьому, статтею 217 КПК України (Матеріали кримінального провадження (кримінальна справа) та право на ознайомлення з ними) передбачено, що документи, інші матеріали, надані суду під час судового провадження його учасниками, судові рішення та інші документи і матеріали, що мають значення для цього кримінального провадження, долучаються до обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності і є матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою).
Після призначення справи до судового розгляду головуючий повинен забезпечити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення учасники судового провадження мають право робити з матеріалів необхідні виписки та копії.
Виходячи з наведених норм кримінального процесуального законодавства, лише після призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта суд буде вправі отримувати від сторони обвинувачення, сторони захисту чи потерпілого документи, інші матеріали, що мають значення для кримінального провадження, давати їм оцінку як процесуальним джерелам доказів, у тому числі - визнавати такі докази очевидно недопустимими під час судового розгляду або ж вирішувати питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Так, на підставі долучених до обвинувального акта документів судового провадження встановлено, що раніше двічі судимий ОСОБА_13 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 187 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, при цьому наявні ризики, що обвинувачений зможе переховуватися від суду, оскільки в місці постійного проживання у місті Кропивницький (Кіровоград) ОСОБА_13 не має міцних соціальних зв`язків, таких як наявність у нього родини й утриманців, постійного місця роботи й джерела доходів, при цьому обвинувачений зможе перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на ще недопитаних у цьому ж кримінальному провадженні потерпілих та свідків обвинувачення, оскільки по справі не проведено навіть підготовче судове засідання, проведенню якого ОСОБА_13 перешкоджає, відмовившись без поважних причин 20.02.2018 р. від прибуття до суду з установи попереднього ув`язнення.
Керуючись ст.ст.177, 178, 194, 196, 205, ч.2 ст.314, ч.3 ст.315, ст.ст.372, 392 КПК України, суд,
Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_13 - адвоката ОСОБА_14 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_13 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк два місяці - до 24 травня 2018 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали доручити начальнику державної установи Рівненський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України та начальнику ІТТ №1 Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, однак заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Головуючий:

Судді: