Справа № 373/1140/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький кримінальне провадження № 0000213 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Витків Гощанського району Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,-

встановив:
ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем та проходячи військову службу за мобілізацією у Військовій частині польова пошта В НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_3 , у військовому званні «молодший сержант», на посаді номера обслуги 4 гармати 10 самохідно-артилерійської батареї 4 самохідно-артилерійського дивізіону вказаної військової частини, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи умисно, без дозволу відповідних начальників та командирів, без поважних причин, в період із 05 листопада 2015 року по 14 червня 2017 року в умовах особливого періоду крім воєнного стану, самовільно залишив місце проходження військової служби, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю і дав покази, що підтверджують фабулу обвинувачення, зазначивши, що дійсно проходив військову службу у в/ч польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокувалася у АДРЕСА_3 . Не знайшов спільної мови з командирами, тому 05.11.2015 самовільно покинув місце служби та поїхав додому. В червні 2017 року вже надоїло ховатися, тому самостійно прибув до військової прокуратури в м. Київ. В скоєному розкаюється.

Справа слухалась в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. З врахуванням думки учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Зміст ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам роз`яснено.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.407 КК України, як самовільне залишення військовослужбовцем місця служби без поважних причин в умовах особливого періоду.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність, визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, тривалість часу ухилення від служби, та приходить до висновку призначити йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції статті.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, беручи до уваги наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає можливим його перевиховання без ізоляції від суспільства і приходить до висновку звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення вола на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя ОСОБА_1