АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23 червня 2017 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 190 КК України, та зобов`язання вчинити певні дії на підставі ч. 4 ст. 304 КК України,
в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23 червня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 190 КК України, та зобов`язання вчинити певні дії на підставі ч. 4 ст. 304 КК України, оскільки скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого прокурора, що не підлягає оскарженню.

Своє рішення слідчий суддя мотивує тим, що за результатами розгляду скарги слідчий суддя може зобов`язати слідчого чи прокурора вчинити лише таку процесуальну дію, яку останні зобов`язані вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк, однак ОСОБА_5 у своїй скарзі просить слідчого суддю зобов`язати слідчого протягом місяця допитати його у якості потерпілого та застосувати особливий порядок кримінального провадження відносно адвоката ОСОБА_7 для вручення повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000059, тобто просить зобов`язати слідчого вчинити процесуальну дію, що не є такою, яку слідчий зобов`язаний вчинити у встановлені процесуальним законом строки, а тому дана скарга ОСОБА_5 в порядку судового контролю не може бути предметом розгляду слідчим суддею в розумінні положень ст. 303 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23 червня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою встановити процесуальні строки з метою забезпечення виконання сторонами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 07 грудня 2012 року, вимог розумного строку.

При цьому апелянт посилається на те, що слідчий суддя дійшов хибного висновку про те, що заявник ОСОБА_5 своїм клопотанням про встановлення розумних строків забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку оскаржував бездіяльність слідчого. Слідчий суддя не звернув уваги на вимоги ч. ч. 1, 2 ст. 114 КПК України, відповідно до яких визначено право слідчого судді встановлювати процесуальні строки з метою забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку та фактичні обставини провадження. а тому рішення слідчого судді не відповідає фактичним обставин6ам провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до задоволення частково, а ухвала слідчого судді - до скасування з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, виходячи з таких підстав.
З матеріалів судового провадження убачається, що ОСОБА_5 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із клопотанням про встановлення терміну проведення досудового розслідування і його завершення, посилаючись на те, що слідчий слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 190 КК України, не дотримується розумних строків проведення досудового розслідування.

У клопотанні до суду ОСОБА_5 просив встановити процесуальний строк в межах одного місяця для проведення у кримінальному провадженні № 0000059 наступних процесуальних дій: допиту ОСОБА_5 в якості потерпілого та застосування особливого порядку кримінального провадження відносно адвоката ОСОБА_7 для вручення повідомлення про підозру.
Клопотання ОСОБА_5 підлягало до розгляду на підставі ст. 114 КПК України, частиною першою якої передбачено право слідчого судді встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Натомість слідчий суддя розцінив клопотання ОСОБА_5 як скаргу на бездіяльність слідчого та зобов`язання вчинити певні дії на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України, що не відповідає фактичним обставинам провадження, та ухвалив рішення про відмову у відкритті провадження, яке не ґрунтується на вимогах закону.
Виходячи з наведеного, колегія суддів, приймаючи до уваги доводи апеляції ОСОБА_5 , вважає, що ухвала слідчого судді, як незаконна та необґрунтована, підлягає до скасування.
Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду, на маючи повноважень слідчого судді, передбачених у ст. 114 КПК України, позбавлена можливості задовольнити прохання апелянта щодо постановлення ухвали про встановлення процесуальних строків з метою забезпечення сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, а тому після скасування ухвали слідчого судді необхідно призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23 червня 2017 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 190 КК України, та зобов`язання вчинити певні дії на підставі ч. 4 ст. 304 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11-сс/796/3913/2017 Категорія: ст. 303 КПК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1