Справа № 158/927/16-к Провадження №11-кп/773/179/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.4 ст.296 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 грудня 2016 року, яким -

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який народився та проживає в АДРЕСА_1 , освіта середня, одружений, працює різноробочим в Цуманському виробничому управлінні ЖКГ, судимий: 28.12.1998р. Ківерцівським районним судом Волинської області за ч.3 ст.81, ч.1 ст.89, ст.42, ч.3 ст.42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 09.08.2004р. Фастівським районним судом Київської області за ст.ст.115 ч.1, 187 ч.2, 70 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений 13.02.2012р. по відбуттю покарання; 21.12.2012р. Ківерцівським районним судом Волинської області за ч.ч. 2, 3 ст.296, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі; 02.07.2014р. ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 24.06.2014р. звільнений умовно-достроково, невідбутий строк покарання 10 міс. 21 день,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, яка народилася в с.Зарубіне Приморського краю Російської федерації, проживає в АДРЕСА_2 , освіта середня, одружена, не працює, в силу ст.89 КК України судимості немає,

визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та їй призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Строк відбування покарання обвинуваченим визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати.
В С Т А Н О В И В
Згідно вироку суду, 08 січня 2016 року у вечірню пору, в період часу не менше 30 хвилин, після 20-ї години ОСОБА_8 в групі осіб з ОСОБА_9 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_14 , діючи умисно, а ОСОБА_8 , як особа раніше судима за хуліганство, повторно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, загальноприйнятих норм моралі та поведінки, виражаючись нецензурною лайкою, з особливою зухвалістю, що проявилась в нахабному поводженні, знущанні, поєднаному з насильством із застосуванням заздалегідь підготовленого та спеціально пристосованого предмета для спричинення тілесних ушкоджень, вчинили хуліганські дії за таких обставин.
Так, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за хуліганство, 08 січня 2016 року після 20-ї години в період часу не менше 30 хвилин, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_14 , діючи умисно, в групі осіб з ОСОБА_9 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, загальноприйнятих норм моралі та поведінки, виражаючись нецензурною лайкою, з особливою зухвалістю, що проявилась в нахабному поводженні, знущанні, поєднаному з насильством, що спричинило тілесні ушкодження, із застосуванням заздалегідь підготовленого предмета для спричинення тілесних ушкоджень - обрізу мисливської рушниці, умисно наніс один удар прикладом обрізу мисливської рушниці по голові та один удар кулаком по обличчю потерпілого ОСОБА_15 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в ділянці лоба, синця в ділянці лівої очниці, садна в ділянці перенісся, які за стурпенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Він же, продовжуючи протиправні дії, умисно наніс один удар обрізом мисливської рушниці по голові потерпілому ОСОБА_16 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в тім`яно-потиличній ділянці голови, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Крім того, ОСОБА_8 при зазначених вище обставинах під час вчинення хуліганських дій, спрямовуючи на потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 обріз мисливської рушниці, погрожуючи останнім, примусив ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 лягти на підлогу, що сприймалося останніми як реальна загроза їхньому життю та здоров`ю.
08 січня 2016 року в період часу не менше 30 хвилин, після 20-ї години, ОСОБА_9 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_14 , діючи умисно, в групі осіб з ОСОБА_8 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, загальноприйнятих норм моралі та поведінки, виражаючись нецензурною лайкою, з особливою зухвалістю, що проявилась в нахабному поводженні, знущанні, поєднаному з насильством, що спричинило тілесні ушкодження, із застосуванням спеціально пристосованого предмета для нанесення тілесних ушкоджень - дерев`яної бити, яка була підібрана останньою у квартирі, умисно нанесла удар дерев`яною битою по лівій нозі та два удари ногою по голові та тілу (животі) потерпілому ОСОБА_17 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синців в лівій завушній ділянці голови та на зовнішній поверхні лівої гомілки в середній третині, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Крім цього, ОСОБА_9 , продовжуючи протиправні дії, умисно нанесла дерев`яною битою один удар по голові, два удари по правій руці та один удар по спині потерпілому ОСОБА_18 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в правій потиличній ділянці голови, саден на задньо-зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Вона ж, продовжуючи протиправні дії, умисно нанесла один удар дерев`яною битою по лівій руці та один удар дерев`яною битою по спині потерпілому ОСОБА_16 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді саден на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає вирок суду незаконним у зв`язку неповнотою судового розгляду та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого. Перш за все вказує про те, що суд не взято до уваги те, що ОСОБА_8 не застосовував ані заздалегідь заготовленого, ані спеціально пристосованого предмета для нанесення тілесних ушкоджень. Вказує, що органами досудового розслідування дана обставина не доведена, докази щодо цього відсутні, окрім того і спростовані як показаннями самого обвинуваченого, так і показаннями свідків. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання порушено вимоги ст.65 КК України, при цьому, з огляду на особу обвинуваченого, характеризуючі дані, міркування потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні. Просить вирок суду першої інстанції змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч.4 на ч.3 ст.296 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання на підстав ст.75 КК КК України.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 вважає вирок суду незаконним у зв`язку неповнотою судового розгляду та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченої. Перш за все вказує про те, що суд не взято до уваги те, що ОСОБА_9 не застосовувала спеціально пристосованого предмета для нанесення тілесних ушкоджень. Вказує, що органами досудового розслідування дана обставина не доведена, докази щодо цього відсутні, окрім того і спростовані як показаннями самого обвинуваченої, так і показаннями свідків. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання порушено вимоги ст.65 КК України, при цьому, з огляду на особу обвинуваченої, характеризуючі дані, міркування потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні. Просить вирок суду першої інстанції змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_9 з ч.4 на ч.2 ст.296 КК України та звільнити обвинувачену від відбування покарання на підстав ст.75 КК КК України.

У поданій апеляції прокурор у кримінальному провадженні та в змінах до неї заступника прокурора області, вважають вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального процесуального та кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення надто м`якого покарання. Вказує про необхідність виключення з обвинувачення ОСОБА_19 кваліфікуючих ознак використання предмету спеціально пристованого для нанесення тілесних ушкоджень та повторності, а також виключення з обвинувачення ОСОБА_9 кваліфікуючої ознаки використання предмету спеціально пристованого для нанесення тілесних ушкоджень. Зазначає також, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання обвинуваченим порушено вимоги ст.65 КК України, оскільки суд не в повній мірі врахував дані про обвинувачених. З урахуванням змін до апеляції, просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, а ОСОБА_9 за ч.2 ст.296 КК України 3 роки.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, міркування обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційні скарги захисників, а скаргу прокурора заперечили, міркування обвинуваченої ОСОБА_9 та її захисника, які підтримали апеляційні скарги захисників, а скаргу прокурора заперечили, прокурора, який висловив заперечення щодо задоволення апеляційних скарг захисників та просив задовольнити скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Судом першої інстанції зроблений обґрунтований висновок про доведеність винуватості ОСОБА_8 в умисному грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому особою раніше судимою за хуліганство, групою осіб із застосуванням заздалегідь підготовленого для нанесення тілесних ушкоджень предмета. Доведена також винуватість і ОСОБА_9 в умисному грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб.
Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом допустимих доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Так, суд першої інстанції підставно взяв до уваги саме показання потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які є послідовними, підтверджені іншими доказами по справі, зокрема протоколом огляду місця події та додатковим протоколом огляду місця події, висновком судово-балістичної експертизи, висновками судово-медичних експертиз тілесних ушкоджень потерпілих, які є науково-обгрунтованими та піддавати їх сумніву в суду підстав немає. Також в судовому засіданні експерт в категоричній формі підтвердила висновки експертиз тілесних ушкоджень потерпілих.

Показання вказаних потерпілих та свідків, які суд першої інстанції безпосередньо дослідив в судовому засіданні, в своїй сукупності дають змогу відтворити всі обставини злочину, які були до, на момент та після його вчинення.

Окрім того, самі обвинувачені чітко вказують про наявність конфлікту з потерпілими. При цьому і в самих апеляційних скаргах оскаржується лише правова кваліфікація їхніх діянь.

Дана обґрунтована оцінка судом першої інстанції і інших доказам у справі, зокрема і певним суперечностям в показаннях потерпілих, які, на думку апеляційного суду, не є суттєвими.

Спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час учинення хуліганських дій, а заздалегідь заготовленими предмети, які хоч і не зазнали якоїсь попередньої обробки, але ще до початку хуліганства були приготовлені винним для зазначеної мети (п. 11 ППВСУ «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22 грудня 2006 р. № 10).

З фабули інкримінованого обвинувачення згідно обвинувального акту та з встановленого судом першої інстанції доведеного обвинувачення вбачається, що ОСОБА_8 при вчиненні хуліганства використовував заздалегідь підготовлений предмет обріз мисливської рушниці. Однак суд першої інстанції визнав винним ОСОБА_8 при цьому і за використання спеціально пристованого предмету - обрізу, окрім того і повторно, при цьому дії кваліфіковані за ознакою вчинення хуліганства особою, раніше судимою за хуліганство, у зв`язку з чим, апеляційний суд частково задовольняє скаргу прокурора і захисника ОСОБА_7 , змінює в цій частині вирок суду першої інстанції та виключає з обвинувачення використання ОСОБА_8 спеціально пристованого предмету для нанесення тілесних ушкоджень та вчинення злочину повторно.

В суді першої інстанції встановлено, що ОСОБА_9 при вчиненні хуліганства використовувала дерев`яну биту, яка була підібрана нею на місці вчинення злочину. На думку апеляційного суду, з огляду на конкретні обставини справи, зокрема відсутність даних про те, що деревяна бита має ознаки обробки пристосування для нанесення тілесних ушкоджень, апеляційні скарги як прокурора, так і захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_9 щодо вказаних обставин є обґрунтованими.

За таких обставин, саме показання вищевказаних потерпілих, свідків та інші докази, які в своїй сукупності повно відтворюють картину події, та які суд першої інстанції правильно оцінив за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, переконливо свідчать про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в групі осіб вчинили хуліганство, а ОСОБА_8 також із застосуванням заздалегідь підготовленого для нанесення тілесних ушкоджень предметів, при цьому ОСОБА_8 раніше судимий за хуліганство, у зв`язку з чим, дії ОСОБА_8 залишаються правильно кваліфікованими за ч.4 ст.296 КК України, а дії ОСОБА_9 необхідно перекваліфікувати на ч.2 ст.296 КК України.

Як убачається з вироку, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а саме, те, що останній працює, має постійне місце проживання, посередньо характеризується,одружений, має на утриманні вагітну дружину та непрацездатних батьків, однак раніше неодноразово судимий за вчинення в тому числі і хуліганства.

Навіть виключивши ОСОБА_8 з обвинувачення кваліфікуючі ознаки, апеляційний суд вважає що обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, оскільки призначене ближче нижньої межі санкції ч.4 ст.296 КК України, а тому підстав для зміни чи скасування вироку в частині призначеного покарання з мотивів, зазначених в апеляційних скаргах захисника та прокурора, не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_9 суд враховує те, що вона має постійне місце проживання, посередньо характеризується, хворіє, одружена, хоча і вважається несудимою, однак раніше притягалася до кримінальної відповідальності.

Враховує судом також і думки всіх потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні та просили застосувати ст.75 КК України, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_9 .

Враховуючи ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилаються в апеляційних скаргах як захисник так і прокурор, в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_9 покарання саме у виді позбавлення волі, при цьому знаходить за можливе застосувати до останньої положення ст.ст. 75, 76 КК України.

На думку суду, обране судом обвинуваченій покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів, як самою обвинуваченою, так і іншими особами.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора задовольнити частково.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 задовольнити повністю.

Вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 змінити, виключивши з вироку посилання на використання ОСОБА_8 спеціально пристованого предмету для нанесення тілесних ушкоджень та вчинення злочину повторно.

Вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 грудня 2016 року щодо ОСОБА_9 змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_9 з ч.4 ст.296 КК України на ч.2 ст.296 КК України.

Вважати ОСОБА_9 засудженою за ч.2 ст.296 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_9 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати обвинувачену ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання.
В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, , а засудженим ОСОБА_8 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді