АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/5619/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
підозрюваного ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_13 , яке погоджене із прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Київської місцевої прокуратури № 8 міста Києва ОСОБА_14 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 20 грудня 2017 року включно цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно
ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Приазовське Запорізької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який є керівником громадської організації «Добровольчий Рух організація українських націоналістів», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту мотивовано тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків і потерпілого у цьому кримінальному провадженні та вчинити інші кримінальні правопорушення. Разом з тим, слідчий суддя визнав необґрунтованими доводи старшого слідчого та прокурора про неможливістьзастосування щодо ОСОБА_12 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому,пославшись на врахування даних про особу підозрюваного, вирішив застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою лише зобов`язати ОСОБА_12 прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади.На думку апелянта, судом першої інстанції допущена неповнота судового розгляду та істотні порушення вимог кримінально процесуального законодавства. Так, захисник вказує, що слідчий суддя, обґрунтовуючи обраний запобіжний захід, не послався на докази, які доводять наявність обґрунтованої підозри і ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а врахував лише тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_12 у разі визнання останнього винним у вчиненні кримінального правопорушення. Також автор апеляції наголошує, що слідчий суддя, в порушення ст. 178 КПК України, не врахував вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_12 , його репутацію та міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини та утриманців, постійного місця роботи, відсутність судимостей.
Захисник ОСОБА_7 всвоїй апеляційній скарзі, теж вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого відмовити.Зокрема, апелянт зазначає, що підозрюваний ОСОБА_12 був затриманий 21 жовтня 2017 року о 17 год. 30 хв. у порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, без визначення кваліфікуючої ознаки кримінального правопорушення, а саме затримання відбулось до того, як органом досудового розслідування було розпочато кримінальне провадження № 0009336, внесене до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, тобто лише о 19 год. 27 хв. 07 сек. При цьому захисник стверджує, що повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_12 з порушенням вимог ч. 2 ст. 278 та п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України, зокрема, на 25 годину після затримання, у зв`язку з чим, на думку захисника ОСОБА_7 , процесуальний статус ОСОБА_12 не визначений і відносно останнього незаконно застосований запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_12 та його захисників, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009336від 21 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

21 жовтня 2017 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_12 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, зокрема, як пояснив в засіданні суду апеляційної інстанції сам ОСОБА_12 , на місці, де було безпосередньо вчинено інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

22 жовтня 2017 рокуОСОБА_12 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

23 жовтня 2017 року старший слідчий СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_13 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Київської місцевої прокуратури № 8 міста Києва ОСОБА_14 , звернулася до Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання мотивоване тим, щоОСОБА_12 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2017 року у задоволенні клопотання старшого слідчого було відмовленота застосовано щодоОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 20 грудня 2017 року включно цілодобово залишати місце проживання за адресою:АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є докази, наведені у клопотанні старшого слідчого з доданими до нього матеріалами. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_12 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_12 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_12 підозри. Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_12 підозри,чогось очевидно недопустимого чи безпідставного не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи сторони захисту про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_12 підозри слід визнати безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч доводів апелянтів, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_12 у разі визнання його винним у вчиненому злочині, та суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто заявлені у клопотанні старшого слідчого ризики є реальними, однак для запобігання цим ризикам, як правильно визначив слідчий суддя, може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

В сукупності із обставинами кримінального провадження та ризиками, приведеними у клопотанні старшого слідчого, для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_12 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційних скаргах.

Таким чином, доводи захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді цілодобового домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та належним чином мотивував своє рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_13 , погодженого із прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Київської місцевої прокуратури № 8 міста Києва ОСОБА_14 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 20 грудня 2017 року включно цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4