Справа № 573/348/18
Номер провадження 1-кп/573/60/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2018 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Зоряне, Білопільського району, Сумської області, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, без реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 09 липня 2015 року Путивльським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

2) 20 серпня 2015 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 297, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки 2 місяці; вироком Апеляційного суду Сумської області 15 грудня 2015 року даний вирок в частині призначеного покарання скасований та прийнятий новий, яким ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 297 КК України призначено покарання на підставі ст. ст. 72, 70 ч. 4 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці;

3) 08 лютого 2018 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, судимості не зняті і не погашені

- за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
02 лютого 2018 року в денний час ОСОБА_4 проходив повз домогосподарство, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 . Вирішивши, що в ньому ніхто не проживає, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння майном із зазначеного домогосподарства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_4 прибув до домогосподарства ОСОБА_6 , проник всередину житлового будинку, звідки таємно викрав наступне майно:

- плиту пічну чавунну вартістю 400 грн.,

- 7 штук колосників пічних вартістю 140 грн.,

- топочні дверцята вартістю 96 грн. 67 коп.,

- пічну духовку вартістю 226 грн. 67 коп.

Загальна сума викраденого майна становить 863 грн. 34 коп., на таку саме суму ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд у своїх корисливих цілях.

Крім цього, 13 лютого 2018 року близько 11 години ОСОБА_4 проходив повз магазин «Продукти 284» ТОВ «АТБ Маркет», розташований за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Макаренка, 2, де побачив на стоянці, неподалік від вхідних дверей магазину, велосипед марки «Україна» чорного кольору, що належить ОСОБА_7 . У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння зазначеним велосипедом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, скориставшись тим, що він залишається непоміченим власником та сторонніми особами, шляхом вільного доступу ОСОБА_4 підійшов до стоянки та таємно викрав велосипед марки «Україна» чорного кольору вартістю 1000 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд у своїх корисливих цілях.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від вказаних дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні зазначених злочинів визнав повністю, щиро розкаявся і надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що 02 лютого 2018 року проходив повз одне з господарств по АДРЕСА_2 . Йому здалось, що там ніхто не проживає, тому він вирішив викрасти з нього будь-які металеві предмети. Через хвіртку зайшов у двір, пішов до будинку, вхідні двері якого виявились незамкнутими. Зайшов всередину і звідти викрав пічну плиту, духовку, топочні дверцята, 7 колосників. Все викрадене продав як металобрухт. Потім 13 лютого 2018 року проходив повз магазин АТБ в м. Білопілля і побачив на стоянці біля магазину велосипед, який вирішив викрасти. Підійшов до нього, озирнувся, щоб ніхто не бачив його дій, в руках відвів велосипед від стоянки, сів на нього та поїхав в старий парк в м. Білопілля. В парку заховав його за електростанцією. Потім працівникам поліції показав, де заховав велосипед, і вони звідти його забрали.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив:

-таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло та вчинене повторно,

-таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд виходить з наступного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства.

Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності цей захід примусу за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

ОСОБА_4 не має постійного місця проживання, ніде не зареєстрований, за останнім місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога не знаходиться, не інвалід, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2012 року.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинені ним злочини; активне сприяння розкриттю злочинів, оскільки він правдиво повідомив про обставини вчинення злочинів; відсутність тяжких наслідків; добровільне повернення викраденого майна.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

При призначенні покарання суд також враховує, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_4 вчинив до постановлення вироку Білопільським районним судом Сумської області від 08 лютого 2018 року, яким обвинувачений був засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки більш м`які покарання будуть недостатніми для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання необхідно залишити обвинуваченому до набрання вироком законної сили.

З обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню в доход держави судові витрати в сумі 858 грн. за залучення експертів.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази:

- пічну чавунну плиту, 7 колосників, топочні дверцята та духовку, які зберігаються у потерпілої ОСОБА_6 , необхідно залишити останній;

- велосипед марки «Україна», які зберігаються у потерпілого ОСОБА_7 , необхідно залишити останньому.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вказаного злочину та злочинів, за які його засуджено вироком Білопільського районного суду Сумської області від 08 лютого 2018 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати покарання за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 08 лютого 2018 року і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання відраховувати з дня затримання ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 858 грн.

Речові докази: пічну плиту з кільцями, 7 колосників, топочні дверцята та духовку, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6 , залишити останній; велосипед марки «Україна» чорного кольору, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 , залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя