Провадження № 1-кс/761/9919/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю представника власника майна - ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання власника майна ТОВ «Трансфлот» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 березня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000036

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло вищезазначене клопотання.

В обґрунтування клопотання заявником зазначено, що ГСУ СБ України проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000036 від 08.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

При цьому, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, належне ТОВ «Трансфлот», а саме буксир-штовхач «Джура», 1978 року побудови.

Як підставу для скасування арешту майна заявник посилається на те, що арешт у вказаному кримінальному провадженні накладено безпідставно та не обгрунтовано, оскільки саме по собі майно (буксир-штовхач) не відповідає критеріям речового доказу згідно ст. 98 КПК України, слідчим не було доведено, що останнє слугувало знаряддям вчинення злочину та зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, на що не звернув уваги слідчий суддя при вирішенні клопотання по суті. У той же час накладення арешту на належне Товариству майно перешкоджає використовувати та розпоряджатись майном на власний розсуд, що завдає збитків.

Представник володільця майна у судовому засіданні доводи скарги підтримала та просила про її задоволення.

Слідчий, за клопотанням якого було накладено арешт, у судовому засіданні проти скасування арешту заперечував, вказавши на те, що арешт на майно ТОВ «Трансфлот» накладено обгрунтовано та насьогодні не відпала потреба у такому заході забезпечення, оскільки арештоване майно (буксир) використовувалось у якості знаряддя вчинення кримінального правопорушення для незаконного переміщення тютюнових виробів поза митним контролем на територію України, що підтверджується показами потерпілого та свідків з матеріалів кримінального провадження, іншими матеріалами у їх сукупності.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, заслухавши учасників судового розгляду, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що ГСУ СБ України проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000036 від 08.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, щодо дій невстановлених службових осіб Азово-Чорноморського регіонального управління ДПСУ, ДП «Адміністрації морських портів», а також посадовими особами ТОВ «Портофлот-Транс», ТОВ «Брокбункерсервіс», ТОВ «Дунайбункер-Плюс», ТОВ «Трансфлот», пов*язаних з незаконним переміщенням тютюнових виробів поза митним контролем на територію України.
Постановою слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_5 від 12.03.2018 року належне ТОВ «Трансфлот» майно, а саме буксир-штовхач «Джура», 1978 року побудови було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки останнє відповідає ознаками речового доказу за ст. 98 КПК України та є знаряддям вчиненого кримінального правопорушення.

Надалі, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.03.2018 року, було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на належне ТОВ «Трансфлот» майно, а саме буксир-штовхач «Джура», 1978 року побудови

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що майно (буксир-штовхач), яке в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, при цьому останнє визнано речовим доказом, а тому, з метою його збереження як речового доказу, у даному кримінальному провадженні накладено арешт на зазначене у клопотанні майно.

При цьому з вищевказаної ухвали вбачається, що слідчим суддею було перевірено доводи слідчого про те, що арештоване майно виступає засобом вчинення кримінального правопорушення і відповідає критеріям, передбаченим ч.1 ст. 98 КПК України, а тому накладений арешт відповідає засадам розумності та співмірності.

Виходячи з наведеного слідчий суддя приходить до висновку, що доводи сторони заявника про те, що арешт на майно ТОВ «Трансфлот», щодо якого йдеться у клопотанні, було накладено необгрунтовано, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, спростовуються копіями з матеріалів кримінального провадження, наданих слідчим, будь-яких інших підстав для скасування арешту майна у клопотанні не наведено.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінальних правопорушень, які розслідюється в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання власника майна ТОВ «Трансфлот» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 березня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000036 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, на неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_6