Справа № 468/378/17-к
УХВАЛА
14.11.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13
у ході розгляду у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка кримінального провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Мала Мечетня Кривоозерського району Миколаївської області, освіта середня, не одруженого, без постійного місця проживання, не судимого в силу ст. 89 КК України;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м.Миколаїв, освіта середня, не одруженого, без постійного місця проживання, не судимого в силу ст. 89 КК України;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с.Нове Очаківського району Миколаївської області, освіта середня, не одруженого, без постійного місця проживання, раніше судимого:
- 03.10.2014 року Очаківським міським судом Миколаївської області за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, оголошеного в розшук 12.01.2015 року;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця м.Херсон, освіта середня, не одруженого, без постійного місця проживання, не судимого в силу ст. 89 КК України;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 60 днів, посилаючись на те, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який враховувався при обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, на даний час не зменшився: запобігання спробам з боку обвинуваченого переховуватися від органу досудового розслідування та суду, так як останній не має постійного джерела доходу, ніде не працює, характеризується як особа, схильна до вчинення злочинів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у скоєнні двох особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання від 7 до 12 років, до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого завершити судовий розгляд не можливо.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_13 та обвинувачений ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що він не буде переховуватися від слідства та суду, стан його здоров`я за час перебування у СІЗО погіршився, обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрацію у с.Мала Мечетня Кривоозерського району Миколаївської області, потерпілий за місцем свого проживання відсутній, тому він не має змоги на нього впливати.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, на даний час не зменшився. Також враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні двох умисних особливо тяжких злочинів, за які законом може бути призначено покарання на строк від 7 до 12 років, його вік, відсутність працевлаштування та міцних соціальних зв`язків, маючого погашену судимість, проживання на зйомних квартирах у м.Миколаєві, а останнім часом на фермі с.Кашперо-Миколаївка Баштанського району Миколаївської області, суд прийшов до висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, чим тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Крім того, в судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до 60 днів, обґрунтовуючи його тим, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який враховувався при обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, на даний час не зменшився: запобігання спробам з боку обвинуваченого переховуватися від органу досудового розслідування та суду, так як останній не має постійного джерела доходу, ніде не працює, характеризується як особа, схильна до вчинення злочинів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у скоєнні двох особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання від 7 до 12 років, до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого завершити судовий розгляд не можливо.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_10 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора. Окрім того, захисник зазначила, що прокурором зазначено ті ж самі ризики, що і раніше, нові ризики не з`явилися, тяжкість злочинів не може виправдовувати тримання особи під вартою. Потерпілий вже допитаний судом, від клопотання про допит свідків прокурор відмовився, зазначений прокурором ризик про те, що обвинувачений може переховуватися, не доведений.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, на даний час не зменшився. Також враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні двох умисних особливо тяжких злочинів, за які законом може бути призначено покарання на строк від 7 до 12 років, його вік, відсутність працевлаштування, маючого погашену судимість, проживання на зйомних квартирах у м.Миколаєві, а останнім часом на фермі с.Кашперо-Миколаївка Баштанського району Миколаївської області, суд прийшов до висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, чим тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Крім того, в судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 до 60 днів, обґрунтовуючи його тим, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який враховувався при обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, на даний час не зменшився: запобігання спробам з боку обвинуваченого переховуватися від органу досудового розслідування та суду, так як останній не має постійного джерела доходу, ніде не працює, характеризується як особа, схильна до вчинення злочинів, раніше судимий, вчинив злочин під час ухилення від відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком суду, до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого завершити судовий розгляд неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_11 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, пояснили, що тривалість розслідування та розгляду справи судом є надмірним, обвинувачений тривалий час знаходиться під вартою.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, на даний час не зменшився. Також враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні двох умисних особливо тяжких злочинів, за які законом може бути призначено покарання на строк від 7 до 12 років, його вік, відсутність працевлаштування, наявність невідбутого покарання у виді позбавлення волі, відсутність житла, проживання останнім часом на фермі с.Кашперо-Миколаївка Баштанського району Миколаївської області, суд прийшов до висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, чим тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Крім того, в судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 до 60 днів, обґрунтовуючи його тим, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який враховувався при обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, на даний час не зменшився: запобігання спробам з боку обвинуваченого переховуватися від органу досудового розслідування та суду, так як останній не має постійного джерела доходу, ніде не працює, не має постійного місця проживання, характеризується як особа, схильна до вчинення злочинів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого завершити судовий розгляд неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_12 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, на даний час не зменшився. Також враховуючи, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні двох умисних особливо тяжких злочинів, за які законом може бути призначено покарання на строк від 7 до 12 років, його вік, відсутність працевлаштування, маючого погашену судимість, відсутність житла, проживання останнім часом на фермі с.Кашперо-Миколаївка Баштанського району Миколаївської області, суд прийшов до висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, чим тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Суд вважає, що обраний та продовжений відносно обвинувачених запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
При цьому застосований до обвинувачених запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, а встановлені раніше ухвалою суду ризики є дійсними та триваючими, а тому на даний час вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених суд на даному етапі не встановив.
За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених у вигляді тримання під вартою не відпали, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати їх належну поведінку, а тому дію обраного запобіжного заходу слід продовжити на два місяці, а саме до 17 січня 2018 року.
Керуючись ст.ст. 331, 371-372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 продовжити до 17 січня 2018 року.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 продовжити до 17 січня 2018 року.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 задовольнити.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 продовжити до 17 січня 2018 року.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 продовжити до 17 січня 2018 року.

Головуючий: суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3