гСправа № 179/205/17 Провадження №1-кп/0187/82/17
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2017 року смт. Петриківка
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Магдалинівка, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, пенсіонерки, не одруженої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимої
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України,-
01 січня 2017 року приблизно о 11 годині 00 хвилин у смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 , перебуваючи в - стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на узбіччі автодороги вул. Незалежності, неподалік домоволодіння за № 65, після раптово виниклого конфлікту під час розпивання спільно із ОСОБА_5 спиртних напоїв, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно нанесла близько п`яти ударів дерев`яною палицею у область правої ноги та правої руки ОСОБА_5 , яка знаходилася у положенні лежачи на лівій стороні тулуба, тим самим спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини правої малоголімкової кістки та правої ліктьової кістки в нижній третині, які згідно висновку експерта № 25 від 31 січня 2017 року відносяться до категорії Середньої ступені тяжкості, так як викликали тривалий розлад здоров`я, на термін більш як 21 день на підставі п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю, фактичні обставини справи не оспорювала. Пояснила, що вона дійсно при вказаних вище обставинах нанесла потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження, що зазначені в обвинувальному акті. Вказані тілесні ушкодженні вона нанесла потерпілій на ґрунті неприязних відносин, у вчиненому кається.
Від потерпілої ОСОБА_5 до суду надійшла заява, відповідно до якої просить справу розглядати за її відсутності, претензій до обвинуваченої не має, покарання призначити в мінімальному розмірі.
На підставі статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України суд допитав обвинувачену, дослідив характеризуючи дані, та дійшов до переконання, що вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України та яким надано належну оцінку.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 в нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи дані її особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що вона вчинила злочин, який в силу ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, однак щиро розкаялася, що відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, є обставиною, яка пом`якшує покарання.
Також суд враховує, що обвинувачена не одружена, пенсіонерка, за місцем проживання характеризується негативно, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на викладене, з урахуванням обставин справи, суд вважає необхідним призначити обвинуваченій покарання в межах санкції статті закону, встановленої Особливою частиною КК України за вчинений злочин у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі.
При цьому, зважаючи на наявність обставини, що пом`якшує її покарання, а також на особу обвинуваченої, суд вважає, що виправлення підсудної можливе без відбування покарання при звільненні його від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального кодексу України та покладанням на неї обов`язків передбачених статтею 76 Кримінального кодексу України.
При цьому в судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про застосування до обвинуваченої Закону України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з тим, що обвинувачена ОСОБА_4 , є пенсіонеркою, а тому може бути звільненою від відбування призначеного покарання.
Згідно з ст.86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Пунктом " ґ" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року передбачено можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке не є тяжкими або особливо тяжкими, та на день набрання чинності Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Кримінальне правопорушення скоєно до набрання чинності Законом України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році», застережень щодо застосування амністії, передбачених ст.9 Закону, не вбачається.
Оскільки обвинувачена надала згоду на застосування до неї амністії і на неї поширюються положення п."ґ " ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», вона підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання.
Керуючись статтями 368-370, 377 Кримінального процесуального кодексу України, п. " ґ" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 122 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Згідно статті 75 частини 1 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обов`язки. Тривалість іспитового строку встановити 1 (один) рік.
Згідно ч.1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі п." ґ " ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1