АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа№532/308/15-к Головуючий I інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2460/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: п.6, 11,12 ч.2 ст.115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
- представника потерпілих ОСОБА_8 ,
- обвинувачених у режимі
відеоконференції: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
- захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
ОСОБА_17 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження № 11-кп/790/2460/17 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 27 вересня 2017 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обвинувальний акт щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які обвинувачуються за ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.377, ч.3 ст.27, п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_10 , який обвинувачується за ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.377, п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_12 , який обвинувачується за ст.379, п.п.6,11,12,13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.2 ст.342 КК України, повернуто прокурору у порядку, передбаченому п.3 ч.3 ст.314 КПК України.
Суд мотивував своє рішення тим, що прокурор не роз`яснив обвинуваченим можливість та особливості розгляду кримінального провадження щодо них судом присяжних, не долучив відповідні письмові роз`яснення до обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, що потягло за собою невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування, доданих до обвинувального акта, вимогам ст.109 КПК України, а отже і самого обвинувального акта вимогам закону.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що суд дійшов помилкового висновку про не роз`яснення прокурором обвинуваченим права на суд присяжних, оскільки в матеріалах кримінального провадження містяться відповідні розписки обвинувачених про роз`яснення їм можливості, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних права на суд присяжних, які були надані суду під час підготовчого судового засідання. Указав, що суд, у порушення вимог ст.350 КПК України, не оголосив клопотання захисників ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_18 та ОСОБА_13 про повернення обвинувального акта, чим не надав можливості висловити думку щодо них прокурорам, потерпілому ОСОБА_19 та представнику потерпілої ОСОБА_20 адвокату ОСОБА_8 .
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, представника потерпілих про те ж, обвинувачених та їх захисників, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
За приписами ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.384 КПК України прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних . Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.
Як слідує із матеріалів кримінального провадження, прокурор не роз`яснив ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , обвинуваченим у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно них судом присяжних, не долучив відповідні письмові роз`яснення до обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування та спрямував обвинувальний акт до суду першої інстанції (т.1 а.с.1-55).
Однак, у суді першої інстанції 04 березня 2015 року ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , а 05 березня 2015 року ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , прокурором було письмово роз`яснено можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно них судом присяжних, про що останні особисто, письмово підтвердили у відповідних роз`ясненнях і ці письмові роз`яснення були долучені до матеріалів кримінального провадження (т.3 а.с.88-91, 92-95).
У свою чергу Кобеляцьким районним судом Полтавської області, як судом першої інстанції, при підготовчому судовому засіданні було також роз`яснено ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно них судом присяжних, і за клопотаннями обвинувачених ухвалою суду від 05 березня 2015 року кримінальне провадження було призначене до судового розгляду судом присяжних і розпочате у такому складі 13 березня 2015 року (т.3 а.с.113-116, 213).
Зазначене свідчить про те, що допущене під час досудового слідства прокурором порушення вимог ст.384 КПК України внаслідок не роз`яснення обвинуваченим їх права на розгляд кримінального провадження судом присяжних було прокурором усунуто, це право обвинувачених було поновлено та реалізовано останніми, за клопотаннями яких кримінальне провадження здійснювалося у суді першої інстанції з дотриманням вимог ч.3 ст.31 КПК України судом присяжних.
Після передачі цього кримінального провадження із Кобеляцького районного суду Полтавської області на розгляд до Київського районного суду міста Полтава, суд першої інстанції, дотримуючись вищевказаних вимог процесуального закону, також здійснював кримінальне провадження судом присяжних, роз`яснивши попередньо у встановленому порядку обвинуваченим право на розгляд провадження судом присяжних (т.30 а.с.147-155).
Відсутність письмових розяснень в додатках до обвинувального акту та не зазначення про це у реєстрі матеріалів досудового розслідування не є істотним порушенням вимог КПК України, яке б тягнуло повернення обвинувального акту прокурору, і не свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, оскільки реєстр матеріалів досудового розслідування не є обвинувальним актом, а є лише додатком до нього і на зміст цього процесуального документу не впливає.
Стосовно посилання суду першої інстанції на те, що його висновки про істотне порушення прокурором вимог ст.384 КПК України і рішення про повернення обвинувального акта прокурору узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 25 червня 2015 року № 5-111 кс 15, то колегія суддів зазначає наступне.
У вказані постанові Верховний Суд України дійшов висновку про порушення забезпечення права обвинуваченого на захист, зокрема права на розгляд кримінального провадження судом присяжних, оскільки прокурор не роз`яснив обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних, а суд першої інстанції, у свою чергу, у підготовчому засіданні також не роз`яснив обвинуваченому вимог ст.384 КПК України, внаслідок чого обвинувачений не зміг реалізувати це своє право, судовий розгляд не було проведено судом присяжних і ухвалено обвинувальний вирок.
У даному ж випадку, допущене прокурором порушення вимог ст.384 КПК України внаслідок нероз`яснення обвинуваченим ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 їх права на розгляд кримінального провадження судом присяжних було прокурором усунуто та поновлено. Це право обвинувачених було забезпечено і судами першої інстанції та реалізовано обвинуваченими, за клопотаннями яких кримінальне провадження здійснювалося у судах першої інстанції судом присяжних.
Таким чином, висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, є безпідставними, а його рішення не відповідає вимогам, передбаченим п.3 ч.3 ст.314 КПК України, оскільки під час судового розгляду залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення, що згідно п.1 ч.1 ст.409, ч.1 ст.410 КПК України є неповнотою судового розгляду і тягне скасування ухвали суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
До Апеляційного суду Харківської області обвинуваченим ОСОБА_9 також подано клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, зокрема, на домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю. В обґрунтування клопотання обвинувачений зазначив, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2-ї групи, внаслідок захворювань потребує постійної медичної допомоги, яку не може отримати в установах попереднього ув`язнення, внаслідок чого, стан його здоров`я погіршується, що може призвести до летальних наслідків, про що свідчать періодичні огляди лікарів. Відповідно довідки Державної установи «Полтавська установа виконання покарань» №23, він потребує медичного обстеження та лікування в умовах профільного відділення стаціонарного типу, а тому в установах попереднього ув`язнення зазначена медична допомога неможлива. Наголосив, що під час досудового розслідування і судового провадження він свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів не взнавав. Указав, що колегія суддів дійшла помилкового висновку про порушення ним умов домашнього арешту, він їх не порушував, а рішення про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою було прийнято судом першої інстанції під впливом сторони обвинувачення.
Заслухавши з цього питання думку обвинуваченого ОСОБА_9 , захисників, обвинувачених ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , які просили задовольнити клопотання, прокурорів, представника потерпілих про відсутність підстав для задоволення клопотання, колегія суддів вважає, що воно задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
За змістом цієї норми закону, підставами для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду, або зміна обставин підозри, зменшення встановлених в провадженні ризиків зі спливом судового розгляду.
В обґрунтування клопотання не наведено нових даних, які б свідчили про необхідність зміни запобіжного заходу ОСОБА_9 , тому на даний час підстав для зміни запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.
Стосовно посилань обвинуваченого на незадовільний стан свого здоров`я та відсутність можливості надання йому медичної допомоги в установах попереднього ув`язнення, то згідно повідомлення начальника Державної установи «Полтавська установа виконання покарань» №23 від 23 жовтня 2017 року на даний час вирішується питання про можливість переведення ОСОБА_9 в лікувальний заклад відповідного рівня акредитації при ТВК-100 для проведення ОСОБА_9 відповідного медичного обстеження та лікування в умовах профільного відділення стаціонарного типу.
Таким чином, на даний час вважати, що надання ОСОБА_9 необхідної медичної допомоги є неможливим, - підстав не має.
Доводи обвинуваченого щодо помилковості висновку колегії суддів Апеляційного суду Харківської області про порушення ним умов домашнього арешту є необґрунтованими.
В ухвалі Апеляційного суду Харківської області від 26 жовтня 2017 року про продовження ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегією суддів було констатовано наявність набравшого законної сили рішення суду першої інстанції про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 з домашнього арешту на тримання під вартою у зв`язку з порушенням обвинуваченим умов домашнього арешту.
Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 обвинувачується за ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.377, ч.3 ст.27, п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України, і у разі визнання його винуватим у вчиненні цих кримінальних правопорушень, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років або довічне позбавлення волі.
Передбачені п.п.2, 7, 9 ч.1 ст.178 КПК України обставини щодо тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_9 , у разі визнання його винуватим у вчиненні у вищевказаних кримінальних правопорушень, його майновий стан, недотримання ним умов раніше застосованого до нього запобіжного заходу, з урахуванням того, що судове провадження не закінчено, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України, які продовжують існувати на теперішній час - незаконно впливати на потерпілих та свідків, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, передбачені ст.177 КПК України ризики продовжують існувати на теперішній час, а обставини, які б свідчили про можливість запобігання зазначеним ризикам, та які б свідчили про необхідність зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відсутні, а тому колегія суддів приходить до висновку, що зазначені ризики не зменшилися та продовжують існувати на даний час.
Що стосується клопотань обвинуваченого ОСОБА_9 про надання йому довгострокового побачення з дружиною, дозволу на використання належного йому комп`ютера в умовах Державної установи «Полтавська установа виконання покарань» №23, то вони не є предметом апеляційного розгляду і згідно Наказу Міністерства юстиції України №460/5 від 18.03.2013 року мають вирішуватися адміністрацією установи виконання покарань, а клопотання ОСОБА_9 зобов`язати Державну установу «Полтавська установа виконання покарань» №23 надати йому медичну допомогу в умовах Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В.Скліфосовського, підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.206 КПК України слідчим суддею суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться обвинувачений.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419, 193 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - задовольнити.
Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 27 вересня 2017 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: