Провадження № 1-в/470/95/17
Справа № 485/1786/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 , представника Снігурівської ВК № 5 ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате в режимі відеоконференції спільне подання державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5) спеціалізована туберкульозна лікарня" та спостережної комісії Снігурівської райдержадміністрації Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Деревок, Любешівського району Волинської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє 28 липня 2015 року Любешівським районним судом Волинської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, до засудження проживаючого АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:
30 листопада 2017 року до Березнегуватського районного суду від апеляційного суду Миколаївської області, в порядку ст.34 КПК України, надійшло спільне подання державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5) спеціалізована туберкульозна лікарня" та спостережної комісії Снігурівської райдержадміністрації Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .

Представник Снігурівської ВК та прокурор в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні спільного подання, оскільки ОСОБА_4 не довів своє виправлення через отримання догани до розгляду подання судом.

Засуджений в судовому засіданні вважав подання виправної колонії та спостережної комісії таким, що підлягає задоволенню, оскільки став на шлях виправлення.

Дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст.ст.537,539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, у тому числі і за клопотанням установи виконання покарань.

ОСОБА_4 був засуджений 28 липня 2015 року Любешівським районним судом Волинської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 28 серпня 2015 року, початок строку відбуття покарання 28 липня 2015 року, кінець строку 28 грудня 2018 року.

Згідно ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_4 прибув для відбуття порання до Снігурівської ВК №5 16 червня 2017 року. Згідно характеристики від 12 грудня 2017 року засуджений по прибуттю до установи на виробництві не працевлаштований, але виконує разові доручення в їдальні установи на загальних засадах. За час відбування покарання характеризується негативно. Одного разу був заохочений за сумлінне ставлення до праці, після чого 11 грудня 2017 року допустив грубе порушення порядку відбування покарання, яке виразилося у зберіганні заборонених предметів готівки, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, виконує законні вимоги персоналу установи, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Правова освіта», читає художню літературу та періодичні видання, підтримує зв`язок з рідними шляхом телефонних розмов, отримує посилки та передачі. Питання про можливість застосування зміни умов тримання на засіданні комісії 08 вересня 2017 року розглядалося, але було відмовлено як такому, що не став на шлях виправлення, на профілактичному обліку не перебуває.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що спільне подання виправної колонії та спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання не підлягає задоволенню, оскільки засуджений своєю поведінкою не довів своє виправлення.

Керуючись ст. ст. 537,539 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні спільного подання державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5) спеціалізована туберкульозна лікарня" та спостережної комісії Снігурівської райдержадміністрації Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом семи днів після її оголошення, а засудженим після отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1