Справа № 431/2823/17
Провадження № 11-кп/782/313/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
переглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку Луганської області, у режимі відеоконференції із Старобільським районним судом Луганської області матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , поданою на вирок Старобільського районного суду Луганської області від 12.07.2017, яким,
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Куса Челябінського району Челябінської області РФ, має громадянство України, утримує малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше засуджений:
17.09.2012 за вироком Старобільського районного суду Луганської області за ч.2 ст. 309,ст. 307, ч.І ст. 310, ч.І ст. 317 КК України до 06 років позбавлення волі;
звільнений за ухвалою Свердловського міського суду Луганської області від 27.06.2014 за ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році»;
30.01.2017 за вироком Старобільського районного суду Луганської області за ч.З ст. 185,ст. 309 до 03 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку на 02 роки,
мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі строком на 04 роки.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 30.01.2017, більш суворим, ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 04 роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком Старобільського районного суду Луганської області від 30.01.2017 та остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 06 років, із відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Початок строку покарання для ОСОБА_6 вирахуваний судом із 15 травня 2017 року, та зараховано у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення за правилами ч.5 ст. 72 КК України, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 15 травня 2017 року по 21 червня 2017 року.
Запобіжний захід до набрання вироком чинності залишений судом у вигляді тримання під вартою.
Доля речових доказів вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.

Вироком суду встановлено, що у ніч на 20 січня 2017 року ОСОБА_6 із сараю домоволодіння АДРЕСА_2 таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_9 майно у розмірі 229 грн.
У ніч на 24 січня 2017 року ОСОБА_6 таємно викрав із сараю на території домоволодіння АДРЕСА_3 майно потерпілої ОСОБА_10 у розмірі 4087 грн.
У ніч на 24 січня 2017 року ОСОБА_6 таємно викрав із домоволодіння АДРЕСА_4 майно потерпілої ОСОБА_11 , спричинивши матеріальний збиток у розмірі 1014 грн.
У ніч на 04 березня 2017 року ОСОБА_6 з гаражу домоволодіння АДРЕСА_5 таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_12 майно, спричинивши матеріальну шкоду у розмірі 1250 грн.
У ніч на 22 березня 2017 року ОСОБА_6 із сараю домоволодіння АДРЕСА_1 таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_13 , спричинивши матеріальну шкоду у розмірі 2202 грн.
У ніч на 03 квітня 2017 року ОСОБА_6 із сараю домоволодіння АДРЕСА_2 таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_14 майно, спричинивши матеріальну шкоду у розмірі 1260 грн.
У ніч на 10 квітня 2017 року ОСОБА_6 із сараю домоволодіння АДРЕСА_2 таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_15 , спричинивши матеріальну шкоду у розмірі 1500 грн.
У ніч на 18 квітня 2017 року ОСОБА_6 із сараю домоволодіння АДРЕСА_6 таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_16 , спричинивши матеріальну шкоду у розмірі 1095 грн.
У ніч на 25 квітня 2017 року ОСОБА_6 із сараю домоволодіння АДРЕСА_7 таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_17 , завдавши матеріальної шкоди у розмірі 1110 грн.
У ніч на 06 травня 2017 року ОСОБА_6 із сараю домоволодіння АДРЕСА_8 таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_18 , спричинивши матеріальну шкоду у розмірі 2000 грн.
У ніч на 11 травня 2017 року ОСОБА_6 із двору домоволодіння АДРЕСА_9 таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_19 майно, спричинивши матеріальну шкоду у розмірі 925 грн.
У ніч на 11 травня 2017 року ОСОБА_6 з гаражу домоволодіння АДРЕСА_3 таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_20 , спричинивши матеріальну шкоду у розмірі 1106 грн.
У ніч на 12 травня 2017 року ОСОБА_6 із сараю домоволодіння АДРЕСА_10 таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_21 .
У ніч на 14 травня 2017 року ОСОБА_6 із сараю домоволодіння АДРЕСА_11 таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_22 , спричинивши матеріальну шкоду у розмірі 900 грн.
15 травня 2017 року, о 02 годині, ОСОБА_6 з гаражу домоволодіння АДРЕСА_2 таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_23 , спричинивши потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 740 грн.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин справи, просить вирок суду змінити, пом`якшивши розмір покарання.
Зазначає, що суд не прийняв до уваги обставину знаходження у нього на утриманні п`ятирічної доньки, щодо якої він є єдиним годувальником.
Крім того, він хворіє на ВІЛ та гепатит.
Апеляційна скарга прокурора ОСОБА_24 відкликана ним до початку апеляційного розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника на підтримку поданої обвинуваченим апеляційної скарги, прокурора відділу прокуратури

Луганської області ОСОБА_5 , який підтримав відмову прокурора ОСОБА_24 від апеляційної скарги та заперечував проти апеляційних вимог обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження у межах поданих апеляційних скарг, обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.
Враховуючи ту обставину, що обвинувачений не оскаржив у апеляційній скарзі доведення своєї винуватості у скоєному, обставини скоєння кримінальних правопорушень, юридичну кваліфікацію дій, погодився у суді першої інстанції на скорочений обсяг дослідження доказів, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, то колегія суддів вирок у цій частині не переглядає.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається із вироку суду, суд при призначенні ОСОБА_6 покарання, врахував та зазначив, що він скоїв низку тяжких умисних злочинів у період як до ухвалення попереднього вироку, так і у період іспитового строку після вироку суду, незадовільно характеризується за місцем проживання, ніде не працює, має на утриманні малолітню дитину.
У якості обставин, що пом`якшують покарання, суд врахував щиросердне каяття ОСОБА_6 у скоєному та активне сприяння ним розкриттю злочинів.
У якості таких, що обтяжують покарання, - рецидив злочинів.
Документально підтверджених обставин наявності у ОСОБА_6 тяжких захворювань, про які він зазначив у апеляційній скарзі, як суду першої інстанції, так і апеляційній інстанції на період розгляду справи сторонами не наддавалось.
З урахуванням зазначених обставин, думки потерпілих, які у заявах на адресу суду не наполягали на призначенні ОСОБА_6 суворого покарання, суд обгрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням вимог ч.4 ст. 70 КК та ст. 71 КК України.
Призначений судом вид та розмір покарання, на думку колегії, відповідає тяжкості та кількості скоєних ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, характеристиці особи обвинуваченого , та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Підстав для його пом`якшення за наведеними у апеляційній скарзі обвинуваченого обставинами колегія не вбачає, тому, доводи апеляційних скарг як обвинуваченого, так і прокурора вважає необґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Вирок Старобільського районного суду Луганської області від 12 липня 2017 року щодо ОСОБА_6 за ч.З ст. 185, ч.4 ст. 70, 71 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала апеляційної інстанції може бути оскаржена учасниками кримінального провадження у касаційному порядку .

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3