02.06.16

У Х В А Л А Справа № 200/9615/16-к
Ім`ям України Провадження № 1-кс/200/5420/2016
02 червня 2016 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
представника власника майна ОСОБА_3 ,
Слідчий ОСОБА_4 надав суду заяву, у якій прохав розглянути справу за його відсутності, у зв`язку із зайнятістю у інших кримінальних провадженнях. Клопотання підтримав у повному обсязі.
Представник власника майна ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання. Пояснила, що автомобіль вилучено 26 травня 2016 року, клопотання про накладення арешту майна слідчий мав подати 27 травня 2016 року, нею подано клопотання про повернення майна, але воно досі не розглянуто.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Розглянувши клопотання та дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що воно підлягає задоволенню, так як є достатні підстави вважати, що зазначений автомобіль зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також з метою збереження речових доказів, якими його визнано 27 травня 2016 року. Тому, з метою збереження речових доказів, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, вважаю за можливе накласти арешт на автомобіль марки «Опель», моделі «Кадет», державний реєстраційний номер НОМЕР_1
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -
Накласти арешт на автомобіль марки «Опель», моделі «Кадет», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1