справа №190/883/15-к
провадження №1-кп/176/58/18
У Х В А Л А
15 лютого 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води,обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 березня 2015 року за №0000271 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саксагань П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 -

В С Т А Н О В И В :
В лютому 2018 року з Апеляційного суду Дніпропетровської області до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та додатками, відповідно до якого ОСОБА_4 висувається обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 березня 2015 року за №0000271.

Справа передана з іншого суду в порядку ст. 34 КПК України.

В силу ч. 6 ст. 34 КПК України суд, якому направлено кримінальне провадження з іншого суду, розпочинає судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання незалежно від стадії, на якій в іншому суді виникли обставини, передбачені частиною першою цієї статті.

В підготовчому судовому засіданні прокурор висловив суду думку про те, що обвинувальний акт відповідає вимогам закону, кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 підсудне Жовтоводському міському суду та може бути призначене до розгляду у відкритому судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження. Також додав, що справа перебувала на розгляді в іншому суді і вже була призначена до розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті наведе формулювання обвинувачення без викладу фактичних обставин (самого діяння, способу його вчинення), які дають підстави висувати це обвинувачення в суді й тим самим позбавляє його безпосередньої конкретики.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Потерпілий в підготовче судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього додатки, вважає, що кримінальне провадження до судового розгляду призначене бути не може, а обвинувальний акт, в якому ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, має бути повернутий прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, оскільки зазначений обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України з огляду на наступне.

У відповідності до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які мають міститися в обвинувальному акті і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.

Згідно положень, закріплених в ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Таким чином, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті повинно бути викладено повно, конкретно та без суперечностей.

У п. 11 постанови пленуму Верховного Суду України № 6 від 30.05.2008 року «Про практику застосування кримінально-процесуального законодавства при попередньому розгляді кримінальних справ у судах першої інстанції», з наступними змінами, зазначено, що істотними порушеннями при складанні обвинувального висновку необхідно вважати такі порушення вимог, які виключають можливість здійснення обвинуваченим свого захисту і можливість прийняття судом законного рішення у справі з урахуванням такого обвинувального висновку. Такі порушення мають місце у випадках, коли в обвинувальному висновку містяться положення, які суперечать один одному, звинувачення, викладене в обвинувальному висновку, є неконкретним.

Суд вважає, що слідчим та прокурором, при складанні та затвердженні даного обвинувального акту були допущені порушення вимог ч.2 п.5 ст. 291 КПК України, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 висунуто обвинувачення в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої влади та службового становище за наступних обставин.

Рішенням № 1-1/VI сесії VI скликання Грушуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області від 11 листопада 2010 року ОСОБА_4 було обрано головою Грушуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області та відповідно до рішення №104-8/V йому присвоєно 7 ранг службової особи місцевого самоврядування 4 категорії.

Згідно ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ОСОБА_4 займає посаду службової особи в органі місцевого самоврядування четвертої категорії, а тому відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України та п. 2 примітки до ст. 368 КК України останній є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Відповідно до ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ОСОБА_4 здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету та наділений повноваженнями щодо здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

20 березня 2015 року до голови Грушуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області ОСОБА_4 з приводу укладання договору на виконання комплексу робіт по спилюванню сухих дерев та порослі на території Грушуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області звернувся громадянин ОСОБА_7 , який раніше по аналогічному договору виконував такі ж роботи на території тієї ж сільської ради.

Голова Грушуватської сільської ради ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди, використовуючи при цьому свої службові повноваження, як сільського голови, перебуваючи у приміщенні адміністративної будівлі Грушуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області за адресою: вул. Шевченка, 36 в с. Грушуватка П`ятихатського району Дніпропетровської області, повідомив ОСОБА_7 , про те, що підписання договору на виконання робіт по видаленню сухих дерев та порослі можливе у разі, якщо ОСОБА_7 надасть йому особисто неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 4 000 (чотирьох тисяч) гривень. Тим самим ОСОБА_4 створив умови, за яких ОСОБА_7 з метою запобігання настання для себе негативних наслідків був вимушений погодитися виконати вимогу ОСОБА_4 щодо передачі йому вказаної суми неправомірної вигоди.

Діючи з метою одержання неправомірної вигоди, голова Грушуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області ОСОБА_4 02 квітня 2015 року особисто підписав договір від 02 квітня 2015 року без номеру на комплекс робіт по спилюванню сухих дерев та порослі на території Грушуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області та скріпив його печаткою Грушуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, згідно з яким ОСОБА_7 приймав на себе зобов`язання виконати комплекс робіт по спилюванню дерев та порослі на території Грушуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, а за виконану роботу в якості оплати мав отримати спиляну ним деревину.

Того ж дня, а саме 02 квітня 2015 року, перебуваючи у своєму службовому кабінеті, розташованому в адміністративній будівлі на території Грушуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області за адресою: вул. Шевченка, 36 в селі Грушуватка П`ятихатського району Дніпропетровської області, голова Грушуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду, а саме грошові кошти в сумі 4000 гривень за сприяння в підписанні договору на комплекс робіт по спилюванню сухих дерев та порослі на території Грушуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області.

Одразу після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_4 був викритий співробітниками Криворізького РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, які вилучили з лівої зовнішньої кишені його куртки грошові кошти в сумі 4000 гривень, номіналом по 500 гривень.

В силу ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Аналізуючи зміст обвинувального акту, суд приходить до висновку, що в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, а саме спосіб вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.368 КК України, обвинуваченим ОСОБА_4 , як того вимагає п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

До таких висновків суд приходить з огляду на те, що відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 висувається обвинувачення в тому, що він, будучи головою Грушоватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області є службовою особою, яка займає відповідальне становище, здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету та наділений повноваженнями щодо здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій, отримав, використовуючи свої службові повноваження від потерпілого ОСОБА_7 неправомірну вигоду, а саме грошові кошти у розмірі 4000 грн. за підписання з останнім договору на комплекс робіт по спилюванню сухих дерев та порослі на території Грушоватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області.

Таким чином, прокурором викладено у обвинувальному акті об`єктивну сторону кримінального правопорушення, що інкриміновано ОСОБА_4 , але не зазначено повноважень обвинуваченого, як службової особи, з використанням яких в силу наданої йому влади чи службового становища, він отримав неправомірну вигоду.

При цьому обвинувальний акт не містить фактичних обставин щодо порядку отримання дозволу на спилюванню сухих дерев та порослі на території населеного пункту та повноваження в цій частині сільського голови, який відповідно до Закону є керівником апарату сільської ради та її виконавчого комітету.

Також обвинувальний акт не містить фактичних обставин щодо того, які саме дерева є предметом вказаного вище договору, який був підписаний ОСОБА_4 02.04.2015 року, де конкретно на території Грушоватської сільської ради ці дерева знаходяться, і чим має ОСОБА_4 відповідні повноваження як сільський голова відносно цих дерев.

Крім того, договір від 02 квітня 2015 року, за підписання якого по версії прокурора ОСОБА_4 отримав неправомірну вигоду, підписаний останнім від імені Грушоватської сільської ради, не викладено фактичних обставин того, чи виносилось зазначене питання благоустрою села на розгляд сільської ради, чи відноситься воно до компетенції сільської ради чи його виконавчого органу, керівником якого є обвинувачений ОСОБА_4 .

Також обвинувальний акт містить в собі суттєві суперечності, а саме в абзаці другому сторінки третьої обвинувального акту вказано, що ОСОБА_4 02.04.2015 року особисто підписав договір від 02.04.2015 року, а в наступному абзаці обвинувального акту вказується на те, що ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_7 4000 грн., за сприяння в підписанні вказаного договору. Отже з такого змісту обвинувачення є альтернативним і суперечливим, оскільки необхідно домірковувати чи дійсно ОСОБА_4 особисто підписав вказаний договір або сприяв в його підписанні. Якщо ОСОБА_4 отримав неправомірну вигоду за сприяння в підписанні вказаного договору, як вказано в обвинувальному акті, то в обвинуваченні мають бути викладені фактичні обставини того, яким чином він сприяв у підписанні вказаного договору.

Крім того, обвинувальний акт не містить фактичних обставин щодо часу вчинення злочину, а містить лише дату його скоєння 02.04.2015 року. Час вчинення злочину хоча і факультативною ознакою даного кримінального правопорушення, але повинен бути ретельно досліджений в кожній кримінальній справі і є невід`ємною об`єктивною ознакою вчинення злочину, обставиною, яка в силу ч.1 п. 1 ст. 91 КПК України підлягає доказуванню, а не зазначення часу вчинення злочину є не повним і не всебічним викладом фактичних обставин обвинувачення.

Всі ці зазначені недоліки обвинувального акту, неналежний виклад фактичних обставин перешкоджають як обвинуваченому, так і його захиснику в реалізації передбаченого ст.42 КПК України права знати, у вчиненні якого саме кримінального правопорушення його обвинувачують, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості проводити судовий розгляд відносно ОСОБА_4 .

Суд звертає увагу на те, що неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових, передбачених ч.1 ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню, неконкретне обвинувачення без врахування об`єктивно встановлених обставин, плутанина, помилки, описки, порушення вимог закону, порушують право обвинуваченого на захист, та є перешкодою для повного та всебічного судового розгляду кримінального провадження.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на справедливий розгляд його справи і кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право:

"а" бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;

"b" мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Крім того, за практикою тлумачення Європейським Судом з прав людини тексту підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції про захист права людини та основоположних свобод в рішенні від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» (заява № 9783/82, § 79) роз`яснення "обвинувачення" особі, стосовно якої розглядається кримінальна справа, заслуговує особливої уваги, оскільки саме з моменту доведення деталей вчинення злочину до відома підозрюваного, що відіграє вирішальну роль в судовому розгляді, він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.368 КК України з таким неконкретним викладенням формулювання обвинувачення суттєво порушує права обвинуваченого як особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, виключає можливість здійснення останнім свого захисту щодо висунутого обвинувачення та можливість прийняття судом законного рішення, що унеможливлює призначення судового розгляду, у зв`язку з чим у відповідності до ч. 3 ст. 314 КПК України дані обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Діючим кримінально-процесуальним законодавством України, в тому числі статтею 314 КПК України, не передбачено можливості та процедури виправлення помилок, а також внесення додаткових відомостей до обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.

Виявлені недоліки неможливо усунути також шляхом зміни обвинувачення після його призначення до судового розгляду, оскільки це не відповідає нормам КПК України.

Таким чином, єдиним процесуальним шляхом усунення виявлених недоліків обвинувального акту, який не відповідає вимогам КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору. У зв`язку з цим, суд вважає, що клопотання захисника про повернення обвинувального акту підлягає задоволенню.

З огляду на те, що в підготовчому судовому засіданні судом безспірно встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам ч. 2 п. 5 ст. 291 КПК України він має бути повернутий прокурору, що його направив до суду.

Суд зазначає, що на підставі ухвали апеляційної інстанції про передачу справи з одного суду до іншого в порядку ст. 34 КПК України вирішена тільки підсудність з розгляду справи за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , який повертається.

У разі повернення матеріалів обвинувального акту, який не відповідає вимогам КПК України, прокурор, якщо для того будуть існувати підстави, складає новий обвинувальний акт, з яким має право звернутись до суду.

Як зазначено та закріплено в ст. 317 КПК України документи, інші матеріали, надані суду під час судового провадження його учасниками, судові рішення та інші документи і матеріали, що мають значення для цього кримінального провадження, долучаються до обвинувального акта, чи клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності і такі є матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою). Таким чином, новий обвинувальний акт, який буде складений, затверджений прокурором та з яким буде намір звернутись до суду, являється вже іншим, другим обвинувальним актом, на підставі якого формується нове кримінальне провадження, тобто інша, друга кримінальна справа, і тому має подаватись згідно процедури на загальних підставах у тому числі й у відповідності до правил територіальної підсудності.

Усуваючи недоліки обвинувального акту прокурору слід чітко зазначити спосіб та час вчинення ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення. Викласти повноваження обвинуваченого, як службової особи, з використанням яких в силу наданої йому влади чи службового становища, він отримав неправомірну вигоду. Розкрити порядок отримання дозволу на спилюванню сухих дерев та порослі на території населеного пункту та повноваження в цій частині сільського голови. Вказати, саме де на території Грушоватської сільської ради знаходяться дерева, які мають бути спиляні відповідно до вказаного вище договору від 02.04.2015 року.

Зазначити чи виносилось питання щодо спилювання цих сухих дерев та порослі на території Грушоватської сільської ради П`ятихатського району на розгляд сільської ради, чи відноситься воно до компетенції сільської ради чи його виконавчого органу, керівником якого є обвинувачений ОСОБА_4 . Усунути суперечності обвинувального акту щодо особистого підписання ОСОБА_4 договору від 02.04.2015 року або у сприянні ОСОБА_4 в його підписанні.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ч.6 ст. 34, ст. 291, ч. 3 ст. 314 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт з додатками, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 березня 2015 року за №0000271 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України з додатками - повернути прокурору Криворізької місцевої прокуратури №2 за адресою: м.Кривий Ріг, вул.. Кобилянського 148а.

У відповідності до ч. 4 ст. 314 КПК України ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Жовтоводського міського суду ОСОБА_1