Дата документу Справа № 331/2094/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №331/2094/18 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/778/315/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2018 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, який є студентом 4 курсу Запорізького національного університету денної форми навчання, офіційно не працевлаштований, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
прокурор Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 02 березня 2018 року, якою клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задоволено частково та до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в період з 21-00 години до 07-00 наступного дня.
Своє рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що підтверджується матеріалами доданими до клопотання слідчого. Проте, прокурором під час розгляду клопотання слідчого не було доведено існування тих ризиків, які зазначені у клопотанні, а також не надано доказів, що свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не надано оцінки доказам сторони обвинувачення при прийнятті рішення про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор зазначає про те, що підозрюваним ОСОБА_6 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання лише у виді позбавлення волі строком до семи років. Крім того, підозрюваний не має тяжких хвороб, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває. Всі ці обставини, на думку прокурора, доводять наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ст.ст.177 КПК України. Також апелянт вказує, що вивченням особистості підозрюваного встановлено, що останній ніде не працює, а тому не має постійного джерела прибутку, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки (офіційно не одружений), що дає достатні підстави вважати, що знаходячись на волі, підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, прокурор зазначає, що 22 січня 2018 року підозрюваному ОСОБА_6 під час проведення досудового розслідування у іншому кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст. 289, ч.3 ст.28, ч.1 ст. 353 КК України у складі організованої групи, після чого від ОСОБА_6 почали надходити погрози вбивством до потерпілого, про що, були внесені відомості до ЄРДР. На думку прокурора, встановлені обставини свідчать про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ніж тримання під вартою, а тому, вважає, що слідчий суддя порушив вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та не надав оцінки доказам сторони обвинувачення при розгляді клопотання, що є істотними порушеннями вимог КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_10 звернулась до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні зазначено, що у невстановлений період часу, підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому під час досудового розслідування місці, діючи умисно, з метою незаконного придбання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, невстановленим шляхом заволодів вибуховим пристроєм - гранатою, яка згідно з висновком експерта №12-85/6-208 від 04 липня 2017 року, є бойовою ручною наступальною осколковою гранатою РГД-5 промислового виготовлення та містить у собі заряд вибухової речовини бризантної дії тротил вагою 100-115 г. В подальшому підозрюваний ОСОБА_6 , маючи умисел на зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, зберігав зазначену гранату до 18 червня 2017 року за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , яка на правах власності належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яку він орендував на підставі договору оренди від 30 травня 2017 року.

В подальшому, під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_3 вказану бойову ручну наступальну осколкову гранату РГД-5 промислового виготовлення, 18 червня 2017 року було вилучено співробітниками поліції.

02 березня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Орган досудового розслідування дійшов висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_6 в слідчі органи і суд, з метою уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення і вважали, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисників, думку прокурора та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Обґрунтованість підозри ніким не оспорюється.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що вказані ризики, прокурором не доведені.
При цьому слідчий суддя звернув увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, мешкає разом із цивільною дружиною, а також врахував, що мати підозрюваного має онкологічне захворювання, у зв`язку з чим, потребує матеріальної допомоги та догляду з боку підозрюваного.
Крім того, слідчий суддя врахував, що підозрюваний ОСОБА_6 навчається у Запорізькому національному університеті на денній формі навчання, а тому доводи прокурора про відсутність у підозрюваного ОСОБА_6 постійного місця роботи, а разом з тим, і відсутність постійного джерела доходу, не вказують на існування ризиків, зазначених у клопотанні.
Проаналізувавши всі надані матеріали провадження, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що прокурор не довів, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
Колегія судді погоджується з вищевказаними висновками слідчого судді з огляду на наступне.
Так, прокурор, обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою, в апеляційній скарзі, окрім іншого, зазначає про наявність іншої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.28, ч.1 ст. 353 КК України.
Проте, як вбачається з ухвали слідчого судді, зазначена обставина перевірялась під час розгляду клопотання слідчого, та було встановлено, що по вищезазначеному кримінальному провадженню відносно підозрюваного ОСОБА_6 Шевченківським районним судом м.Запоріжжя 16 січня 2018 року обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а 22 лютого 2018 року ухвалою того ж судді запобіжний захід відносно підозрюваного змінено на домашній арешт із забороною залишати місце проживання у певний час доби.
Обставини, на які посилається слідчий в клопотанні, обґрунтовуючи наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме внесення відомостей до ЄРДР за фактом погрози з боку ОСОБА_6 на адресу потерпілого ОСОБА_12 , стосуються іншого кримінального провадження, у якому відносно ОСОБА_6 вже застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на що обґрунтовано вказав слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.
Існування інших ризиків в даному провадженні, вказаних у клопотанні, прокурором також не доведено.
Таким чином, на думку колегії суддів, доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, правильність цих висновків слідчого судді не спростовують.
В тому числі не спростовує цих висновків той факт, що після постановлення слідчим суддею оскаржуваної ухвали кримінальні провадження відносно ОСОБА_6 об`єднані в одне провадження, оскільки як зазначено вище, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.28, ч.1 ст.353 КК України вже був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який не змінювався.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2018 року, якою клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задоволено частково та до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в період з 21-00 години до 07-00 наступного дня, - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3