МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/1892/17
Провадження № 1-в/480/458/17
Ухвала
12 січня 2018 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
представника Державної установи
виправна колонія (№ 53) ОСОБА_4 ;
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в режимі відео-конференції із Державною установою Ольшанська виправна колонія (№ 53) клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добропілля, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
ОСОБА_5 вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 грудня 2015 року визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання призначеного вироком Апеляційного суду Донецької області від 15.10.2015, остаточно призначено покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
На момент розгляду справи засуджений відбув 2 роки 7 місяців 25 днів. Невідбутий строк складає 10 місяців 6 днів, з урахуванням перерахунку відповідно до Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання .
13.10.2017 засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника установи виконання покарань, який вважав, що засуджений не довів своє виправлення і клопотання засудженого не підлягає задоволенню, прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання засудженого, пояснення засудженого, який просив його звільнити умовно-достроково, дослідивши характеризуючи матеріали та особову справу засудженого та інші документи, суд дійшов такого.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що з 03.08.2016 засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Ольшанській виправній колонії (№ 53).
За час відбування покарання ОСОБА_5 зарекомендував себе таким чином: під час утримання в місцях попереднього ув`язнення режиму утримання не порушував та стягнень немав. Заохочень не мав, до суспільно-корисної праці не залучався.
Засуджений ОСОБА_5 на заходи виховного та профілактичного впливу реагує, але не завжди робить належні висновки. На виробництві установи при Ольшанській виправній колонії (№53) не працевлаштований, у зв`язку з небажанням працювати. Приймав участь в роботах по благоустрою місць позбавлення волі та прилеглої території, за що згідно ст. 130 КВК України отримав два заохочення правами начальника установи. Допустив два порушення режиму утримання за що, згідно ст. 132 КВК України отримав два стягнення, які погашені та зняті у встановленому законом порядку.
Засуджений ОСОБА_5 по відношенню до представників адміністрації стриманий, але не завжди виконує їх законні вимоги.
Засуджений ОСОБА_5 за характером скритний, брехливий. По відношенню до засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості.
Засуджений ОСОБА_5 приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених Духовне відродження та не навчається у навчальному центрі чи в загальноосвітній школі при Ольшанській виправній колонії (№53), так як вважає свій освітній рівень достатнім.
Загалом за весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 має два заохочення та два стягнення, які погашені у встановленому законом порядку.
Засуджений ОСОБА_5 соціально-корисні зв`язки з рідними не підтримує; чітких намірів на життя після звільнення з місць позбавлення волі немає; перебуває на профілактичному обліку, як особа відторгнута від загальної маси засуджених.
Аналогічні за змістом характеристики на засудженого ОСОБА_5 надані 17.02.2017, 23.03.2017, 12.09.2017, 20.09.2017.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Доведення засудженим свого виправлення означає досягненням ним такого стану, за якого від даного засудженого не доводиться очікувати вчинення у майбутньому нових злочинів.
Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь час відбування покарання.
Сумлінна поведінка, поряд з іншими ознаками, характеризується, у тому числі, дотриманням засудженим режиму відбування покарання та виконанням покладених на нього законом обов`язків, стримуванням від порушень режиму відбування покарання та від порушень правил внутрішнього розпорядку.
У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26.04.2002 роз`яснено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
З характеризуючих матеріалів, а також особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він характеризується посередньо, не працевлаштований на виробництві установи, у зв`язку з небажанням працювати, при цьому відповідно до медичного висновку ОСОБА_5 є працездатним. Відбутий строк покарання складає 2 роки 7 місяців 25 днів, але за весь цей час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 має всього два заохочення. Крім того, засуджений ОСОБА_5 мав два стягнення, які погашені у встановленому законом порядку.
Отже, засуджений ОСОБА_5 не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення і щодо нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів.
Суддя ОСОБА_1