Ухвала
Іменем України
09 січня 2018 р.

м. Київ
провадження № 51-46 ска18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду другої палати:

головуючого Білик Н. В.,

суддів: Ємця О. П., Кравченка С. І.
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року про відмову у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Суть питання та встановлені судом обставини

Постановою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців. Також стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 гривень.
Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді Індустріального суду від 25 жовтня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього, через те, що строк апеляційного оскарження пропущено з неповажних причин.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність ухвали суду апеляційної інстанції просив її скасувати.

Мотиви Суду
Статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
За змістом частини другої статті 19 Основного Закону України органи судової влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Одними з основних засад судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункти 1, 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України).
У Кодексі України про адміністративні правопорушення, який має відповідну логічно вибудувану конструкцію, унормовано, зокрема, послідовність процедурних дій щодо розгляду та вирішення питань, пов`язаних із притягненням особи до адміністративної відповідальності; порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, ухваленої по суті; порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.
Визначальною для оскарження в інстанційному судовому порядку, є частина друга статті 287 Кодексу, в якій зазначено, що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим кодексом.
Процедура перегляду постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в апеляційному порядку регулюється положеннями статті 294 глави 24 "Оскарження постанови по справі про адміністративні правопорушення" розділу IV Кодексу. Цільовим призначенням цієї глави є встановлення порядку оскарження, зокрема, постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення ,є остаточною й оскарженню не підлягає (частина друга, десята статті 294 КУпАП).
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права ,як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної часини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року №26-рп/9).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції від 13 лютого 2001 року).
Таким чином, виходячи з основних засад судочинства згідно з п. 8 ч.1 ст. 129 Конституції України право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується виключно у визначених законом випадках, що повністю відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ щодо можливості держави встановлювати певні обмеження права на перегляд судового рішення судами вищого рівня.
Правила, які конкретизують положення Конституції України щодо обмеження можливості касаційного оскарження рішень суду також визначені у КУпАП. Так, відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду, при цьому, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. Отже, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачена можливість касаційного оскарження постанови апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення.
Також, необхідно зазначити, що забезпечене Конституцією України право на судовий захист і забезпечене Європейською конвенцією з прав людини та основоположних свобод право на справедливий суд не порушуються такими викладеними у законах процесуальними механізмами допуску до касаційного перегляду.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Ураховуючи наведене, керуючись ст. 129 Конституції України,ст.428 КПК України, а також беручи до уваги те, що касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів вважає, що необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.
З цих підстав Суд постановив:
Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року про відмову у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Н.В.Білик О.П. Ємець С.І. Кравченко