28.02.2018 Справа № 756/2445/18
Справа № 756/2445/18
Провадження № 1-кс/756/514/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2018 року м. Київ
Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання захисника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні № 0000037 від 11.07.2017 року за ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України,-

в с т а н о в и в:
26 лютого 2018 року до слідчого судді Оболонського районного суду м.Києва надійшло вказане клопотання, в якому захисник ОСОБА_3 ОСОБА_4 просить скасувати арешт на тимчасово вилучене під час проведення обшуків від 15 лютого 2018 року майно, накладений ухвалою слідчого судді від 20 лютого 2018 року у справі № 756/2197/18, а саме на банківську картку Банку «Південний» № НОМЕР_1 , строк дії 02/20 на ім`я ОСОБА_5 , вилучену в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка використовується ОСОБА_3 , а також мобільний телефон білого кольору Samsung та мобільний телефон білого кольору iPhone 7, вилучені в автомобілі VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_2 , який використовується ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 22 лютого 2018 року ОСОБА_3 стало відомо про зміст ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 лютого 2018 року про накладення арешту на вищевказане майно, з якою він не згоден.

Зокрема, для накладення арешту на майно у порядку КПК України необхідно щоб існувала обґрунтована підозра у вчиненні злочину, але такої підозри не існує.

Крім того, на думку адвоката, до того часу поки не доведено наявності в діях ОСОБА_3 складу злочину, щодо якого розслідується кримінальне провадження № 0000037, доти ОСОБА_3 не може бути обмежено у праві розпорядження належними йому речами.
На вилучені мобільні термінали не можна було накладати арешт і з огляду на те, що за змістом ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише в разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі слідчого судді.
Накладаючи арешт, слідчий суддя також не обґрунтував причинно-наслідковий зв`язок між ТОВ "Вестсайд.нет" та іншими юридичними особами з ОСОБА_3 , тому неможливо обґрунтовано вважати, що останній міг використовувати мобільні телефони для узгодження дій під час вчинення злочину.
Заявник також звернув увагу на те, що метою накладення арешту на майно визначено зберігання речових доказів. Проте слідчий розпакував конверт, в який було вкладено телефони, та здійснив огляд змісту переписки в такому телефоні, що робить здобуті докази недопустимими при розгляді справи по суті, а відтак відпала потреба в арешті на майно.
Припущенням є й використання банківської картки ОСОБА_3 для зняття готівки після незаконних операцій із певними юридичними особами, оскільки руху коштів за розрахунковими рахунками таких юридичних осіб на рахунки ОСОБА_3 слідчим не доведено.
У судове засідання адвокат не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений 26 лютого 2018 року, шляхом отримання смс-повідомлення на телефон № НОМЕР_3 .
Слідчий СУ ФР ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_6 подав заяву про розгляд клопотання адвоката за його відсутності.
За таких обставин фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали цієї справи, а також матеріали справи № 756/2197/18, слідчий суддя робить наступні висновки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 лютого 2018 року накладено арешт на тимчасово вилучене при проведення обшуків від 15 лютого 2018 року майно, а саме: банківську картку Банку «Південний» № НОМЕР_1 , строк дії 02/20 на ім`я ОСОБА_5 , вилучену в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка використовується ОСОБА_3 ; мобільний телефон білого кольору Nokia IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» з номером НОМЕР_6 , мобільний телефон з корпусом сірого кольору iPhone A1586, IMEI: НОМЕР_7 з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_8 , вилучені в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яка використовується ОСОБА_7 ; флеш-накопичувач білого кольору Kingston, флеш-накопичувач синього кольору Gealan, банківські картки Банку «Південний»: № НОМЕР_9 , банку «ПриватБанк»: № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , мобільний телефон білого кольору Samsung, мобільний телефон білого кольору iPhone 7, мобільний телефон чорного кольору «SamsungDuos», вилучені в автомобілі VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_2 , який використовується ОСОБА_3 .

Постановляючи вказану ухвалу, слідчий суддя виходив із того, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину і накладення арешту на нього на строк 4 місяці є виправданим та надасть органами досудового розслідування провести необхідні слідчі дії та перевірити, чи має це майно відношення до кримінального провадження № 0000037 від 11.07.2017 року за ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України.
Надаючи оцінку доводам клопотання про скасування арешту з тимчасово вилученого майна, слідчий суддя робить наступні висновки.

Слідчим суддею встановлено, що 11 липня 2017 року в ЄРДР внесено відомості за ч. 3 ст. 212 КК України, відповідно до яких невстановлені особи, незаконно використовуючи реквізити ТОВ «Вестсайднет» (податковий номер 40191598), ТОВ «Гарден спейлз» (податковий номер 40735654) та інших конкретних юридичних осіб, з метою безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ та завищенню валових витрат реально діючим підприємствам-вигодонабувачам, вчинили пособництво службовим особам таких підприємств в ухиленні від сплати податків по операціям з продажу товарно-матеріальних цінностей, які не відбуваються, а реалізація яких здійснюється за готівку.

Таки чином, існує підозра у вчиненні злочинів за ст. ст. 205, 212 КК України, проте наразі причетність конкретних осіб до цього злочину, у тому числі й ОСОБА_3 не доведена.

Проте це не позбавляє слідчих у праві накласти арешт на тимчасово вилучене у ОСОБА_3 майно, оскільки за змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як було зазначено вище, тимчасово вилучене у ОСОБА_3 майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а відтак на нього може бути накладено арешт.

Посилання захисника на те, що докази, які може бути здобуто слідчим із мобільних телефонів ОСОБА_3 , є недопустимими, не є підставою для задоволення цього клопотання, оскільки таким доводам захисника буде надано оцінку при розгляді кримінальної справи по суті (за умови надходження до суду обвинувального акта щодо ОСОБА_3 ).

Слідчий суддя погоджується із доводами захисника про те, що накладення арешту на майно певною мірою обмежує право власника такого майна на вільне володіння та користування ним.

Водночас необхідно звернути увагу на те, що такі обмеження виправдано завданнями досудового розслідування. Крім того, такі обмеження є тимчасовими, оскільки в самій ухвалі про накладення арешту на тимчасово вилучене майно зазначено, що строк її дії спливає 20 червня 2018 року.

Оскільки тимчасово вилучені у ОСОБА_3 в результаті обшуку мобільні термінали систем зв`язку можуть бути засобом або знаряддям вчинення кримінального правопорушення за ст. ст. 205, 212 КК України, то керуючись п. 3 ч. 2 ст. 168 КПК України слідчий суддя відхиляє доводи захисника про те, що таке майно не могло бути тимчасово вилучене у ОСОБА_3 .
Слідчим суддею також було тимчасово накладено арешт на банківську картку ОСОБА_3 , вилучену при проведення обшуку в квартирі, з метою перевірки причетності цієї картки до можливого відмивання грошових коштів за її допомогою у вказаному кримінальному провадженні.
Таким чином доводи захисника про недоведеність перерахунку коштів на цю картку з рахунків юридичних осіб, які фігурують у цьому кримінальному провадженні, є передчасними, оскільки такі обставини може бути перевірено слідчим за час дії ухвали про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
З огляду на викладене, у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171, 174 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні № 0000037 від 11.07.2017 року за ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1