П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2017 року Оболонський районний суд міста Києва

у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, в порядку ст.ст. 409, 411 КПК України (1960 року),

В С Т А Н О В И В :
31.08.2017 року до суду із заявою в порядку ст.ст. 409, 411 КПК України (1960 року) звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Клопотання вмотивоване тим, що 29 травня 2002 року Оболонським районним судом міста Києва постановлено вирок у справі по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополя, громадянина України, у скоєні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України, яким ОСОБА_5 визнано винним та призначено йому покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна в дохід держави.

В процесі виконання вироку на майно, належне ОСОБА_5 , відповідно до виконавчого листа №1-364 від 30.08.2002 року, виданого Оболонським районним судом м. Києва, про конфіскацію всього майна, що належить ОСОБА_5 , на користь держави, було накладено арешт. Серед іншого майна, яке належало ОСОБА_5 , та на яке було накладено арешт, була 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45,40 кв. м., жилою площею 27,60 кв. м.

Про все викладене вище, ОСОБА_4 , який не був ні учасником кримінального провадження, ні учасником виконавчого провадження, стало відомо в процесі реалізації свого права як переможця прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (1/3 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_2 ), що підтверджується протоколом проведення прилюдних торгів №1014089/8 від 23.06.2014 року, який затверджений директором філії 10 ПП «Нива-В.Ш.» ОСОБА_6

Квитанцією від 03.07.2014 року №984-з5 ОСОБА_7 було здійснено оплату за вказане нерухоме майно, згідно протоколу № 1014089/8 від 23.06.2014 року.

04 серпня 2014 року Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві складено Акт державного виконавця про реалізацію арештованого майна №1/14, яким зафіксовано придбання ОСОБА_4 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , при примусовому виконанні виконавчого листа №1-364 від 20.08.2002 року, виданого Оболонським районним судом міста Києва про конфіскацію майна, що належить ОСОБА_5 , на користь держави.

В процесі оформлення ОСОБА_7 права власності на придбане нерухоме майно стало відомо про наявність арешту, накладеного на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , який станом на момент звернення із цією заявою не знятий, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 95887616 від 30.08.2017 року.

У зазначеному витязі зазначено, що реєстратором, який наклав арешт, була Десята Київська державна нотаріальна контора Київського міського нотаріального округу.

Згідно листа Десятої Київської державної нотаріальної контори Київського міського нотаріального округу від 03.08.2017 року №3872/01-16 зазначений арешт накладено на підставі постанови № 467/14 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.06.2003 року, винесеної державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції ОСОБА_8 .

У зв`язку з вищевикладеним, адвокат ОСОБА_3 , вказує, що ОСОБА_9 , який на законних підставах придбав 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , не може завершити процедуру оформлення права власності на придбане майно, а тому просить скасувати постанову №467/14 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.06.2003 року, винесену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції ОСОБА_8 .

У відповідній заяві адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , просив його заяву розглянути в судовому засіданні без його участі. Неприбуття в судове засідання викликаних осіб не перешкоджає проведенню судового розгляду, відповідно до правил ст. 411 КПК України (1960 року).

Слідчий суддя вивчивши заяву, додані до неї матеріали, дійшов до висновку про те, що у задоволенні заяви слід відмовити, виходячи із наступного.

Статтею 409 КПК України (в ред. 1960 року) передбачений порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, зокрема, про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат.
Зі змісту ст.ст. 409, 411 КПК України (в ред. 1960 року) вбачається, що дія вказаних статей не поширюється на вирішення питання щодо накладення арешту на майно, а також його скасування у порядку виконавчого провадження. Так, із заяви та долучених до неї матеріалів вбачається, що арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 було накладено постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції ОСОБА_8 у межах виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна. Постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Згідно зі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, на рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову .

Лише у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відтак, суддя в межах своїх повноважень, наданих КПК України (в ред. 1960 року), зокрема ст.ст. 409, 411 КПК України (в ред. 1960 року), позбавлений процесуальної можливості приймати рішення про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції ОСОБА_8 у межах виконавчого провадження, оскільки у самого державного виконавця є всі правові підстави самостійно скасувати свою постанову в порядку ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». У разі безпідставного ухилення державного виконавця від вирішення питання про скасування арешту майна, яке вже реалізоване ним на прилюдних торгах, та гроші за його реалізацію вже надійшли, така бездіяльність може бути оскаржена відповідно до процесуального закону.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку про те, що заяву адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, в порядку ст.ст. 409, 411 КПК України (1960 року), слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 409, 411 КПК України (1960 року), ст.ст. 13, 59 Закону України «Про виконавче провадження», суддя

П О С Т А Н О В И В:
Заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, в порядку ст.ст. 409, 411 КПК України (1960 року) залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1