АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/790/613/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2018 року м.Харків

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 березня 2018 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонено йому залишати місце мешкання у період часу з 21-00 год. до 07-00 год. строком до 27 травня 2018 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 березня 2018 року та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Автор апеляційної скарги посилається на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Вказує, слідчим суддею не враховано вагомість доказів про вчинення підозрюваним тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років та репутацію підозрюваного, який в період з 11.04.2017 року по 29.03.2018 року перебував у розшуку, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу.
Вислухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які вважали за необхідне ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, Шевченківським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001646 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (а.с.1).
Постановою старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 від 11 квітня 2017 року зупинено досудове розслідування за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_8 , здійснення якого доручено кримінальному підрозділу Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області (а.с.15).
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 13 вересня 2017 року задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с.29).
29 березня 2018 року в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_8 (а.с.30, 31).
29 березня 2018 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (а.с.34).
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов*язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід домашній арешт, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що слідчий в клопотанні не довів, що саме такий запобіжний захід підлягає застосуванню до підозрюваного.
В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор не заперечував виконання підозрюваним обраного запобіжного заходу. До того ж пояснив, що кримінальне провадження знаходиться на завершальній стадії.
Захисник в свою чергу підтвердив викладене прокурором, зазначив про визнання підозрюваним своєї провини у скоєному.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, що зазначені у клопотанні, необхідність застосування до ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п.1, 8 ч.5 ст.194 КПК України, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 березня 2018 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 березня 2018 року про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді