Провадження № 1-кп/761/743/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2016 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 161 000 900 003 71 у якому

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ленінське Ленінського району АР Крим, громадянин України, росіянин, який перебуває у зареєстрованому шлюбі, має середню освіту, проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , судимий 11.02.2011 Київським районним судом м. Сімферополя за ч.1 ст.121, ч.1 ст.153, ст. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 16.05.2014 у зв`язку з тяжким захворюванням, невідбутий строк 3 роки 3 місяці 21 день;

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 121 КК України,

у с т а н о в и в :
Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

До обвинуваченого застосований запобіжний захід у вигляді тримання під ватрою, строк дії відповідної ухвали закінчується 12.09.2016.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний до спливу раніше продовженого строку запобіжного заходу розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

У судовому засіданні прокурор вважав за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, оскільки раніше встановлені ризики продовжують існувати. Зокрема, державний обвинувач вказав на ризик переховування обвинуваченого від суду, ймовірність чинити незаконний вплив на потерпілого та свідків, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник не погодився з позицією державного обвинувача, просив прийняти до уваги, що судом досліджені усі докази сторони обвинувачення, зокрема, допитані потерпілий та всі свідки, у зв`язку з цим ОСОБА_5 позбавлений можливості перешкодити кримінальному провадженню.

Обвинувачений також заперечував проти продовження дії вказаного запобіжного заходу, посилаючись на хворобу дружини та її важкий психологічний стан. У зв`язку з цим просив змінити запобіжний захід.

Суд, заслухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, дослідивши матеріали судового провадження, дійшов висновку про таке.

Статтею 177 КПК визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати серед іншого на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється.

При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК під час розгляду питання про продовження строку дії запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять докази, надані сторонами кримінального провадження, обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним прокурором.

Враховуючи, що на теперішній стадії судового розгляду суд не надає оцінки доведеності висунутого особі обвинувачення, при цьому відмічає відсутність очевидних підстав для висновку про необґрунтованість обвинувачення.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_5 переховуватися від суду, суд не виключає, що такі дії можливі, разом з тим вони зменшуються за рахунок того, що обвинувачений має постійне місце проживання, перебуває у зареєстрованому шлюбі, що свідчить про наявність у нього сталих соціальних зв`язків.

Дана обставина оцінюється судом як така, що певним чином мінімізує вищевказаний ризик.

Вирішуючи питання про наявність ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків, суд приймає до уваги, що зазначені учасники кримінального провадження допитані безпосередньо у судовому засіданні, що виключає необхідність та доцільність здійснення незаконного впливу на вказаних осіб з боку обвинуваченого.

У той же час ґрунтується на матеріалах судового провадження ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше був засуджений до реальної міри покарання, звільнився достроково, однак знову притягнутий до кримінальної відповідальності.

Враховуючи репутацію обвинуваченого, який має непогашену судимість, обвинувачується у вчиненні злочину у період невідбутого покарання, притягується до кримінальної відповідальності за вчинення щонайменше трьох злочинів, суд вважає, що існує реальний ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

Отже ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення є достатньо високим, що суд повинен врахувати, вирішуючи питання продовження строку запобіжного заходу.

Співставлення інтересів конкретної особи, зокрема даних про стан здоров`я ОСОБА_5 з ризиком продовження ним злочинної діяльності, дає підстави для висновку, що у даному випадку першочерговому врахуванню підлягають інтереси суспільства, які полягають у захисті громадян від кримінальних правопорушень.

Сукупність наведених обставин приводить суд до висновку про відсутність підстав для зміни обвинуваченому раніше застосованого запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 183, 184, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 по 04 листопада 2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1