Ухвала

29 січня 2018 р.

м. Київ
Справа № 297/1807/17
провадження № 51-1994ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (перша палата):

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 04 січня 2018 року,
встановив:
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 09 листопада 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 332 КК України із застосуванням ст. 69 вказаного Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із конфіскацією майна.
Апеляційний суд Закарпатської області ухвалою від 04 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на указаний вирок місцевого суду повернув особам, які подали апеляційну скаргу.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання пунктів 3, 4, 5 ч. 2 та ч. 3 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити судове рішення, що оскаржується, обґрунтування вимог та самі вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Проте наведених положень процесуального закону не дотримано. Зокрема у поданій скарзі не наведено обґрунтування необхідності скасування ухвали апеляційного суду на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 399, 412 цього Кодексу у їх взаємозв`язку. Зокрема, у скарзі має бути вказано, яких саме істотних порушень вимог кримінального процесуального закону допустився суд апеляційної інстанції, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення.
Зазначена у скарзі вимога про скасування ухвали без вказівки щодо подальшого руху справи, не узгоджується зі ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
За правилами ч. 3 ст. 427 вказаного Кодексу якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі. Однак подана скарга не містить жодних застережень щодо вказаної обставини.
Крім того, адвокат не зазначив свого процесуального статусу у даному кримінальному провадженні, оскільки відповідно до ст. 425 КПК України адвокат не є особою, яка має право на касаційне оскарження.
Також ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду від 04 січня 2017 року, що суперечить доданій до скарги копії судового рішення, з якої вбачається, що цим судом ухвала була постановлена 04 січня 2018 року.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 04 січня 2018 року залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3