справа № 208/4185/17
№ провадження 1-кп/208/492/17
ВИРОК
Іменем України
08 вересня 2017 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кам`янське, громадянина України, освіта середня, не працює, не одружений, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого :
- 26.01.2006 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області за ч.3 ст. 152, 69 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 04.10.2007 року з Ізяславської ВК №31 Хмельницької області, по постанові Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26.09.2007 року, ст.107, умовно-достроково на 3 місяці 1 день;
- 27.04.2009 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області за ч.2 ст.263, 75, 76 КК України до 2 років обмеження волі з випробувальним терміном на 1 рік;
- 30.06.2010 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області за ч.1 ст. 121, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 14.09.2013 року умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 1 день,
за ч.1 ст. 190 КК України, згідно угоди від 26.07.2017 року про примирення,
в с т а н о в и в:
26.07.2017 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, додержуючись наступних умов.
Відповідно змісту укладеної, та підписаної сторонами угоди:
19.06.2017 року, приблизно о 14.00 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні благодійного фонду «Відродження», розташованому по вулиці Й. Манаєнкова, 8-1 у м. Кам`янське, де також знаходилася раніше знайома ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, начебто для здійснення дзвінка, попросив у потерпілої належний їй телефон «Nokia 230», і отримавши його, діючи з корисливих мотивів, відійшов від ОСОБА_7 , вийшов з приміщення благодійного фонду «Відродження», та пішов у напрямку проспекту Свободи у м. Кам`янське, тобто залишив місце вчинення злочину, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнову шкоду у розмірі 1 562 гривень 50 копійок.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані досудовим слідством за ст. 190 ч.1 КК України.
Обвинувачений під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
З змісту угоди вбачається, що при її укладанні обвинуваченому роз`яснені наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:
- обмеження права на оскарження вироку, підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені в ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в ст.424 КПК України.
- відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4, ч.5 ст. 474 КПК України.
Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор та сторона обвинувачення зобов`язані довести кожну обставину інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заяву клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів, ОСОБА_8 роз`яснені і є йому зрозумілими.
В судовому засіданні обвинувачений пояснив суду, що він дійсно визнає себе винним в тому, що у зазначений в обвинуваченні час, місці, та при визначених в обвинувальному акті обставинах, шляхом шахрайства, зловживання довірою, попросив у раніше знайомої потерпілої ОСОБА_7 мобільний телефон, начебто для здійснення дзвінку. Потерпіла довіряючи йому, віддала свій телефон, а він в свою чергу вийшов на вулицю та пішов до ломбарду, де зазначений телефон заклав. Гроші витратив на власні потреби. Щиро кається у скоєному. Матеріальна шкода потерпілій відшкодована.
Обвинувачений зазначив, що між ним та потерпілою укладено угоду про примирення, та ними узгоджено покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки, з встановленням строку випробування відповідно до ст. 75 КК України на 1 рік. Ця угода, суть якої йому зрозуміла, укладена ним добровільно і усвідомлено і у нього було достатньо часу, щоб ознайомитися зі змістом угоди при примирення.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 підтвердила пояснення обвинуваченого, цивільний позов вона не заявляла, претензій майнового чи іншого характеру до підозрюваного не має. Підтвердила факт укладання угоди з обвинуваченим про примирення.
З пояснень обвинуваченого даних суду вбачається, що визнання ним вини у скоєні злочину передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), є добровільним і воно зроблено з розумінням того, що обвинувачений відмовляється від важливих прав, передбачених вищенаведеними нормами права зазначених ст. 474 КПК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає визнаним ним своєї вини, відшкодування завданої злочином шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає рецидив злочинів.
Перевіривши відповідність угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, суд дійшов до наступного висновку:
ОСОБА_8 дійсно вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України та він у цьому винний.
Угода про примирення, яка укладена 26.07.2017 року між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 з іншого боку, відповідає встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, та відповідає інтересам суспільства та держави, порушень прав, свобод, інтересів інших осіб, судом не встановлено.
Суд також підтверджує, що узгоджена сторонами угоди, міра покарання обвинуваченому, відповідає загальним правилами призначення кримінальних покарань, встановленим КПК України.
Судові витрати по проведенню товарознавчої експертизи, відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Угоду про примирення, укладену на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України 26.07.2017 року між потерпілою ОСОБА_9 та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому провадженні ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердити.
Визнати ОСОБА_6 винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши випробувальний термін строком на 1 рік.
Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом випробувального строку:
- не віджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази по справі телефон, який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 , залишити у останньої, договір фінансового кредиту, зберігати при справі.
Судові витрати по проведенню товарознавчої експертизи у сумі 198 гривень, стягнути з засудженого.
До набрання вироком законної чинності, мірою запобіжного заходу відносно засудженого, залишити особисте зобов`язання.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачений статтею 394 КПК України.

Копію вироку вручити прокурору, потерпілому і засудженому після його оголошення негайно.

Суддя ОСОБА_1