Справа № 127/5970/17
Провадження №11-кп/772/1017/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
судді Апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_3
у судовому провадженні за клопотанням засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання
09 жовтня 2017 року м. Вінниця
За наслідками апеляційного розгляду за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області 10 квітня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, колегією суддів Апеляційного суду Вінницької області ухвалено рішення про задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_4 , скасування ухвали суду першої інстанції, задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 та зарахування йому строку попереднього ув`язнення з 18 лютого 2006 року по 27 березня 2007 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Із вказаним рішенням апеляційного суду не погоджуюсь, оскільки вважаю, що доводи апелянта необґрунтовані, а ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2017 року законна, обґрунтована та належним чином мотивована.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_4 засуджений вироком апеляційного суду Черкаської області від 27.11.2006 за п.п. 10, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 153, ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 358 КК України, із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до довічного позбавлення волі.
Згідно ухвали Верховного Суду України від 27.03.2007, касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок апеляційного суду Черкаської області від 27.11.2006 залишено без змін.
На даний час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у Вінницькій УВП (№1) УДПтС України у Вінницькій області.
Ухвалою суду першої інстанції відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання на підставі ст. 72 КК України у зв`язку з тим, що вимоги вказаного закону не поширюються на осіб, засуджених до довічного позбавлення волі.
В обґрунтування своїх доводів, суд послався на те, що правила, закріплені у ст. 72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до таких покарань не відноситься.
На мою думку суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4
24 грудня 2015 року набрала чинності нова редакція ч. 5 ст. 72 КК України, якою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, - також передбачено переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі за вищезазначеним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ч. 1 ст. 72 КК України.
Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Довічне позбавлення волі не є строковим видом покарання в розумінні норм Кримінального кодексу України.
Стаття 51 КК України визначає вичерпний перелік покарань, які поділяються на: строкові, тобто такі, які мають визначений строк застосування, та безстрокові, а саме покарання, які не мають визначеного строку застосування, в тому числі це довічне позбавлення волі.
Правила, закріплені у ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься. Не застосовуються ці правила й у випадку заміни засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі внаслідок акта про помилування.
З огляду на викладене вважаю, що висновки колегії апеляційного суду, що ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції від 26 листопада 2015 року, не містить обмежень щодо застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», до осіб засуджених до довічного позбавлення волі є необґрунтованими.
Суддя апеляційного суду ОСОБА_3