Ухвала
Іменем України
29 січня 2018 р.

м. Київ
справа № 591/3728/16-к
провадження № 51-2145 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Зарічного районного суду м.Суми від 24 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 21 листопада 2017 року,
встановив:
вироком Зарічного районного суду м.Суми від 24 липня 2017 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець
та мешканець АДРЕСА_1 ,
засуджений за:
- частиною 1 статті 185 КК України на 3 місяці арешту;
- частиною 2 статті 185 КК україни на 2 роки позбавлення волі;
- частиною 2 статті 309 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 за сукупністю злочинів призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Строк відбування покарання визначено рахувати з 1 січня 2017 року.
Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 21 листопада 2017 рокувирок Зарічного районного суду м.Суми від 24 липня 2017 року змінено в частині визначення початку строку відбування покарання. Строк відбування покарання визначено рахувати з 24 липня 2017 року.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з постановленими у кримінальному провадженні судовими рішеннями. Зокрема вказує на суворість призначеного покарання та просить перерахувати строк попереднього ув`язнення.
Одночасно, перевіривши касаційну скаргу засудженого, колегія суддів вбачає, що він не дотримався вимог статті 427 КПК України при подачі скарги.
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК України у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК України, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК України.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді може бути лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 КПК України.
В той час, як у частині 1 статті 433 КПК України визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до якої суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Як убачається зі змісту касаційної скарги засуджений, вказуючи на незаконність судових рішень, не зазначає підстав для їх скасування або зміни, а його посилання про можливість застосувати до нього вимоги статті 69 КК України та пом`якшити призначене йому покарання нічим невмотивовані.
Тобто, у касаційній скарзі засуджений має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущені судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Крім того, засуджений вказує, що під час судового розгляду судом було порушено норми кримінального процесуального закону, однак не обґрунтовує таку позицію з урахуванням вимог цього закону, як і не вказує, яких помилок допустились суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді вказаного кримінального провадження.

Таким чином, недодержання засудженим вимог, передбачених статтею 427 КПК України, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.
Окрім зазначеного, звертаємо увагу засудженого і на те, що касаційна скарга адресована до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, тоді як, у відповідності до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК України (в редакції Закону України №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року), судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
На підставі викладеного та керуючись статтею 5 КПК України, частиною 1 статті 429 цього Кодексу, суд

постановив:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Зарічного районного суду м.Суми від 24 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 21 листопада 2017 року щодо нього, залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3