Справа № 183/712/16
№ 1-кп/183/30/18
В И Р О К
іменем України
27 лютого 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002246 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчинені злочинів передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого заступником начальника МТК по механізації ТОВ АФ «Відродження», з середньо-технічною освітою, такого, що не має судимості, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчинені злочинів передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в:
14 жовтня 2015 року близько 20 годин 45 хвилин ОСОБА_8 знаходився поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , де зустрів малознайомих йому мешканців с. Голубівка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В той момент, коли ОСОБА_8 знаходився спиною до ОСОБА_3 , останній з хуліганських мотивів, діючи умисно усвідомлюючи характер своїх противоправних дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс один удар битою по голові ОСОБА_8 , від чого той впав на землю. Після чого ОСОБА_4 тримаючи в руці гумово - металеву палицю, а ОСОБА_3 тримаючи в руці дерев`яну биту, реалізуючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з хуліганських мотивів, умисно стали наносити ними удари по різним частинам тіла ОСОБА_8 .
В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спричинили потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 877/Е від 28 жовтня 2015 року у виді забою м`яких тканин лівого колінного суглобу та крововиливу в обсязі 100 мл. у порожнину лівого колінного суглобу, у своєї сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості, так як функція лівого колінного суглобу у своєму звичайному клінічному перебігу відновлюється в строк, перевищуючий 21 день.
Крім того, 14 жовтня 2015 року близько 20 годин 45 хвилин ОСОБА_8 знаходився на дорозі поблизу свого домоволодіння АДРЕСА_3 , де зустрів малознайомих йому мешканців с. Голубівка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В той момент, коли ОСОБА_8 знаходився спиною до ОСОБА_3 , а останній знаходячись у безпосередній близькості з ОСОБА_8 , керуючись прямим умислом направленим на вчинення хуліганських дій, усвідомлюючи характер своїх противоправних дій, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в бажанні затвердити свою перевагу над особою, щодо якої вчиняється хуліганство, тобто ОСОБА_8 , показуючи своє зневажливе ставлення до існуючих правил, норм поведінки і моралі в суспільстві, діючи умисно, з особливою зухвалістю, наніс один удар гумово - металевою палицею по голові ОСОБА_8 , від чого той впав на землю. Після чого реалізуючи намір на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства в громадському місці, діючи умисно, з хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю, розуміючи злочинний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, за попередньою змовою з ОСОБА_3 , тобто діючи спільно, умисно ОСОБА_4 , тримаючи у руці заздалегідь заготовлену гумово - металеву палицю, а ОСОБА_3 тримаючи у руці заздалегідь заготовлену дерев`яну биту, стали наносити ними удари по різним частинам тіла ОСОБА_8 , від чого той став кричати. На його крик на вулицю за двір, вийшли сусід ОСОБА_10 , та батьки ОСОБА_8 батько ОСОБА_11 та мати ОСОБА_12 .
Побачивши, що їх син ОСОБА_8 лежать на землі, а ОСОБА_4 гумово - металевою палицею та ОСОБА_3 дерев`яною битою наносять йому удари по різним частинам тіла, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з метою припинення хуліганських дій останніх, розуміючи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мають значну перевагу у фізичній силі, стали вмовляти їх припинити хуліганські дії та наносити тілесні ушкодження їх сину ОСОБА_8 . Але, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 незважаючи на прохання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 припинити хуліганські дії, щодо їх сина ОСОБА_8 , продовжуючи діяти умисно, із хуліганських мотивів, діючи з єдиним умислом, з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, за попередньою змовою між собою ОСОБА_3 умисно завдав один удар дерев`яною битою по голові ОСОБА_11 заподіявши останньому фізичний біль.
В цей момент ОСОБА_12 почала затягувати свого сина ОСОБА_13 до двору свого домоволодіння з метою уникнення подальшого його побиття, але ОСОБА_4 продовжуючи свої хуліганські дії, діючи з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, умисно наніс один удар гумово - металевою палицею їй по спині, заподіявши ОСОБА_12 фізичний біль.
Хуліганські дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжувалися протягом близько 10 хвилин та після того коли ОСОБА_8 та його батьки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зайшли до будинку та зачинили вхідні двері, останні з місця скоєння злочину пішли.
В результаті спільних навмисних протиправних хуліганських дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спричинили потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 877/Е від 28 жовтня 2015 року у виді забитих ран та садна на голові, струсу головного мозку, які у своєї сукупності відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я на строк, перевищуючий 6-ть днів, але менше 21-го, синців в області лівої гомілки відносяться до легкого ступеню тяжкості, як були спричинені в результаті не менш шести травматичних дій.
Також в результаті спільних навмисних протиправних хуліганських дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 завдали потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 фізичного болю.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорював та повністю їх підтвердив. Збитки потерпілим відшкодував в повному обсязі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорював та повністю їх підтвердив. Збитки потерпілим відшкодував в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомив, що 14.10.2015 року він вийшов в магазин за цигарками, почув, що його гукає ОСОБА_3 . Останній запропонував йому проїхати разом з ним до центру села, щоб розібратися з малолітніми особами. Коли вони підійшли до його двору, хтось йому почав світити в очі, а потім йому нанесли ззаду удар по голові, від якого він впав. Потім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 почали наносити йому удари від яких він періодично втрачав свідомість, потім знову приходив до тями. На його крик вибігли батьки, почали його відтягувати від обвинувачених. ОСОБА_4 вдарив палицею по голові його батька, а ОСОБА_3 наніс удар битою по плечі його матері. Після чого обвинувачені пішли. Батьки затягли його в будинок та викликали швидку допомогу та поліцію. В подальшому надав заяву в якій зазначив, що шкода обвинуваченими йому відшкодована в повному обсязі, претензій до обвинувачених він не має. Просив покарати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не суворо, без позбавлення волі. Від свого цивільного позову відмовився.

Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомила, що 14.10.2015 року її син вийшов в магазин за цигарками. Вона вийшла на подвір`я та почула якийсь крик. Потім вона побачила як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наносять удари її сину. Вона вибігла на вулицю та намагалася відтягти сина від обвинувачених, однак останні не давали цього зробити. Потім на крик вибіг її чоловік ОСОБА_11 та намагався відтягнути сина від обвинувачених, однак йому це не вдалося. Зазначила, що ОСОБА_3 наніс їй один удар битою по плечі від якого вона впала на свого сина. Після чого обвинувачені припинили наносити їм тілесні ушкодження та вони відтягли сина до будинку та викликали швидку допомогу та поліцію. В подальшому надала заяву в якій зазначила, що шкода обвинуваченими їй відшкодована в повному обсязі, претензій до обвинувачених не має. Просила покарати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не суворо, без позбавлення волі.

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні повідомив, що 14.10.2015 року його син вийшов в магазин за цигарками. Раптом він почув, що хтось гукає його сина. Його дружина ОСОБА_12 вийшла на подвір`я та побачила ОСОБА_3 , потім до них підійшов ОСОБА_8 . ОСОБА_3 почав наносити удари дубинкою по голові його сина, від яких він впав та не міг підвестися. Потім до них підійшов ОСОБА_4 та почав наносити удари ОСОБА_8 металевим прутом. Коли вони з дружиною намагалися відтягти сина від обвинувачених, ОСОБА_4 наніс йому удар металевим прутом по голові, а ОСОБА_3 наніс битою удар по плечі його дружині. Потім вони з дружиною відтягли сина в будинок та викликали швидку допомогу та поліцію. В подальшому надав заяву в якій зазначив, що шкода обвинуваченими йому відшкодована в повному обсязі, претензій до обвинувачених він не має. Просив покарати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не суворо, без позбавлення волі.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомив, що 14.10.2015 року після 20.00 годин він почув крик на подвір`ї. Він взяв ліхтарик та пішов на вулицю. Вийшовши на подвір`я він побачив, що ОСОБА_8 лежить на дорозі, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наносять йому удари. Також зазначив, що бачив як ОСОБА_12 та ОСОБА_11 відтягували обвинувачених від їх сина. Потім обвинувачені сказали, що вони розберуться самі та він пішов.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні повідомив, що восени 2015 року ОСОБА_15 йому розповів про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 побили ОСОБА_8 через те, що він викрав їх моторолер.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні повідомив, що восени 2015 року його та іншого чоловіка працівники поліції запросили бути понятим при проведенні обшуку у квартирі ОСОБА_3 . Коли вони піднялися до квартири, де проживає ОСОБА_3 , двері їм відкрив обвинувачений. Вони увійшли до приміщення та ОСОБА_3 самостійно із шафи дістав дерев`яну биту. Працівники поліції запакували її в поліетиленовий пакет. Потім приїхала мати ОСОБА_3 та сказала, що привезла із собою понятих, оскільки їм вони не довіряють. Після чого працівники поліції їх відпустили.

В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним:
- умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я за ч. 1 ст. 122 КК України;
-хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, з застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень за ч. 4 ст. 296 КК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає - добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Тому, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, враховуючи те, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів не перебуває, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимий, разом з обставиною, яка пом`якшують покарання, а також враховуючи думку потерпілих, які не наполягали на призначенні обвинуваченому суворого покарання, дає суду підстави для призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним:
- умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я за ч. 1 ст. 122 КК України;
-хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, з застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень за ч. 4 ст. 296 КК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає - добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Тому, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, враховуючи те, що ОСОБА_4 вину визнав повністю, за місцем мешкання та служби характеризується позитивно, на обліку у лікарів не перебуває, є таким, що не має судимості, приймав участь в проведенні антитерористичної операції на сході країни, разом з обставиною, яка пом`якшують покарання, а також враховуючи думку потерпілих, які не наполягали на призначенні обвинуваченому суворого покарання, дає суду підстави для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
У даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 60 000 гривень, та з ОСОБА_3 на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 60 000 гривень.

Враховуючи те, що потерпілий ОСОБА_8 відмовився від свого цивільного позову, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову потерпілого ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки;

-за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком 3 роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки;

-за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком 3 роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази по кримінальному провадженню:
-куртка темно-зеленого кольору з капюшоном, джинсові штани синього кольору, кофта сірого кольору, які належать потерпілому ОСОБА_8 та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Новомосковського ВП повернути за належністю ОСОБА_8 ;
-металевий прут, який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Новомосковського ВП знищити.
В задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_4 на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 60 000 гривень, та з ОСОБА_3 на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 60 000 гривень відмовити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1