Справа № 127/8765/17
Провадження №11-кп/772/1033/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
10 жовтня 2017 рокум. Вінниця
судді Апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання у відповідності до ч.5 ст.72 КК України.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідності до ч.5 ст.72 КК України.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою привести вирок у відповідність до положень Закону України №838-VIII від 26.11.2015 р. ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком суду.
Свої вимоги мотивує тим, що в Законі України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання №838-VIII від 26.11.2015 року немає жодної вказівки на те, що дія не розповсюджується на осіб, засуджених до покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Частина 2 Прикінцевих положень цього Закону визначає, що він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Частина 5 ст.72 КК України передбачає зарахування судом строку попереднього ув`язнення в разі засудження особи до позбавлення волі.
Стаття 2 Положення про порядок здійснення помилування» затвердженого Указом Президента України від 21.04.2015 року №223/2015 передбачає помилування засуджених у виді заміни довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше 25 років. Стаття 4 цього Положення передбачає, що «у випадку засудження особи до довічного позбавлення волі клопотання про її помилування може бути подано після відбуття нею не менше 20 років призначеного покарання.
У зв`язку з вищевикладеним, реалізація засудженим ОСОБА_5 своїх прав в тому числі прав на помилування прямим чином залежить від вірного обчислення строків покарання, які в його випадку обчислюються нічим іншим, як днями позбавлення волі.
За наслідками апеляційного розгляду даного кримінального провадження, апеляційним судом ухвалено судове рішення, згідно з яким: «апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 залишено без задоволення, а ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2017 року без змін».
Суддя не погоджуючись з таким рішенням суду, вважає, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про незаконність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції є обґрунтованими, а ухвала Вінницького міського суду у зазначеному провадженні підлягає скасуванню, із задоволенням клопотання засудженого.
До таких висновків суддя дійшов з наступних підстав.
Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення має бути обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтоване рішення це таке, що достатньо, добре арґуметоване, підтверджене науково, певним досвідом, переконливими доказами, доведеними фактами.
Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.
Обґрунтованим судове рішення слід вважати, якщо: 1) суд повністю встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження; 2) ці обставини доказані; 3) висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження.
Дані вимоги судом першої інстанції при винесені ухвали щодо ОСОБА_5 місцевим судом не виконано.
Так, 24.12.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838--VIII.
Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», його дія застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.
Відповідно до п.3 Прикінцевих положень цього ж Закону, він застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.
Статтею 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, викладеної в новій редакції «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII, який набрав чинності 24.12.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Частина 5 статті 72 КК України, в редакції від 26 листопада 2015 року не містить обмежень щодо застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», до осіб засуджених до довічного позбавлення волі.
Стаття 87 КК України передбачає помилування, яке здійснюється Президентом України стосовно індивідуально визначеної особи, яке передбачає індивідуальне державно владне веління у формі пробачення особі, яка вчинила злочин будь якої тяжкості.
Клопотання про помилування осіб засуджених до довічного позбавлення волі може бути подано після відбуття не менше 25 (двадцяти п`яти) років призначеного покарання, тобто даний критерій має строковий характер.
Крім того, Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом національного права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.
З огляду на вищезазначене суддя вважає, що є всі юридично-правові підстави необхідності зарахування засудженому ОСОБА_5 строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. І відповідно не задоволення клопотання та апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 призведе до порушення прав останнього, закріплених національним законодавством.
Суддя: ОСОБА_3