Провадження №: 1-кп/752/721/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.02.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утримання малолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
18.11.2014 року вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ст. 70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі.
30.06.2016 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва звільнений умовно-достроково від подальшого відбуття покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 18.11.2014 року на невідбутий строк покарання 4 місяці 4 дні.
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше засуджений, маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний злочин за наступних обставин.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою збагатитися за рахунок викраденого, 12.12.2017 року приблизно о 16:50 годині, ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу зайшов до приміщення магазину «Велика Кишеня», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Лятошинського, 14 створюючи вигляд добросовісного набувача товару, який здійснить оплату.
Так, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, маючи намір таємно викрасти чуже майно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в торговельному залі магазину таємно викрав чуже майно, що належить магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме: ікру лососеву зернисту 120 г., вартістю 199, 99 гри за одиницю товару, в кількості 2 шт, загальною вартістю товару 399 гривень 98 копійок.
Вказаний товар, ОСОБА_3 помістив до внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнений. Після чого, попрямував до виходу з магазину, та, не розрахувавшись за вищевказаний товар, з викраденим майном вийшов з магазину «Велика Кишеня».
Продовжуючи свої злочинні дії направлені на таємне викрадення чужого майна, з метою збагатитися за рахунок викраденого, ОСОБА_3 з викраденим майном направився до станції метро «Теремки» в Голосіївському районі міста Києва, де продав невідомому перехожому викрадений товар, а отримані кошти витратив на власні потреби.
Тобото, ОСОБА_3 визнається винним за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно.
Обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, повністю визнав вищенаведені обставини і пояснив, що він 12.12.2017 року приблизно о 16:50 годині зайшов до приміщення магазину «Велика Кишеня», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Лятошинського, 14, де вирішив викрасти майно. У зв`язку з чим, він скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в торговельному залі магазину таємно викрав дві банки лососової ікри, які помістив до внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнений. Після чого, попрямував до виходу з магазину, не розрахувався за вищевказаний товар та з викраденим майном вийшов з магазину «Велика Кишеня». Після чого, викрадене майно він продав невідомому перехожому біля станції метро «Теремки», а отримані кошти витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаявся.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає.
Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю доведена.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_3 , який за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, та приходить до висновку, що йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі та вважає можливим, відповідно до вимог ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити його від відбуття покарання, якщо він протягом, призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Цивільний позов не заявлено, судові витрати по провадженню відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
В силу ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя