Справа №212/5938/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження № 0001271 від 17.07.2017 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, інвалідом не являється, працюючого ПрАТ «ЦГЗК» головним енергетиком, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 17.07.2017 в світлий час доби, приблизно о 07 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини ЦГЗК з боку вул. Сурікова в напрямку управління ЦГЗК в Покровському районі м. Кривого Рогу.

В ході подальшого руху, водій ОСОБА_3 маючи можливість в повному обсязі спостерігати за дорожньою обстановкою, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості, яка б надавала йому можливість безпечно керувати автомобілем, чим порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3. б) та 12.1. Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

-«1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.»;

-«2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»;

-«12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.»

В наслідок зазначених порушень вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 в районі електричної опори № 371, допустив виїзд керованого ним автомобіля за межі лівого краю проїзної частини де в послідуючому здійснив наїзд на нерухому перешкоду (електричну опору).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «Nissan Qashqai» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та водій ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1377 від 21.08.2017 потерпілому ОСОБА_5 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому верхньої третини лівої плечової кістки з зміщенням уламків, відкритого перелому кісток лівої гомілки в нижній третині з зміщенням уламків, шкіряної рани в області передньої поверхні нижньої третини лівої гомілки, виявлені у нього ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1555 від 19.09.2017 потерпілому ОСОБА_6 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми груді, розриву лівої легені, травматичного лівобічного гемо пневмотораксу, закритого перелому середньої третини лівої ліктьової кістки, закритого компресійного перелому тіл тх 8-9, закритого уламкового перелому даху вертлюгової западини ліворуч з вивихом голівки лівої стегнової кіски, забійної рани правої гомілки, правої кисті, виявлені у нього ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1380 від 21.08.2017 потерпілій ОСОБА_8 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: саден голови, переломи 2,3,4,5 ребер праворуч, виявлені у неї ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього степеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1379 від 21.08.2017 потерпілому ОСОБА_7 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: компресивного перелому 4-го поперекового хребця, виявлені у нього ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього степеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Між порушенням водієм ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України й наслідками, що наступили, - спричиненням потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , тяжкого тілесного ушкодження, а потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесного ушкодження є прямий причинний зв`язок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що при вищезазначених обставинах порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості та тяжке, винним себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю в обсязі пред`явленого обвинувачення, в скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , допитані у судовому засіданні , кожен окремо,просили суд обвинуваченого суворо не карати , обрати максимально м`яке покарання, без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки їм у повному обсязі відшкодовано матеріальну та моральну шкоду, будь-яких претензій вони не мають.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.
З`ясувавши думку прокурора, потерпілих, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України доведена в повному обсязі, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та заподіяли тяжке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.
У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відносяться до категорії тяжких, обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував та не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, працює, за місцем мешкання та роботи характеризується добре, неповнолітніх дітей на утриманні не має, інвалідом не являється.
Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд , з урахуванням висновку органу пробації, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, і виходячи з вимог Кримінального закону про справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію покарання, уважає необхідним взяти до уваги сукупність обставин, пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 , працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, раніше не судимий, вчинений ним злочин є необережний та беручи до уваги характер допущених ним порушень правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також враховуючи клопотання потерпілих, які просили не призначати обвинуваченому ОСОБА_3 покарання пов`язане з позбавленням волі та не позбавляти права керувати транспортними засобами, з урахуванням наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання і істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, суд призначає ОСОБА_3 покарання необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання вчинення ним нових злочинів, і вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, з обранням покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Вирішуючи питання про призначення додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, беручи до уваги клопотання потерпілих, які просили не призначати додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи позитивну характеристику з місця роботи, особу обвинуваченого, а тому суд приходить до висновку про можливість не призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.
У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.
Суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а саме: автомобіль «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_3 , слід залишити в користуванні ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у загальному розмірі 790, 00 гривень.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369,370,371 КПК України суд -
ухвалив:
ОСОБА_3 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді трьох років позбавлення волі з випробуванням на один рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового правопорушення і виконає покладені на нього зобов`язання.
У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі зобов`язання: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів 790, 00 гривень.
Речові докази: автомобіль «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_3 - залишити в користуванні ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1