Справа № 639/6270/17
Провадження № 1-в/639/915/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника ХВК № 18 ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинськ Донецької області, громадянина України, не працюючого, вдівця, з неповною середньо освітою, проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 24 липня 2012 року Борівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, відбуваючого покарання у державній установі «Холодногірська виправна колонія (№18)» -
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що за час відбування покарання ОСОБА_4 має заохочення, стягнень не має, добросовісним ставленням до праці та поведінкою довів своє виправлення.

Під час судового засідання засуджений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали внесене клопотання, просили суд прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на передчасність внесеного клопотання в порядку ст.81 КК України, оскільки засуджений фактично не приймає участі у програмах дефіренційного впливу та у роботі самодіяльних організацій, має значний строк не відбутого покарання, характеризується посередньо, своїм ставленням до праці та поведінкою не довів своє виправлення.

Представник ХВК №18 заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Вислухавши думку прокурора, представника Холодногірської виправної колонії №18, засудженого та його захисника, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 24 липня 2012 року Борівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.02.2016 року засудженому ОСОБА_4 , на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30.04.2012 року по 09.08.2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахується з 30.04.2012 року, кінець строку відбування покарання 20.07.2019 року. Станом на 05.12.2017 року, з урахуванням перерахунку відбув 5 років 10 місяців 15 днів, залишилась невідбута частина строку призначеного покарання - 1 рік 7 місяців 15 днів.

З характеристики засудженого ОСОБА_4 вбачається, що він в місцях позбавлення волі знаходиться з 30.04.2012 року.

З 04.05.2012 року по 31.08.2012 року перебував у Харківському слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо, до праці не залучався.

З 31.08.2012 року по 28.07.2013 року був переведений до Жовтневської виправної колонії (№17), характеризувався посередньо, до праці не залучався.

З 28.07.2013 року по 05.08.2013 року перебував у Харківському слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, заохочень та стягнень не мав, до праці не залучався.

З 05.08.2013 року відбуває покарання у Холодногірській виправній колонії (№18). За час відбування покарання характеризується задовільно. До праці ставиться без зацікавленості. З метою право слухняної поведінки за сумлінну поведінку і ставлення до праці, а також за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці, засуджений 4 (чотири) рази заохочувався адміністрацією установи.

Відповідно до ст. 118 Кримінально-виконавчого кодексу України, працевлаштований на виробництві установи до цеху № 2 - слюсарем. Виконує обсяг робіт, яким його забезпечує адміністрація установи, під контролем, не завжди вчасно. Має не завжди охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Виконує передбачені законодавством вимоги персоналу установи не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться безвідповідально.

Відповідно до ст. 124 Кримінально-виконавчого кодексу України, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу: «Духовне відродження», до реалізації якої ставиться без зацікавленості.

Підтримує родинні стосунки з сестрою шляхом листування та побачень, отримує від неї посилки та передачі.

На комісії установи розглядалась можливість щодо застосування до засудженого ОСОБА_4 ст. 100/101 КВК України від 10.02.2016 року. Згідно висновку комісії було відмовлено, враховуючи особисту заяву засудженого, протокол №5.

На комісії установи розглядалась можливість щодо застосування до засудженого ОСОБА_4 ст. 82 КК України від 01.02.2017 року. Згідно висновку комісії було відмовлено, враховуючи особисту заяву засудженого, протокол №4

На комісії установи розглядалась можливість щодо застосування до засудженого ОСОБА_4 ст. 81 КК України від 27.09.2017 року. Згідно висновку комісії було відмовлено, як особі яка не довела свого виправлення, протокол №38.

Вимогами ч.2 ст.67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Враховуючи що ОСОБА_4 засуджений за особливо тяжкий злочин, фактично не працює та не приймає участі у роботі самодіяльних організацій, має значний термін невідбутого покарання призначеного судом, а також те, що він за весь відбування покарання отримав лише чотири заохочення, за місцем відбуття покарання характеризується посередньо, його нестійкий психологічний стан, суд приходить до висновку, що на даний час засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого повного виправлення.

Таким чином, засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, а тому його клопотання є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.81 КК України, ст.ст.537, 539

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, засудженим, який тримається під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1