Єдиний унікальний номер справи 185/7664/17
Провадження № 1-кп/185/533/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
представника потерпілого адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000831 від 20 червня 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого робітником на ПП « ОСОБА_9 » , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
19 червня 2017 року приблизно о 19.15 год. водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2101313» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 , рухаючись по другорядній дорозі по вулиці І.Богуна у м. Павлограді Дніпропетровської області, наблизився до нерегульованого Т-подібного перехрестя з головною вул. Дніпровською та зупинив автомобіль у зоні дії дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу».

У вищевказаний час, 19 червня 2017 року приблизно о 19.15 год. водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним мотоциклом «Kawasaki ZXT10C» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_11 , рухаючись по правій смузі вул. Дніпровській м. Павлограда, грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху п. 12.4, згідно якого «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше ніж 60 км/год.», слідуючи із перевищенням дозволенної швидкості не менш ніж 100 км/год., наближався до Т-подібного перехрестя з вул. І.Богуна, яка примикала справа до ходу його руху, та перед якою встановлений світлофор, що регулює рух пішоходів по пішохідному переходу через вул. Дніпровську, перевозячи на задньому сидінні пасажира ОСОБА_4 .

Водій ОСОБА_7 , не маючи перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, маючи необмежену оглядовість вліво по ходу руху та об`єктивну можливість виявити мотоцикл «Kawasaki ZXT10C» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , на перехресті нерівнозначних доріг не дав дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, поновив рух, та виїхав з другорядної дороги по вул. І.Богуна на головну дорогу по вул. Дніпровську, намагаючись виконати поворот вліво.

Під час руху водій ОСОБА_7 , виявивши мотоцикл «Kawasaki ZXT10C» реєстраційний номер НОМЕР_3 , з метою звільнити смуги руху вул. Дніпровська, зупинив автомобіль на смугах руху вул. Дніпровська в напрямку руху м. Донецьк, після чого почав рух заднім ходом, маючи намір повернутися на вул. І.Богуна.

У ході наближення мотоциклу «Kawasaki ZXT10C» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , до рухаючогося заднім ходом автомобіля «ВАЗ-2101313» на вул. Дніпровській, навпроти будинку № 123, сталося зіткнення лівою боковою частиною автомобіля ««ВАЗ-2101313» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 , з передньою частиною мотоцикла «Kawasaki ZXT10C» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 на смузі руху останнього.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла «Kawasaki ZXT10C» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_5 та його пасажир ОСОБА_4 отримали тяжкі тілесні ушкодження, відповідно до висновків експерта № 189/31 від 18 серпня 2017 року та № 191 від 21 серпня 2017 року.

Своїми діями водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 16.11., та вимоги дорожнього знаку 2.1. ПДР, а яких вказано:

п.1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимогу цих правил, а так само бути взаємно ввічливими»,

п.1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, задавати матеріальних збитків»,

п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»,

п.16.11. «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»,

дорожній знак 2.1. «Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8., транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Порушення п.16.11 та вимого дорожнього знаку 2.1. ПДР, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_7 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому, та відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.
Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен, не заперечували обставини, вказані в обвинувальному акті.
Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_7 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, але вчинене з необережності, особу обвинуваченого: раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України судом не встановлено. Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкції вказаної статті у вигляді позбавлення волі.
У зв`язку з тим, що своїми необережними протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілим тяжкі тілесні ушкодження, суд вважає за необхідне застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує, в тому числі, за ініціативою обвинуваченого.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, та на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Згідно зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області від 28 лютого 2007 року, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 на момент вчинення злочину мав і має на утриманні доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017 року) Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_7 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Витрати на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № 12/10.4/62 від 21 вересня 2017 року, судової авто-технічної експертизи № 12/10.1/63 від 22 вересня 2017 року підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Суд вважає за необхідне скасувати накладений, відповідно до ухвал Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року, арешт на автомобіль «ВАЗ-2101313» р/н НОМЕР_1 » та мотоцикл «Kawasaki ZXT10C» реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

Цивільний позов заявлено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного основного і додаткового покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної чинності не обирати.
Стягнути з ОСОБА_7 витрати на проведення експертиз у сумі 5244,16 грн. на користь держави.
Скасувати накладений, відповідно до ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року, арешт на автомобіль «ВАЗ-2101313» р/н НОМЕР_1 ».

Скасувати накладений, відповідно до ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року, арешт на мотоцикл «Kawasaki ZXT10C» реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Речові докази:
- автомобіль «ВАЗ-2101313» р/н НОМЕР_1 , який залишено для зберігання на території Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Шевченка 51 передати власнику ОСОБА_10 ,

- мотоцикл «Kawasaki ZXT10C» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який залишено для зберігання на території Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Шевченка 51 передати ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1