Справа № 308/2995/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні №0000310 зареєстрованому в ЄРДР 18.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Клопотання мотивовано, тим, що 17 березня 2018 року о 20 год. 29 хв., на «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , мешканця с.В.Визниця Мукачівського району, про те, що поблизу будинку № 109 вул.Миру в с.В.Визниця, на дорозі лежить невідома особа жіночої статі та потребує медичної допомоги.

Виїздом СОГ на місце пригоди встановлено, що на проїзній частині дороги - вулиці Миру в с.В.Визниця, Мукачівського району, поблизу будинку № 109 виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки вищевказаної адреси. В ході огляду трупа ОСОБА_5 встановлено, що остання отримала тілесні ушкодження характерні для дорожньо - транспортної пригоди.

Водій автомобіля, який скоїв дану дорожню пригоду, разом із транспортним засобом залишив місце ДТП.

18 березня 2018 року, о 02 годині 00 хвилин, у Мукачівське відділення поліції Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області з`явилася громадянка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка с.Лісарня, б/н, Мукачівського району, яка повідомила, що саме вона керуючи легковим автомобілем марки «VOLKSWAGENGOLF», 2000 року випуску, реєстраційний номер Польської республіки НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Миру с.В.Визниця, Мукачівського району, у напрямку с.Лісарня, Мукачівського району, поблизу будинку № 109 в с.Визниця скоїла переїзд через лежачу на дорозі людину, однак із-за переляку відразу поїхала з місця пригоди.

18 березня 2018 року у ході проведення огляду транспортного засобу, у відповідності до вимог ст.237 КПК України транспортний засіб автомобілем марки «VOLKSWAGENGOLF», 2000 року випуску, реєстраційний номер Польської республіки НОМЕР_1 був вилучений та доставлений на спеціальний майданчик утримання транспортних засобів Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУ НП В Закарпатській області, для його подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації (деформацій) внаслідок наїзду, характеру їх утворення, а також проведення судових експертиз.

Частиною 1 статті 170 КПК визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зважаючи на те, що саме автомобіль марки «VOLKSWAGENGOLF», 2000 року випуску, реєстраційний номер Польської республіки НОМЕР_1 вилучений та згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення та має значення речового доказу.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що автомобіль марки «VOLKSWAGENGOLF», 2000 року випуску, реєстраційний номер Польської республіки НОМЕР_1 є предметом кримінального правопорушення на якому збереглися сліди злочину, для його подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації (деформацій) внаслідок наїзду, характеру їх утворення, проведення судових експертиз, що неможливо без вказаного транспортного засобу, тому з метою унеможливити розпоряджатися власникові вказаним автомобілем, його ремонту до проведення необхідних експертиз, потерпілою стороною може бути заявлений цивільний позов про відшкодування витрат, з метою забезпечення кримінального провадження, керуючись ст. 40, ст. 131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий просить: накласти арешт на майно автомобіль марки «VOLKSWAGENGOLF», 2000 року випуску, реєстраційний номер Польської республіки НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , мешканець республіки Польща, яким на момент ДТП керувала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_1 ; зберігати автомобіль марки «VOLKSWAGENGOLF», 2000 року випуску, реєстраційний номер Польської республіки НОМЕР_1 на стоянці транспортних засобів Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області.

Слідчий в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву в якій просив задоволити клопотання в повному обсязі.

Особа в розпорядженні якої перебуває майно ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду клопотання повідомлялася належним чином. Від адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності, при цьому просив суд відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

З матеріалів клопотання встановлено, що 18 березня 2018 року у ході проведення огляду транспортного засобу, у відповідності до вимог ст.237 КПК України транспортний засіб автомобілем марки «VOLKSWAGENGOLF», 2000 року випуску, реєстраційний номер Польської республіки НОМЕР_1 був вилучений та доставлений на спеціальний майданчик утримання транспортних засобів Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області, для його подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації (деформацій) внаслідок наїзду, характеру їх утворення, а також проведення судових експертиз - Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 18.03.2018 року.

Відповідно до постанови від 18 березня 2018 року, яка додана до клопотання, автомобіль «VOLKSWAGENGOLF», 2000 року випуску, реєстраційний номер Польської республіки НОМЕР_1 визнано речовим доказом по кримінальному провадженні №0000310 зареєстрованому в ЄРДР 18.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Вилучений, автомобіль «VOLKSWAGENGOLF», 2000 року випуску, реєстраційний номер Польської республіки НОМЕР_1 підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1ст.170 КПК України.

Як убачається з клопотання слідчого накладення арешту на автомобіль він вважає необхідною мірою для збереження інформації у зв`язку з проведенням судової авто-технічної експертизи, експертизи технічного стану, трасологічної експертизи для встановлення механізму дорожньо-транспортної пригоди.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин слідчий суддя вважає доводи клопотання слідчого про необхідність накладення арешту на автомобіль, який є предметом, який зберіг на собі сліди злочину, у кримінальному провадженні переконливими.

Однак, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, прийнявши до уваги, що злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України відноситься до категорії необережних, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню - наклавши арешт на майно у виді заборони відчуження та проведення будь яких ремонтних робіт автомобіля «VOLKSWAGENGOLF», 2000 року випуску, реєстраційний номер Польської республіки НОМЕР_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділення Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні №0000310 зареєстрованому в ЄРДР 18.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно автомобіль марки «VOLKSWAGENGOLF», 2000 року випуску, реєстраційний номер Польської республіки НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , мешканець республіки Польща, яким на момент ДТП керувала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_1 , з позбавленням права відчуження та проведення будь-яких ремонтних робіт у встановленому нормами КПК України порядку.

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1