АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/2381/17 Головуючий І-ої інстанції
Справа № 644/7313/16-к ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК, ч.2 ст.186 України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 4 серпня 2017 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Зазначеним вироком
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, громадянин України, не одружений, не працює, раніше судимий:
- 08.07.2011 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,
- 17.05.2012 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 06.12.2012 року Валківським районним судом Харківської області за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 18.01.2016 року з Первомайської ВК Харківської області №117 по відбуттю строку покарання,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 ,-
визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі;

за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 місяців позбавлення волі.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Харків, громадянин України, не одружений, не працює, з неповною середньою освітою, раніше судимий:

- 11.11.2010 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

- 02.06.2011 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 27.11.2015 року звільнений умовно-достроково на 11 місяців 7 днів на підставі ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19.11.2015 року,

мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 ,-
визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та йому призначено покарання 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 02.06.2011 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначено покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі.
Запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 постановлено обраховувати з 06 вересня 2016 року, та зараховано в строк відбуття покарання за даним вироком термін попереднього ув`язнення в рамках даного кримінального провадження відповідно до вимог ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 р.), за період з 06 вересня 2016 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а згідно ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону №2046-VIII від 18.05.2017 р.) зараховано в строк відбування покарання за даним вироком термін попереднього ув`язнення в рамках даного кримінального провадження з 21.06.2017 р. по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 судові витрати на користь держави за проведення товарознавчої експертизи № 4735 від 19.09.2016 року в сумі 527 гривень 76 копійок, по 263 гривні 88 копійок з кожного.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.
Як встановив суд, 21.07.2016, приблизно о 18.00 годині, ОСОБА_9 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з проникненням у приміщення, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, витягнув з сумки ОСОБА_11 ключі від квартири потерпілого, за допомогою яких відкрив двері квартири АДРЕСА_4 та проник до квартири, звідки таємно викрав грошові кошти у сумі 1700 грн., які належать ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_9 з місця злочину зник та розпорядився викраденим на свій розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 1700 грн..

Крім того, 29.08.2016 року, приблизно о 23.30 годині, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , знаходячись біля залізничної станції «Лосево», розташованої за адресою: м. Харків, пр. Московський, 275, побачили ОСОБА_12 , яка йшла їм назустріч. Маючи умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 підійшов ззаду до ОСОБА_12 , схопив її за шию, таким чином утримуючі та спричиняючи їй фізичний біль, який не є небезпечним для життя та здоров`я в момент заподіяння, після чого намагався зірвати з її плеча сумку, в цей час до них підійшов ОСОБА_10 , котрий допоміг ОСОБА_9 зірвати сумку з плеча потерпілої, після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з викраденим майном потерпілої, а саме: курткою з джинсової тканини вартістю - 192 грн., футболкою жіночою вартістю - 86 грн., жіночою сумкою вартістю - 88 грн., та мобільним телефоном «LG Р 765» вартістю - 800 грн., з місця скоєння злочину зникли та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму - 1166 грн.
На вирок подані апеляційні скарги прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_13 та обвинуваченими.

До початку апеляційного розгляду прокурор відмовився від апеляційної скарги на підставі ст.403 КПК України, про що була подана його письмова заява.
В апеляційних скаргах, ідентичних за змістом, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 просять змінити вирок, застосувати Закон України №838-VIII від 26.11.2015р. та зарахувати строк їх попереднього ув`язнення у строк покарання до вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки внесені зміни до ч.5 ст.72 КК України зворотної дії не мають.

Крім того, обвинуваченим ОСОБА_10 подано клопотання про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році», яке підтримане його захисником в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційні скарги обвинувачених з викладених в них підстав, прокурора ОСОБА_6 , яка вважала вирок законним, а апеляційні скарги необґрунтованими, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Події злочинів, доведеність винуватості ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у їх вчиненні, кримінально-правова оцінка діянь за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України в апеляційних скаргах не оскаржені, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції у відповідності зі ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє та переглядає його в межах апеляційних скарг.
Призначаючи обвинуваченим покарання, суд відповідно до ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєних злочинів, дані про особи винних, перевірив наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначене обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, що також не оскаржується в апеляційних скаргах.
Стосовно викладених в апеляційних скаргах доводів обвинувачених колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Статтею 5 Кримінального кодексу України встановлено зворотну дію у часі законів про кримінальну відповідальність, які скасовують злочинність діяння, пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи.

Відповідно до ч.2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії у часі.

Згідно з Законом України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26.11.2015 року змінено ч.5 ст.72 КК України та встановлено, що зарахування судом попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі здійснюється з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Вказаний закон не скасовував злочинність діяння та не пом`якшував відповідальність, однак покращував становище осіб, до яких застосовувалось попереднє ув`язнення. Предметом його регулювання було питання зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання.

Відповідно до принципу зворотної дії цей Закон застосовувався не лише до кримінальних правовідносин, які виникали з приводу зарахування попереднього ув`язнення у строк відбування покарання після набрання ним законної сили, але й до відповідних правовідносин, які мали місце до набрання ним законної сили.

В подальшому, Законом України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання та зарахування строку попереднього ув`язнення" від 18.05.2017 року встановлено, що зарахування судом попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі здійснюється з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Після набрання ним законної сили 21.06.2017 року цей Закон ліквідував правові підстави, встановлені попереднім Законом, для зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за співвідношенням - один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Застосування закону, що втратив чинність, до правовідносин, що виникли після втрати ним чинності є неприпустимим.

Отже, суд першої інстанції у вироку обґрунтовано зарахував строк попереднього ув`язнення обвинувачених у строк відбування покарання з моменту їх фактичного затримання до 20 червня 2017 року, тобто до часу втрати чинності цим Законом.

За вказаних обставин апеляційні скарги обвинувачених задоволенню не підлягають.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про застосування щодо ОСОБА_10 положень Закону України «Про амністію у 2016 році» задоволенню не підлягає.

Так, відповідно до п. «в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Отже, ОСОБА_10 не є особою, до якої може бути застосована амністія, оскільки він має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, а саме за вироками Жовтневого районного суду м.Харкова від 11.11.2010р. та Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 04.08.2017р., за якими він засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України.
Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційних скарг, на підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинувачених залишити без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 4 серпня 2017 року у відношенні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженими, які перебувають під вартою, - у той же строк з дня вручення їм копії ухвали.
Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4