УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: представника заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві

клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасу вання арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року, у кримінальному провадженні №0000379 від 25 листопада 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.203-2, ч.2 ст.258-5 КК України,

ВСТАНОВИВ :

30 жовтня 2017 року адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року, у кримінальному провадженні № 0000379 від 25 листопада 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.203-2, ч.2 ст.258-5 КК України, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України майора юстиції ОСОБА_7 про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, а саме: номіналом 100 доларів США в кількості 490 шт., всього 49 000 доларів США; номіналом 50 фунтів стерлінгів в кількості 12 шт., всього 600 фунтів стерлінгів; номіналом 20 фунтів стерлінгів в кількості 8 шт., всього 160 фунтів стерлінгів; номіналом 10 фунтів стерлінгів в кількості 26 шт., всього 260 фунтів стерлінгів,які було вилучено 12 квітня 2016 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 в будинку за адресою : АДРЕСА_1 .

Представник заявника посилається на те, що арешт на майно було накладено необґрунтовано, оскільки в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року про надання дозволу на обшук, не надавався дозвіл на виявлення та вилучення вищезазначених грошових коштів. Водночас, органом досудового розслідування не доведено, що вилучені в ході обшуку грошові кошти відповідають вимогам ст.98 КПК України, були набуті кримінально протиправним шляхом або в результаті вчинення кримінального правопорушення, можуть бути знаряддям та доказом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.203-2, ч.2 ст.258-5 КК України. Окрім того, кримінальне провадження № 0000379 від 25 листопада 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.203-2, ч.2 ст.258-5 КК України, не здійснюється щодо ОСОБА_6 , підозру йому не оголошували, жодним процесуальним статусом у вказаному кримінальному провадженні він не наділений, арешт на майно ОСОБА_6 було накладено безпідставно та необґрунтовано, а тому потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження відпала.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав, просив слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі, з підстав у ньому наведених.

Старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_4 не заперечував з приводу задоволення клопотання про скасування арешту майна, зазначаючи про те, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 14 квітня 2016 року було накладено арешт на грошові кошти, які були вилучені в ході обшуку 12 квітня 2016 року за місцем проживання ОСОБА_6 З квітня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000379 проведені необхідні слідчі та процесуальні дії, в ході яких доказів про причетність ОСОБА_6 до кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.203-2, ч.2 ст.258-5 КК України та доказів того, що грошові кошти були здобуті злочинним шляхом, органом досудового розслідування не отримано.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , вивчивши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого,третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Встановлено, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000379 від 25 листопада 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.203-2, ч.2 ст.258-5 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України майора юстиції ОСОБА_7 про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, а саме: номіналом 100 доларів США в кількості 490 шт., всього 49 000 доларів США; номіналом 50 фунтів стерлінгів в кількості 12 шт., всього 600 фунтів стерлінгів; номіналом 20 фунтів стерлінгів в кількості 8 шт., всього 160 фунтів стерлінгів; номіналом 10 фунтів стерлінгів в кількості 26 шт., всього 260 фунтів стерлінгів, які було вилучено 12 квітня 2016 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 в будинку за адресою : АДРЕСА_1 .

Під час судового розгляду встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000379 наразі триває, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 про підозру не повідомляли. Крім того, ОСОБА_6 не є обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не є особою, щодо якої здійснюється провадження та щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, не встановлено причетності ОСОБА_6 до вчинення злочину за викладених у клопотанні органу досудового розслідування обставин.

Крім того, органом досудового розслідування не надано належних доказів того, що грошові кошти, які були вилучені в ході обшуку 12 квітня 2016 року, мають відношення до кримінального провадження №0000379, чи були набуті злочинним шляхом, а також не наведено жодних інших додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_6 належним йому майном на підставі зазначених обставин, оскільки представником власника майна доведено, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешті майна, відпала потреба.

У зв`язку з чим, вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року, у кримінальному провадженні №0000379 від 25 листопада 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.203-2, ч.2 ст.258-5 КК України задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений у кримінальному провадженні №0000379 від 25 листопада 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.203-2, ч.2 ст.258-5 КК України, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року (справа №761/14134/16-к, провадження №1-кс/761/8770/2016) на майно, яке належить ОСОБА_6 та вилучено 12 квітня 2016 року в ході проведення обшуку в будинку за адресою : АДРЕСА_1 ,а саме : грошові кошти - номіналом 100 доларів США в кількості 490 шт., всього 49 000 доларів США;

- номіналом 50 фунтів стерлінгів в кількості 12 шт., всього 600 фунтів стерлінгів;

- номіналом 20 фунтів стерлінгів в кількості 8 шт., всього 160 фунтів стерлінгів;

- номіналом 10 фунтів стерлінгів в кількості 26 шт., всього 260 фунтів стерлінгів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1