ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3033/18
провадження № 1-кс/753/928/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" березня 2018 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі власника майна ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

20.02.2018 ОСОБА_3 (далі по тексту ОСОБА_3 , заявник) звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту її майна, накладеного в рамках кримінальної справи № 52-2742 (на даний час - кримінальне провадження № 0008980).

На обґрунтування клопотання вказала, що постановою суду від 11.06.2013 кримінальну справу по її обвинуваченню за ч. 2 ст. 367 КК України було повернуто на додаткове розслідування, після чого її жодного разу до прокуратури не викликали і будь-які слідчі дії у справі не проводилися. Отже зважаючи на тривалість досудового розслідування та те, що на даний час кримінальне провадження є фактовим, потреба в арешті її майна відпала.

В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши заявника та дослідивши матеріали кримінального провадження № 0008911, слідчий суддя встановив такі обставини.

29.04.2010 заступником прокурора Дарницького району м. Києва ОСОБА_4 була порушена кримінальна справа № 52-2742 відносно працівників Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації - головного бухгалтера ОСОБА_5 та заступника начальника управління ОСОБА_3 за фактом зайвого нарахування та виплати премій в Територіальному центрі соціального обслуговування пенсіонерів, інвалідів та самотніх громадян за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК України.

25.02.2010 ОСОБА_3 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 364 КК України.

25.02.2010 слідчий прокуратури Дарницького району м. Києва ОСОБА_6 виніс постанову про накладення арешту на майно обвинуваченої ОСОБА_3 з метою забезпечення цивільного позову.

02.03.2010 кримінальна справа надійшла до Дарницького районного суду м. Києва для розгляду по суті.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 11.06.2013 кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_3 та ОСОБА_5 повернута прокурору для проведення додаткового розслідування.

16.10.2014 на підставі вищевказаної постанови слідчий вніс до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення за фактом порушення бюджетного законодавства в Територіальному центрі соціального обслуговування пенсіонерів, інвалідів та самотніх громадян, а саме: під № 0008980 за ознаками злочину, передбаченого 2 ст. 367 КК України; під № 0008978 за ознаками злочину, передбаченого 2 ст. 364 КК України.

Судом встановлено, що з моменту повернення справи для проведення додаткового розслідування жодні слідчі та процесуальні дії у ній не проводились.

Вирішуючи клопотання про скасування арешту майна суд керується відповідними положеннями чинного кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 170 КПК України підставою для постановлення ухвали про арешт майна є наявність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правого характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За приписами ч. 5 зазначеної статті у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті (забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди) арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Питання скасування арешту майна врегульовані ст. 174 КПК України, яка визначає, що арешт може бути скасовано, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже зважаючи на те, що арешт на майно заявника накладався з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, а на даний час ОСОБА_3 не має процесуального статусу особи, на майно якої може бути накладено арешт з цією метою, та враховуючи тривалість строків досудового розслідування, які не відповідають засаді розумного строку, суд вважає обґрунтованими доводи клопотання про те, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Керуючись статтею 174 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати арешт майна ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), накладений в рамках кримінальної справи № 52-2742 (на даний час - кримінальне провадження № 0008980) постановою слідчого прокуратури Дарницького району м. Києва ОСОБА_6 від 25 лютого 2010 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: