Справа №702/509/17
Провадження №1-кп/702/67/17
В И Р О К
І МЕНЕМ У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2017 року м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області
в складі: головуючої - судді: ОСОБА_1
з секретарем: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище кримінальне провадження №1-кп/702/67/17 у справі №702/509/17 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лукашівка Монастирищенського району Черкаської області, громадянина України, місце державної реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимий відповідно до ст. 88 КК України, у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 125 КК України
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурора: ОСОБА_4
захисника : ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_3
потерпілого: ОСОБА_6
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 30 березня 2017 року, близько 14 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні сільського будинку культури, що розташований по АДРЕСА_3 , під час суперечки з ОСОБА_6 , яка виникла між ними на грунті особистих неприязних відносин, умисно схопивши руками за верхній одяг в області грудей та зваливши на підлогу останнього, наніс декілька ударів ногами в область голови, тулуба та ніг ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синців шиї, лівого стегна, які згідно висновку експерта Уманського МРВ КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» №05-7-01/293 від 18 квітня 2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні під час судового розгляду справи, будучи обвинуваченим свою вину у вчиненні злочину не визнав повністю, зазначив, що у разі висновку суду про доведеність обвинувачення не заперечує проти застосування відносно нього ЗУ « Про амністію у 2016 році» за п. е) ст. 1 вказаного Закону, ст. ст. 1, 3 ЗУ « Про застосування амністії в Україні» та показав, що здійснюючи свої запити до Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області він отримав інформацію, яка давала йому підстави стверджувати про те, що сільський голова Лукашівської сільської ради ОСОБА_7 і бухгалтером спеціалістом сільської ради ОСОБА_8 безсоромно розкрадався у 2016 році і продовжує розкрадатися у цьому році бюджет сільської ради, а фактично громади. Будучи, постійно, серед жителів села, він час від часу повідомляв їх про ці неподобства і просив дуже прибути на сходку, призначену на 30.03.2017 року, на якій він на основі отриманих копій рішень сільської ради, мав змогу доводити ці зловживання до відома жителів. Напередодні проведення сходки 29.03.2017 року в приміщенні сільської ради зібрались керівники району та громадські активісти на чолі з сільським головою. Вони цілий день спілкувались і радились з тим, щоб щось придумати і не дати можливості йому виступити на цій сходці. Того ж дня, 29.03.2017 року він випадково зустрівся із сусідкою своєї сестри ОСОБА_9 , яка поцікавилась у нього про те чи не передумав він йти на сходку і взяти у ній участь. Він повідомив їй, що не передумав, на що почув від неї дослівно таке : «напрасно, ти просто не уявляєш про те, що вони придумали на це». Він не надав будь-якого значення цим словам. Вранці, 30.03.2017 року він прибув у сільську раду з тим, щоб дізнатися про те чи буде йому надане слово для виступу і оголошення документів, на що сільський голова ОСОБА_7 , сказала, що у неї не має повноважень допустити узагалі його на цю сходку, оскільки він не є жителем села і не зареєстрований у сільській раді. Йому сільським головою ОСОБА_10 дозволено була лише присутність у залі сільського будинку культури і йому не буде з вищезазначених підстав надане слово, як в обговоренні звіту сільського голови про її і виконавчого комітету проведену роботу у 2016 році, так і при розгляді питання - Різне, зважаючи також і на те, що мають бути присутні представники виконавчої влади району. Секретар сільської ради ОСОБА_11 вручила йому два проекти рішення загальних зборів громадян с. Лукашівка і с. Тарасівки від 30.03.2017 р., порадивши не йти на сходку. Збори представників громадян сіл Лукашівка і Тарасівки розпочались о 13 год. дня по прибуттю високопосадовців із району. Він зразу відчув, що станеться щось недобре, коли заступник голови Монастирищенської районної ради ОСОБА_12 підійшла до сільського голови з питанням чи є на цій сходці він. Його переконання підтверджується тим, що сільський голова ОСОБА_7 трішки відсторонила Фарибу і віднайшла його повідомивши їй про те, де він знаходиться. Він сидів у кінці залу у проході між рядами з ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . Фариба зробила вигляд, що розмовляє по телефону, повернулась в його адресу, він в свою чергу підвівся і зробив у її бік жест, який вказував на те, що: ось той, про кого вона запитувала?. . Спочатку виступила сільський голова із звітом про свою і виконавчого комітету діяльність. Переконувала присутніх про те, що вона багато зробила для села, але хто перешкоджав їй у її бурхливій діяльності на посаді сільського голови, нею не було названо. В кінці свого виступу сільський голова повідомила про те, що не має морального права, через це перебувати на цій посаді, оскільки не виконала взятих якихось зобов`язань перед громадою і попросила жителів сіл прийняти її відставку з посади сільського голови. Адекватні громадяни розуміли, що це блеф, нікуди вона не збиралась йти, а просто шантажувала громадян, і це при тому, що місцеве самоврядування було нею, наче зруйноване умисно і свідомо шляхом не обрання секретаря сільської ради із числа депутатів сільської ради, а що своїм розпорядженням призначила секретарем виконавчого комітету дружину бухгалтера сільської ради ОСОБА_11 . Стаття 79 ЗУ «Про місцеве самоврядування» не передбачає дострокового припинення повноважень сільського голови за таких обставин про які вона повідомила. В обговоренні звіту сільського голови взяла участь директор школи, а після неї слово взяв потерпілий ОСОБА_6 , який розпочав свій виступ з того, що повідомив їх про те, що він є братом лікарки Галич з обласної лікарні, яка допомагала жителям села попасти у неї на лікування, тобто в лікарню. Перейшовши на латину, він навіщось процитував вислів про те, що людина людині вовк. Наступним було те, що так званий оратор запитав у жителів села про те, чи знають вони такого собі ОСОБА_3 , на що увесь зал повернувся в його сторону. Потерпілий ОСОБА_15 будучи в неадекватному стані, спочатку повідомив усіх про те, що він скрізь і всюди хизується своїм посвідченням учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС і за тією інформацією, яку він має він на ліквідації аварії не був, що його посвідчення може бути купленим, фальшивим чи підробним і що з цим ще необхідно розібратись. Після того, так званий оратор, що взяв слово в обговоренні звіту сільського голови, повідомив навіщось громадян про те, що на присадибній земельній ділянці, розташованій на АДРЕСА_2 немає абсолютно нічого, а на тому місці про яке він стверджує, що там є будови, знаходиться чомусь собача будка його собаки, яка живе там, що викликало сміх у залі. Після цього, він почав у принизливій для нього формі порівнювати його із шкідником, яким є колорадський жук і запитав у залу чи знають вони, як боротись із таким шкідником. На його запитання він вигукнув: «-Зачекай я тобі зараз розкажу». Побачивши його ОСОБА_6 вигукнув: ось він іде. Не може стверджувати достеменно те, що він в цей момент перебував у стані афекту, але початковий його намір був таким, щоб одним ударом знести цього оратора з трибуни. Подолавши відстань приблизно у 15 м. і підійшовши до потерпілого він раптом передумав вчиняти задумане. Він лівою рукою викинув його із-за трибуни і мав намір звернутися до моральних авторитетів району в особі: ОСОБА_16 , заступника голови Монастирищенської РДА ОСОБА_12 , заступника голови Монастирищенської районної ради, ОСОБА_17 , завідуючого юридичним сектором Монастирищенської районної ради, які сміялися разом з усіма, чули і бачили його приниження і не зупинили його жодним рухом, жестом чи словом. Потрепілий отямившись в свою чергу намагався відтіснити його від трибуни. Будучи в збудженому стані він не придумав нічого іншого як взяти потерпілого за шиворіт і піднявши над собою кинув його на підлогу позаду трибуни. Стверджує, про те, що потерпілий впав на підлогу задом. Присутні, в особі ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 і ОСОБА_24 виштовхали його на вулицю і почали телефонувати в поліцію. Слідчо-оперативна група дізнавшись з чиєю участю стався інцендент відмовилися їхати на місце події. Він заперечує твердження так званого свідка ОСОБА_25 , який стверджував про якусь їх розмову перед будинком культури після інциденту 30.03.2017 року. З метою надання суду належних і допустимих доказів він звернувся до виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області про видачу йому копії протоколу загальних зборів жителів сіл Лукашівки і Тарасівки від 30.03.2017 року. В якому мав бути зафіксований факт інциденту, що трапився під час виступу оратора потерпілого ОСОБА_15 . Ознайомившись із його змістом був змушений звернутись із скаргою безпосередньо до секретаря зборів, а також до секретаря виконавчого комітету Лукашівської сільської ради ОСОБА_11 , яка написала монолог, який нібито належав потерпілому, а насправді був відсутній в природі про його спростування, яке не отримав. Жоден із так званих свідків і потерпілий не сказали слів правди про перебіг події, які мали місце 30.03.2017 року, що передували в тому числі і так званому побиттю ним потерпілого. Єдине, що мало місце і це всі підтвердили, що він взяв за шиворіт і піднявши над собою, кинув на підлогу ОСОБА_6 . Стверджує про те, що лайливе слово, яке міститься в протоколі загальних зборів потерпілим ОСОБА_15 не було сказано в його присутності. Стверджує про те, що жодного удару ногою, або рукою він йому не наносив та сумнівається чи витримав би це потерпілий у разі нанесення ним йому удару. Він не вчиняв щодо потерпілого жодних протиправних дій за власною ініціативою. Він був цілеспрямовано умисно і свідомо спровокований ним на вчинення того, що він вчинив - припинив у доступний на той час спосіб своє приниження в присутності жителів села і гостей загальних зборів. Посилається на ч. 1 ст. 32 Конституції України. Посягання потерпілого було на його переконання, суспільно небезпечне, якщо його об`єктом виступають охоронювані законом права та інтереси особи, яка захищається. А отже, ним наведені обставини, що виключають злочинність діяння передбачених ст. 36 КК України. Він вважає, що мав на це моральне і юридичне право. Слів каяття або вибачення ні суд ні потерпілий від нього не почують. Пред`явлене йому обвинувачення не визнавав і не визнає ніколи. У разі доведення його вини судом, він не заперечуватиме на застосування амністії згідно п. е) ст. 1 Закону України «Про амністію» та ст. 1, 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні». Потерпілий поставив запитання залу, і в тому числі йому, а саме чи знають громадяни, як боротися з таким шкідником яким є колорадський жук. Потерпілий назвав лише його прізвище і він зрозумів, що мова йде лише про нього, а тому вирішив вийти та розповісти як з цим боротися. Для нього було принизливо слухати у виступі потерпілого про те, що там будка його собаки, що він не приймав участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, хоча він найбільше перебував в Чорнобилі, ніж інші жителі району, а саме 105 днів, а потерпілий стверджує, що він там не був і його посвідчення є підробним. Спочатку у нього були інші наміри і за таке приниження він повинен був себе захищати в будь-який спосіб. Він підійшов до трибуни, за якою виступав потерпілий, поруч сиділи секретар та голова зборів, представники з району та лівою рукою відштовхнув його від трибуни. Після цього звернувся до представника з району ОСОБА_26 , з проханням зробити зауваження потерпілому, на що він повідомив, що робити зауваження потерпілому немає права, оскільки він запрошений і це повинні робити ведучі зборів. Потім він дійсно взяв потерпілого руками за одяг в районі грудей та підняв, після чого потерпілий впав на підлогу. Він потерпілого на підлозі не утримував, а лише дійсно нахилився над ним, а він почав ногами махати з метою перешкодити йому наблизитися до нього. Після цього підійшло 8 чоловік і його попросили. Після приниження, якого він зазнав з боку потерпілого, який в присутності сотні людей його принижував, стан його афекту ніхто не міг зафіксувати і не зафіксує. Однак, коли таке приниження воно діє на людину, тоді людина втрачає контроль над своїми діями, розумом. Він мав на меті завдати потерпілому не моральний біль, а дійсно застосувати до потерпілого фізичну силу. Він не наносив потерпілому ударів. Потерпілий його образив, назвав його прізвище один раз у своєму виступі, образа на нього вплинула, а тому він вчинив відносно потерпілого ті дії про які зазначив. Зі всіма свідками він знайомий і окрім свідка ОСОБА_27 , з усіма в доброзичливих стосунках. Збори розпочалися о 13 годині, 30 хвилин тривав виступ сільського голови, потім виступ директора школи, яка говорила про те, що сільський голова допомагає в усьому школі, залучає великих орендарів, які орендують по 1000 гектарів землі у селі, щоб вони здійснювали поточний ремонт у школі, оновлювали спортивні майданчики, тобто вона казала хороші слова в адресу сільського голови. Подія сталася орієнтовно близько 14 годин. Раніше в нього, до цього часу, конфліктів з потерпілим не було. Єдине непорозуміння виникло з цивільною дружиною потерпілого, з приводу правомірності зайняття земельної ділянки та позбавлення його права належного користування своєю земельною ділянкою. Після того, як відбувся цей конфлікт потерпілий постійно провокує його, а саме спочатку закрив криницю, яка не є власністю потерпілого, чим позбавив його доступу до води. Він звернувся до сільської ради про вирішення цього спору та вказав, що наступного разу конфлікт може привести не до легких тілесних, а до трагічних на, що потерпілий продовжив його провокувати, а саме перешкоджав йому в`їзду машиною у вулицю. Після виїзду комісії, яка знову зобов`язала потерпілого не конфліктувати з ним, він близько місяця не відчуває зі сторони потерпілого ніяких незручностей. Будь-яких погроз потерпілий чи він йому, з приводу побутових конфліктів, не висловлювали. Всі свідки дали неправдиві покази, оскільки ОСОБА_28 знаходячись на відстані 3-х метрів, але він не стверджував, що він бачив, а свідок ОСОБА_29 , який знаходився і він це визнав, на відстані 15 метрів, все бачив. Свідки не підтвердили факту нанесення потерпілому тілесних ушкоджень. Вину не визнає повністю, просити вибачення в потерпілого не вбачає за потрібне. На підлозі потерпілого не утримував, лише нахилився над ним.

Не зважаючи на не визнання вини обвинуваченим під час судового розгляду, його вина у вчиненні злочину повністю доведена доказами добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування, та дослідженими судом, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що 30 березня 2017 року приблизно о 13 годині, в сільському будинку культури, за адресою вул. Бастрикова, розпочалися збори громади села Лукашівка, де спочатку заслухали звіт голови села. ОСОБА_30 повідомила, що вона буде йти з посади, тому що їй заважають працювати. Прізвище ОСОБА_31 , голова села в своєму виступі 30.03.2017 року не називала, вона боїться, повідомила, що має місце судова тяганина. Хоча вона не вказувала на конкретну людину, але громада зрозуміла про кого йде мова. Він першим, після доповідача, приблизно о 14 годині, взяв слово. На зборах він взяв виступ для обговорення звіту сільського голови ОСОБА_7 . Він подякував, що вона багато зробила, і в той же час допустила такий розлад в селі, що з`явився ОСОБА_3 та почав тероризувати село. Свій виступ він розпочав з подяки громаді за допомогу йому та його родині. У виступі він згадував за ОСОБА_32 в зв`язку з тим, що голова села повідомила, що буде заявляти самовідвід з посади в зв`язку з тим, що їй не дають займатися справами села, тому що вона змушена щотижня їздити на суди. Він подумав, що буде прикро, якщо вона дійсно піде з посади, оскільки вона дуже багато зробила для села. Після цього він почав її критикувати за те, що вона дала можливість тероризувати село. І знову ж таки, він не називав прізвище, але вся громада розуміла про кого йде мова. Він дійсно говорив, що посвідчення Чорнобильця, яке належить обвинуваченому, може бути підробне. В своєму виступі коли він говорив, що по АДРЕСА_2 немає ніякої будівлі, що там стоїть собача будка і в тій будці живе собака, а не обвинувачений, він не звертався до громади, а звертався особисто до обвинуваченого. При цьому, він вказував, що адреси такої АДРЕСА_2 не існує, тому що там відсутні будівлі для проживання. Вся частина його виступу, яка стосувалась ОСОБА_3 була конкретно про його проживання на АДРЕСА_2 , про шкоду, яку він завдає односельчанам. З приводу посвідчення, він обвинуваченого не згадував, говорив лише, що якщо людина отримала посвідчення, потрібно ще розібратись, де вона його отримала, оскільки користується безкоштовним наданням юридичної допомоги та позивається до всіх мешканців села до суду. Конкретно прізвище ОСОБА_31 він не називав, але мав його на увазі. Коли він вийшов за трибуну виступати, обвинуваченого не бачив, а коли почав виступ помітив його в залі, праворуч від нього, в віддаленому кінці зали. Його виступ стосувався голови села і його особисто. Він подякував громаді, оскільки він недавно повернувся в село додому, за те, що його гарно прийняли, покритикував голову села за те, що вона допустила, що їй заважають працювати. ОСОБА_3 вважає, що він на нього ображений, але він на нього не може щоразу ображатися, оскільки вони не ображаються на колорадських жуків, вони з ними продовжують жити, з таким лихом. З його боку в бік ОСОБА_3 негативного ставлення не було. Його вислів у виступі про колорадського жука був спрямований не на ОСОБА_3 і прізвище ОСОБА_3 він не називав коли говорив про колорадського жука. Дослівно його виступ звучав наступним чином: « ОСОБА_33 заявляє, що я на нього ображаюсь, так хіба ми ( я звертався до громади) можемо ображатися на колорадського жука. Ми «призвичаїмся» з ним жити». У виступі він також говорив, що з`явився індивідум, негідний звання Лукашівського громадянина, що він колотить селом та не дозволяє нормально працювати та мав на увазі обвинуваченого. Під час виступу він говорив на латині, а саме вираз, що перекладається як « ОСОБА_34 людині вовк» та означав, що товариш який з`явився в с. Лукашівці, взяв всю доктрину собі на озброєння. Його виступ тривав не більше 5 хвилин і він навіть не встиг повністю викласти свої думки громаді коли до нього підійшов ОСОБА_3 , схопив його за груди та кинув на землю. Після цього, він почав наносити йому удари ногами в різні частини тіла. Він намагався відірвати його руки від себе, але не зміг. Обвинувачений не падав разом з ним. Він, на певний час, приблизно на долі секунд, не зрозумів, що з ним сталося, тільки почув біль в області шиї і потім побачив, що обвинувачений наносить йому удари ногами. Ноги обвинуваченого були підготовлені до нанесення ударів, оскільки обвинувачений був в чоботях. На долі секунд він втратив свідомість від удару головою. Він пам`ятає, що в живіт був дуже болючий удар та були удари ногами. В нього залишилися синці на шиї, стегні та на боку. Обвинувачений бив його не більше хвилини, а потім його відтягли. Він не бачив негативної реакції обвинуваченого, коли він підійшов до нього, він йому нічого не говорив. Спочатку громада була шокована, але приблизно через хвилину вони отямилися та відтягли обвинуваченого від нього. Він хвилювався, щоб хлопці його не били та попросив їх цього не робити. Він ОСОБА_3 ніяких ударів не наносив. Йому було ще, що багато розповісти громаді, він мав намір продовжити свій виступ, але біль у вухах, голові, завадив йому далі виступати. В зв`язку з цим він подякував громаді за увагу і сів на своє місце. Він перебував в будинку культури до закінчення зборів. Він вважає, що обвинувачений наносив йому тілесні ушкодження через негативне ставлення до нього. На його думку в обвинуваченого він викликав негативні емоції, що призвели до конфлікту після того, як він звертався до громади, щоб вони не сиділи склавши руки, щоб ці всі судові справи швидше закінчилися, треба писати зустрічні позови, звертатися в прокуратуру. ОСОБА_35 запитала в нього про його самопочуття, а він повідомив, що все минеться. Вона дала йому нашатир, але він його не нюхав, посидів до кінця зборів. Фельдшер радила йому звернутися в лікарню. Коли обвинувачений наносив йому удари бачило все село і всі були в шоковому стані. Жителі села писали колективне звернення про хуліганські дії обвинуваченого. Збори закінчилися близько 15 години і після закінчення зборів він пішов додому. Вже тільки йдучи додому він відчув себе дуже погано, навіть мав намір викликати автомобіль, щоб його довезли додому, тому, що його нудило. В нього піднявся артеріальний тиск, спочатку до 200, а потім до 220. ОСОБА_36 , якого він сам попросив, викликав йому швидку допомогу та його шпиталізували зі струсом головного мозку. Швидку він викликав з 16 до 17 години, а коли прийшов із зборів і до приїзду швидкої знаходився вдома. Швидка приїхала приблизно о 18-19 годині. Працівникам швидкої допомоги вони пояснювали в зв`язку з чим їх викликано і який в нього на разі стан. Везли його більше години, тому, що зупинялися, оскільки йому було дуже зле. Рішення про його доправлення до лікарні прийняв лікар швидкої допомоги. В нього всю ніч боліла голова, він не міг спати, його нудило. Лікувався він в Монастирищенській ЦРЛ і його спостерігав уролог, тому, що удар був нанесений в живіт і мабуть був пошкоджений сечовий міхур та кардіолог. На лікуванні він перебував приблизно 7-10 днів. Медики виявили в нього 4 синці, а саме 2 синці на бедрі, один синець в районі грудної клітки, один в області шиї, про, що було записано в історії хвороби і які були видимі після зборів. В реанімації він не перебував, його оглянули та повідомили, що потрібно менше рухатися, на обстеження його возили на візку і він переймався, щоб в нього не було крововиливу у мозок. Першу заяву про вчинення відносно нього неправомірних дій він писав у лікарні 30.03.2017 року, власноручно, та підписав її. Тоді ж відбиралися і пояснення. Він розумів, що пише, що звертається до поліції для відкриття кримінальної справи. До нього підходив працівник поліції, та оскільки він після нанесення обвинуваченим ударів, не міг писати, тому з його допомогою вони склали якусь заяву, зміст він не пам`ятає. Працівник поліції нічого не писав. Він писав сам особисто, а працівник поліції йому просто допомагав зі змістом заяви. Він просив кваліфікувати дії обвинуваченого як замах на умисне вбивство. Особисто ним написане одне звернення до поліції, щодо факту його побиття обвинуваченим та одне звернення було написане працівником поліції ввечері, після нанесення ударів. Другу заяву він писав приблизно 10 квітня. Про відкриття кримінального провадження його не повідомляли. Другу заяву писав в зв`язку з тим, що коли він повернувся додому, обвинувачений йому погрожував. Дана заява не була написана по факту погроз, а була написана в межах цього кримінального провадження. В заяві він повідомляв про факт побиття та замах на вбивство. Він писав другу заяву в зв`язку з тим, що йому не повідомили про відкриття провадження по першій заяві. Метою написання другої заяви було відкриття кримінального провадження та видача йому табельної зброї, для самозахисту. За другою заявою прийнято рішення про відкриття кримінального провадження за нанесення легких тілесних ушкоджень. Цей випадок різко погіршив його самопочуття, він почав гірше чути, читати може лише 15 хвилин, в нього дуже стомлюються очі, і значно погіршилась працездатність. Він має до обвинуваченого претензії матеріального характеру, оскільки в нього загинуло 4 бджолосім`ї, яких він доглядає, йому довелося на все літо наймати людей, для роботи на городі. Він цивільний позов не заявляв, обвинуваченого він давно пробачив, і цю заяву також би забрав, але обвинувачений його постійно залякує. З цивільним позовом він до обвинуваченого не звертався, оскільки ОСОБА_37 роз`яснив йому, що він це може зробити в процесі розгляду справи або після розгляду справи. На сьогоднішній день він ще не визначився чи буде подавати позов. Обвинувачений в нього вибачення не просив, але коли він повернувся з лікарні, обвинувачений підійшовши до нього привітався та порадів тому, що він поправився. Він йому відповів, що ще не зовсім поправився і обвинувачений почав різко йти на конфлікт. Почав на нього писати листи до сільської ради, ображати його дружину. Вважає, що обвинувачений своїми діями мав на меті не лише завдати шкоди йому, а з урахуванням того, що обвинувачений вчинив злочин на сходці села, мав намір тероризувати все село. Просить покарати обвинуваченого;
- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка показала, що 30.03.2017 року, приблизно о 13 годині в будинку культури за адресою АДРЕСА_3 розпочалися збори села. Виступила голова села, яка повідомила про відставку. Всі були шоковані. Сільський голова, в своєму виступі не згадувала прізвище ОСОБА_3 та не вказувала, що саме він заважає її роботі, вона говорила про третю особу. На захист голови села виступив ОСОБА_6 . Він відразу посварив її щоб вона не йшла у відставку, а займалася своїми справами. Потім він почав літературними словами виступати та говорити хто і як заважає займатися справами. Вона не чула чи говорив потерпілий в своєму виступі про те, що в обвинуваченого підробне посвідчення учасника ЧАЕС. Потерпілий говорив, що по АДРЕСА_2 нічого не має, крім будки та собаки обвинуваченого. Обвинувачений сидів неподалік від неї. Всі присутні слухали виступ, були представники з району, з м. Київ. Під час свого виступу потерпілий прізвище ОСОБА_31 не називав. У виступі потерпілого, щось зворушило ОСОБА_38 , вона вважає, що саме згадка про колорадського жука, і він нічого не кажучи, підійшов до потерпілого схопив його руками та штовхнув і потерпілий впав на підлогу. Відразу всі в залі схопилися та пішли на допомогу потерпілому. Вона бачила, що обвинувачений замахнувся ногою, але куди саме наносив він удари потерпілому вона не бачила та механізм самої бійки вона також не бачила. Самої бійки і нанесення потерпілому обвинуваченим тілесних ушкоджень, і чи взагалі вони були вона не бачила. Вона не бачила в якому положенні був обвинувачений після того як упав потерпілий, відразу він стояв, а потім всі люди кинулися і відбулося велике скупчення народу. Вона не бачила, що обвинувачений та потерпілий разом падали на підлогу та не бачила щоб обвинувачений наносив потерпілому удари руками. Потім збіглися хлопці і вивели ОСОБА_38 на вулицю, підняли ОСОБА_39 та посадили і він сидів до кінця зборів. Коли обвинуваченого розборонили і виводили з залу, обвинувачений нічого не говорив. Видимих тілесних ушкоджень на тілі потерпілого вона не бачила. Вона після інциденту з потерпілим не спілкувалася, тому який був стан його здоров`я їй не відомо. Ця подія сталася приблизно о 14 годині, а збори закінчилися о 15 годині. Їй відомо, що після зборів, потерпілого до вечора відвезли в лікарню.
- показаннями свідка ОСОБА_25 , який показав, що 30 березня в них в сільському будинку культури проходили збори. На зборах були присутні керівники району, які сиділи за столами, що стояли перед сценою. Разом з запрошеними сиділи голова села та секретар. Виступав потерпілий, говорив про свої проблеми. Перед цим виступала голова ОСОБА_30 , яка повідомила, що вона проводить роботу, але існує людина, яка заважає їй це робити, вона не має можливості нормально працювати та має намір залишити посаду. Прізвище та ім`я цієї людини вона не називала. У виступі голови села прізвище ОСОБА_31 не звучало, звучала тільки третя особа, яка заважає працювати. Після виступу голови обговорювали її виступ і хто мав бажання брав слово. Після її виступу взяв слово потерпілий, який також не називав прізвище цього чоловіка, який заважає працювати голові, але говорив про таку людину. Потерпілий в своєму виступі прізвище ОСОБА_3 не називав. В селі всі розуміли про кого саме йде мова. Потерпілий говорив, що голова не має часу займатися проблемами села, тому що її постійно викликають на суди, 20 разів на місяць. Секретар та голова зауважень потерпілому не робили під час його виступу. Він не пам`ятає, щоб потерпілий у своєму виступі ставив під сумнів участь обвинуваченого в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та сумнів в дійсності його посвідчення. Також він не чув, що потерпілий під час виступу говорив, що по вул. Набережна, ніхто не живе і там немає нічого крім будки і собаки обвинуваченого. Можливо у виступі потерпілого звучали слова про колорадського жука, але прізвище обвинуваченого в порівнянні з цим не звучало. Обвинувачений з місця нічого не викрикував під час виступу потерпілого. ОСОБА_40 сидів позаду на лавках, а він сидів спереду. Потім він побачив, що обвинувачений спокійно проходить до трибуни, бере потерпілого руками за груди та кидає його об підлогу, на землю. Коли обвинувачений йшов до трибуни, вони вважали, що він має намір взяти слово. Потім він побачив, що обвинувачений зігнувся над потерпілим, який лежав вже на підлозі, потилицею донизу, тримав його за груди і замахнувся піднятою ногою в область тулубу потерпілого. Чи досягла нога ціль він не бачив, але обвинувачений руки не відпускав. Збіглися люди, ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 ОСОБА_44 чи ОСОБА_45 , жителі с. Лукашівка і він не бачив чи бив обвинувачений потерпілого чи ні. Він не бачив, чи наносив обвинувачений потерпілому ще будь-які удари після падіння. Потім їх розборонили, виштовхали ОСОБА_46 на вулицю. Він в цей час також піднявся з сидіння і підійшов до трибуни. Коли хлопці відтягували ОСОБА_46 і виводили його на вулицю, потерпілий ще лежав. Він вийшов з обвинуваченим на вулицю, а хлопці зайшли назад в приміщення. Він був з обвинуваченим на вулиці хвилин 10, а коли повернувся то потерпілий вже сидів на лавочці, не виступав, але перебував в залі до кінця зборів, які закінчилися приблизно о 15 годині можливо початок 16 години. Він мав розмову з обвинуваченим, який сказав йому, що не стримався, а чому саме не пояснив. Він вважає, що обвинувачений не витримав образи, але він від потерпілого не чув образ. Тілесних ушкоджень на обличчі потерпілого він не бачив. Після завершення зборів села, всі вийшли з залу і розійшлися по домах. Він зачинив будинок культури і також поїхав додому.
- показаннями свідка ОСОБА_8 , який показав, що 30 квітня 2017 року, приблизно о 14 годині, в приміщенні сільського будинку культури, за адресою с. Лукашівка Черкаської області Монастирищенського району була сходка села. Першою виступала голова села. Під час виступу сільський голова конкретно не називала прізвище особи, яка заважає їй працювати, вона називала в третій особі. Потерпілий у своєму виступі звертався до голови села, щоб вона не відходила від справ, щоб залишалася і допомагала селу і людям. Потім він перейшов до третіх осіб, говорив про тих, хто заважає робити, чому заважає робити, він висловлювався прислів`ями, чітко та зрозуміло давав зрозуміти, що потрібно працювати, бути разом з громадою села. В своєму виступі потерпілий говорив, щоб ОСОБА_30 не опускала руки, а боролася з людьми, які заважають громаді нормально існувати, щоб не було ніяких правопорушень в селі, щоб люди не сварилися між собою, говорив, що потрібно кропити жука колорадського. Потерпілий в своєму виступі прізвище ОСОБА_31 не називав. Під час свого виступу, потерпілий обвинуваченого ні в першій особі, ні прізвище його не називав. Під час виступу потерпілого він знаходився в перших рядах, біля трибуни і від нього до трибуни, де стояв потерпілий, було приблизно 3 метри. Під час виступу потерпілого в залі ніхто нічого не вигукував, виступ потерпілого не перебивали. Коли виступав ОСОБА_6 , зокрема після згадки прислів`я, яке з латинської мови перекладається як « ОСОБА_34 людині вовк», ОСОБА_3 схопив потерпілого і кинув на підлогу. В результаті падіння потерпілий опинився на підлозі спиною. Потім обвинувачений нахилився над потерпілим та бив його коліном в груди, чим завдав йому тілесних ушкоджень. Обвинувачений та потерпілий знаходилися до нього плечима, а він від них знаходився зліва. Чим наносив удари, скільки ударів і сам момент падіння потерпілого він не бачив. Коли потерпілий лежав на підлозі то обвинувачений знаходився над ним, не пускав його, держав його і ногою підштовхував в груди. Скільки ударів наніс обвинувачений потерпілому він не пам`ятає, але удари наносив в частину грудної клітки. Він бачив як обвинувачений прижав потерпілого та не давав йому піднятися, держав його кулаками, а частиною коліна наносив удари, так обвинувачений наносив потерпілому удари в положенні лежачи, частиною коліна. Коли обвинувачений йшов повз нього то ніяких рухів, викликів емоцій він не побачив. Після цього зал «загув», збіглися всі люди і розборонили їх, обвинуваченого взяли за одежу і вивили з приміщення клубу на вулицю, де він сів на лавочку. Потерпілого підвели і посадили в крісло. Він особисто не відтягував обвинуваченого від потерпілого. Видимих тілесних ушкоджень він на потерпілому не бачив. На зборах він не чув, що обвинувачений висловлювався нецензурною лайкою до жителів села Лукашівка.
- показаннями свідка ОСОБА_21 , який показав, що 30 березня 2017 року, в будинку культури в с. Лукашівка відбувалися збори села. Виступали різні люди з різних питань. Голова села у виступі повідомила, що їй заважають працювати і вона вже не бажає працювати на цій посаді в таких умовах. Потім була тиша, всі були в шоці, тому, що дійсно вона дуже багато робила і на даний час багато, що робить для села та сільських жителів. Він не пам`ятає чи в своєму виступі сільський голова згадувала прізвище обвинуваченого. Потім виступив ОСОБА_15 . Він не пам`ятає, щоб потерпілий у своєму виступі образив обвинуваченого. Він говорив як всі нормальні люди. Особисто він нічого зайвого не чув, нічого такого образливого щоб не можна втриматись, встати і підняти руку на людину похилого віку. Його виступ був перерваний тим, що до нього підійшов обвинувачений. Вони вважали, що обвинувачений коли підходив до трибуни мав намір виступити. Однак, обвинувачений підійшов до потерпілого взяв його за груди і за трибуною ударом повалив його на землю. Вважає, що був удар, оскільки коли потерпілий падав на підлогу був сильний гуркіт і він напевно вдарився головою. Потерпілий лежав, а обвинувачений нахилився над ним, тримав його за груди і почав бити його ногами в різні частини тіла. Обвинувачений бив потерпілого по всіх частинах тіла, бив коліном. Він відразу присів, поваливши потерпілого, таке відчуття, що обвинувачений упав разом із потерпілим та вдарив його коліном. Потім він встав, і почав потерпілого бити ногами. Коли потерпілий лежав, обвинувачений наносив йому удари ногами по всьому тілу, голові, тулубу, ногам, не дивився куди бити. Йому здається, що в потерпілого і на шиї були садна, і на тілі, струс головного мозку, оскільки потерпілий при падінні вдарився головою об підлогу. Обвинувачений бив потерпілого безперервно руками та ногами, поки вони не підійшли, і не розборонили їх. Вони взяли обвинуваченого за спину і за руку і відтягнули обвинуваченого від ОСОБА_15 , і він сам особисто допомагав виштовхувати його із клубу. Це бачило багато людей, все село. Потім всі підписи збирали, про те, що особисто обвинувачений вдарив потерпілого, всі дали свідчення і підписались під цим. Обвинувачений наніс потерпілому не один удар, але скільки їх було він сказати не може. Обвинувачений не сам припинив наносити тілесні ушкодження потерпілому, вони просто не давали бити потерпілого, якби вони дозволили обвинуваченому це робити, він напевно вбив би потерпілого. Вони відтягнули обвинуваченого, виштовхали із клубу, і потім вже знову зайшли в зал, а потерпілий залишався в залі. Він особисто бачив, що обвинувачений бив безперервно потерпілого, поки обвинуваченого не відтягнули, а скільки точно було нанесено ударів він сказати не може, оскільки не рахував. Потерпілий навіть не міг чинити опір, потерпілий людина похилого віку, при такому фізичному стані обвинуваченого, що він міг зробити. Йому не відомо, що могло спровокувати обвинуваченого підійти до потерпілого та наносити останньому тілесні ушкодження. Він припускає, що виступ потерпілого обвинуваченому не сподобався в тій частині, що потерпілий говорив про те, що обвинувачений заважає та тероризує. Він сам особисто неодноразово чув, що обвинувачений займається не тим, чим потрібно. Обвинувачений не добровільно вийшов із клубу, його близько 5 чи 6 людей ледь виштовхало. Його проводили із клубу, а він чинив опір, це не адекватно. Він був у шоковому стані, а тому не може сказати про наявність у потерпілого видимих тілесних ушкоджень. Він не оцінює це як вчинок нормальної людини. Йому відомо, що потерпілий лікувався в лікарні, а тому вважає, що відповідь на це питання може дати судмед експертиза. Зі слів інших осіб йому відомо, що до потерпілого викликали швидку допомогу, оскільки йому стало зле. Він не пам`ятає, чи розповідав потерпілий про те, що обвинувачений хизується посвідченням учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, що воно може бути підробним, купленим, і що все це потрібно перевірити, чи стверджував потерпілий про те, що на території домоволодіння по АДРЕСА_2 не має ніяких будівель, які належать обвинуваченому, що на тому місці стоїть будка його собаки, яка проживає в ній, чи називав та порівнював обвинуваченого потерпілий із колорадським жуком. Слова «вона багато зробила для розвитку села, не байдужа до проблем кожного жителя села, і сьогодні не потрібно казати, що хтось зв`язує руку, потрібно боротись не дивлячись на те, що ОСОБА_3 тероризує вас, все село, підприємців, погрожує моїй дружині. Це шантаж, зверніться до прокуратури. ОСОБА_30 повинна працювати і ніякий негідник не повинний їй заважати» належать потерпілому.
- показаннями свідка ОСОБА_22 , який показав, що 30 березня 2017 року відбувалася сходка села. На сходці села кожна людина має право висловити свою думку і по звіту голови, і не по звіту голови, це право кожної людини, громадянина нашої громади. Приблизно о 14 годині, після виступу голови села на сходці села, слово попросив ОСОБА_15 . Він виступав, і розказував, що в нього там якісь проблеми. Він сидів у 8 ряду з лівої сторони, а обвинувачений сидів позаду і біля нього ще хлопці сиділи. Він не чув, що потерпілий стверджував про те, що посвідчення обвинуваченого є підробним і, що його необхідно перевірити, про те, що на домоволодінні по АДРЕСА_2 ніяких будівель не існує, а там стоїть тільки його собача будка, в якій живе його собака, а обвинувачений стверджує, що там проживає, щоб порівнював обвинуваченого з шкідником, а саме колорадським жуком, який заважає сільському голові, і громаді села. Потерпілий не називав ніяких жуків та прізвищ. Він не чув, щоб ОСОБА_31 , щось викрикував до потерпілого, коли потерпілий виступав. Приблизно на 6-7 хвилині виступу потерпілого, ні з чого, ні з того ОСОБА_40 встав та підбіг до потерпілого. Потім він взяв потерпілого, який стояв за трибуною, за груди, і він впав всім тілом назад, на спину при цьому вдарився головою об землю. Перший до потерпілого та обвинуваченого підійшов ОСОБА_47 , а він прибіг другий, потім прибіг ОСОБА_48 , ОСОБА_49 та інші, всього їх було можливо чоловік 6. З того часу як потерпілий впав на землю та він до нього підбіг, пройшло можливо 4-6 хвилин. Вони не відразу зрозуміли, що сталось. Коли він прибіг, обвинувачений вже наносив тілесні удари ОСОБА_15 . Коли він підбіг до потерпілого то побачив, як обвинувачений замахнувся ногою і його нога була в районі тулубу потерпілого, чи живота чи грудей і він бачив один удар. Припускає, що ударів було декілька, але він бачив лише один, а скільки ударів було раніше він не бачив. Він його відштовхнув, запитав в нього, що він робить та відштовхнув його. При цьому він не чув щоб обвинувачений про щось говорив. Потерпілий лежав навзнак на полу, вони підняли його, а ОСОБА_50 попросили вийти із залу, щоб це все припинити. Потерпілий похитуючись сів на своє місце. Обвинувачений не сам припинив наносити тілесні ушкодження потерпілому, вони його відтягнули. Коли обвинуваченого виводили з залу на двір, потерпілий залишався в залі, а саме лежав на землі. Хто допомагав потерпілому піднятися йому не відомо, оскільки він залишився з обвинуваченим на вулиці. Обвинувачений нічого не говорив, з приводу того, чому він наносив тілесні ушкодження потерпілому. Коли він повернувся в зал потерпілий вже сидів. Йому не відомо, що саме могло спричинити даний конфлікт, нанесення ударів, штовханину. Галич не називав будь-яких імен у своєму виступі. Він говорив, що є така людина, яка ображає його дружину, але не говорив, що це конкретно ОСОБА_31 чи ОСОБА_29 . Разом з тим, всі здогадувались про кого він говорить. Які саме тілесні ушкодження були в потерпілого він сказати не може. Він не бачив на потерпілому будь-яких синців, подряпин, ні на обличчі, ні на руках. Близько 20 години чи о 20 год. 30 хв., точну годину він не запам`ятав, того ж дня, йому зателефонував ОСОБА_51 та повідомив, що потерпілий себе погано почуває та попросив викликати йому швидку допомогу, що він і зробив. Він перший раз чує такі слова «вона багато зробила для розвитку села, не байдужа до проблем кожного жителя села, і сьогодні не потрібно казати, що хтось зв`язує руки, потрібно боротись не дивлячись на те, що ОСОБА_3 тероризує вас, все село, підприємців, погрожує моїй дружині. Це шантаж, зверніться до прокуратури. ОСОБА_30 повинна працювати і ніякий негідник не повинний їй заважати».
- показаннями свідка ОСОБА_52 , яка показала, що 30 березня 2017 року о 13 годині відбувалися загальні збори громади села Лукашівки та Тарасівки. Збори розпочалися майже вчасно, приблизно о 13 год.10 хв. чи 13 год. 15 хв., всі були присутні, багато людей жителів було присутніх на зборах. Голова села ОСОБА_7 прозвітувала про свою роботу за рік. У виступі ніде не прозвучало образи в сторону ОСОБА_3 . Одне останнє речення виступу сільського голови, а саме: « і я звертаюся до громади села із проханням про те, що я залишаю, хочу залишити роботу, і не працювати більше, я дуже багато не виконую роботи своєї зараз, бо завантажена іншою роботою», дуже вразило, мабуть усіх і напевно ОСОБА_39 . Потім вона звернулась до обговорення. Перший в обговоренні взяв участь ОСОБА_6 , приблизно о 14 годині. У виступі потерпілий не називав прізвище та імені - ОСОБА_3 , не образив його, морально не принизив. Він говорив про те, що дійсно людина не може працювати, тому, що зараз із появою людини в селі, з`явилася додаткова робота, у неї зв`язані руки, по всіх справах. Потім повідомив про свою справу, про яку їй особисто нічого не було відомо, про те, що зайшов між ними спір за межу, і перенесення огорожі на певні метри. Вона не чула від потерпілого ОСОБА_6 , слів, про те, що людина людині вовк, про те, що обвинувачений не може бути учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС, а просто ходить по селу і хизується цим. Потерпілий, обвинуваченого з колорадським жуком, шкідником, який тероризує населення, підприємців і сільського голову не порівнював. Вони сиділи на одному ряду із ОСОБА_3 , це був останній ряд. Під час виступу потерпілого, вона почула важкі кроки позаду та зрозуміла, що це йде напевно ОСОБА_40 . Вона зрозуміла, що він має намір вийти. У виступі потерпілого ніяких слів не було. Обвинувачений також до потерпілого не звертався. Обвинувачений пройшов, але не повертаючи на право, підійшов до трибуни. Обвинувачений, з місця, та під часу руху, виступу потерпілого зовсім нічого не вигукував в його адресу, був спокійний. Потім обвинувачений взяв потерпілого за груди, кинув його позаду себе на землю, нахилився над ним. Після цього він почав бити потерпілого руками та ногами, зокрема правою ногою, будучи нахиленим над потерпілим. В руках в обвинуваченого нічого не було і він бив потерпілого тільки ногами та руками. Вона бачила, що обвинувачений наніс потерпілому найменше два удари. Обвинувачений, до того як його відтягнули від потерпілого, наносив йому удари приблизно 2-3 хвилини. Коли обвинувачений підійшов до потерпілого він нічого не говорив. Всі чоловіки в залі встали, розгляд питань припинили. У виступі потерпілого не прозвучало, що це ОСОБА_31 тероризує в селі. Їй не відома причина вчинку обвинуваченого та чому він застосував свою фізичну силу до пенсіонера. До ОСОБА_32 із ОСОБА_15 підбігли всі чоловіки, забрали його і вивели на вулицю, а вони продовжили роботу. Обвинувачений більше не повертався на збори. Під час зборів, 30 березня 2017 року, обвинувачений негативно не висловлювався в адресу жителів сіл Лукашівки та Тарасівки. Їй не відомо, кому саме належать слова в захист: «вона багато зробила для розвитку села, не байдужа до проблем кожного жителя села, і сьогодні не потрібно казати, що хтось зв`язує руки, потрібно боротись не дивлячись на те, що ОСОБА_3 тероризує вас, все село, підприємців, погрожує моїй дружині. Це шантаж, зверніться до прокуратури. ОСОБА_30 повинна працювати і ніякий негідник не повинний їй заважати». Вона не чула ці слова. Вона також приїжджа в с. Лукашівка, але вона чула про ОСОБА_39 , як про порядну та хорошу людину;
- даними висновку експерта № 05-7-01/293 від 18.04.2017 року відповідно до якого у ОСОБА_6 , 1942 року народження, виявлено струс головного мозку, синці шиї, лівого стегна, що виникли від дії тупих твердих предметів, цілком можливо при нанесенні ударів руками та ногами, в час та за обставин, вказаних в постанові, і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;
-даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 з таблицею зображень до нього від 16.05.2017 року, відповідно до якого він показав та розповів, як обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв йому тілесні ушкодження 30.03.2017 року;
- даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 з таблицею зображень до нього від 12.05.2017 року, відповідно до якого він показав та розповів, як обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 30.03.2017 року;
- даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_53 з таблицею зображень до нього від 12.05.2017 року, відповідно до якого вона показала та розповіла, як обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 30.03.2017 року;
- даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_25 з таблицею зображень до нього від 12.05.2017 року, відповідно до якого він показав та розповів, як обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 30.03.2017 року;
- даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 з таблицею зображень до нього від 12.05.2017 року, відповідно до якого вона показала та розповіла, як обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 30.03.2017 року;
- даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_22 з таблицею зображень до нього від 12.05.2017 року, відповідно до якого він показав та розповів, як обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 30.03.2017 року;
- даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_21 з таблицею зображень до нього від 12.05.2017 року, відповідно до якого він показав та розповів, як обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 30.03.2017 року;
- даними протоколу загальних зборів представників громадян сіл Лукашівки й Тарасівки від 30 березня 2017 року, відповідно до якого зафіксовано виступ потерпілого ОСОБА_6 та зазначено про прикрий інцидент побиття виступаючого ОСОБА_6 ОСОБА_3 .
Клопотань про визнання доказів недопустимими чи неналежними суду не надано.
Показання потерпілого, свідків, які були допитані в судовому засіданні, суд визнає належними та допустимими доказами, оскільки вони детально відтворюють обставини події, відповідають іншим матеріалам справи.
Доказів, для визнання показів свідків неправдивими суду не надано.
Суд приймає як належний та допустимий доказ покази свідка ОСОБА_22 , у зв`язку з тим, що у суду відсутні підстави сумніватися в правдивості показів даного свідка, через його неприязнені відносини з обвинуваченим, оскільки сам свідок показав суду, що він не перебуває в неприязнених стосунках чи в сварці з обвинуваченим, що є особистісним критерієм оцінки стосунків кожною конкретною особою.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, що обтяжують призначення покарання.

Обставин, що пом`якшують призначення покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує призначення покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Підстав для застосування до обвинуваченого іншого виду покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.125 КК України, ст.ст. 69, 69-1 КК України, суд не вбачає.
При призначенні покарання обвинуваченому суд також враховує поведінку потерпілого ОСОБА_6 , яка в свою чергу, що підтверджується матеріалами справи, зокрема показами самого потерпілого, протоколом загальних зборів представників громадян сіл Лукашівки й Тарасівки від 30 березня 2017 року, спрямована на негативне ставлення до обвинуваченого ОСОБА_3 . Разом з тим, суд вважає, що підстави, для кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 36 КК України, відсутні, оскільки суду не надано доказів реальної неможливості ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Крім цього, суду не надано належних та допустимих доказів того, що поведінка потерпілого викликала в обвинуваченого стан сильного душевного хвилювання і він в такому стані не міг оцінювати відповідність заподіяної ним шкоди небезпечності посягання чи обстановці захисту, а тому підстави для оцінки дій обвинуваченого як необхідна оборона ( ст. 36 КК України) відсутні.
Клопотань від сторін кримінального провадження, на виконання вимог ст. 22 КПК України до суду не надходило.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує те, що обвинувачений вчинив кримінальний злочин, який Законом віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, відношення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, обтяжуючу призначення покарання обставину, те, що вчинив злочин відносно особи похилого віку, відсутність пом`якшуючих призначення покарання обставин, а тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу.
В судовому засіданні обвинувачений заявив про те, що у разі визнання його судом винним у вчиненні злочину, він не заперечує проти звільнення його від відбування покарання на підставі п. «е» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-УІІІ від 22.12.2016 року, оскільки він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 р. № 392/96-ВР, установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений вчинив злочин до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, злочин, вчинений обвинуваченим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості; на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», обвинувачений є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії А № 116067 від 25.12.1992 року та надав суду свою згоду на застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому враховуючи все вищевикладене, суд вважає, за можливе звільнити обвинуваченого від покарання у виді штрафу, на підставі п. «е» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.
На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 100 ( ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( одну тисячу сімсот) гривень.
Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - штрафу, що становить 1700 ( одну тисячу сімсот) гривень на підставі п. «е» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.
Вручити копію вироку негайно прокурору та обвинуваченому.
Копію вироку сторони можуть отримати після його проголошення.

Суддя : ОСОБА_1