Справа № 373/1484/17
УХВАЛА
Іменем України
22 вересня 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький заяву старшого державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 про надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника,
встановив:

Державний виконавець звернувся з заявою до суду, в якій просить надати дозвіл на звернення стягнення на земельну ділянку для ведення садівництва, що знаходиться на території Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району, кадастровий номер: :02:025:0226, площею 0,0977 га, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_5 .

Заявник мотивує заяву тим, що на виконанні ВДВС перебувають два виконавчі листи, видані Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області 30.08.2010 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 2373,53 гривень матеріальної шкоди та 15000, 00 гривень моральної шкоди та про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 матеріальної і моральної шкоди в розмірі 18582,57 гривень. Єдиним майном боржника, що вдалось відшукати в ході виконавчого провадження та на яке можливо накласти стягнення є земельна ділянка для ведення садівництва, що знаходиться на території Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.

Заявник в судове засідання не з`явився. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомили про поважні причини неприбуття.

Прокурор вважає, що подання не підлягає задоволенню, оскільки заявлена безпідставно.

Судом встановлено, що 12 серпня 2010 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області ухвалив вирок відносно ОСОБА_5 , яким засудив його за ч. ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі з випробуванням. Цим же вироком прийнято рішення за цивільними позовами потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Суд присудив стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 2373,53 грн. матеріальних збитків та 15000 грн. моральної шкоди, а на користь ОСОБА_7 3582,57 грн. матеріальних збитків та 15000 грн. моральної шкоди (а.с.84-87 справа № 1-103/10).

30.08.2010 суд надіслав до ВДВС за місцем проживання боржника ОСОБА_5 виконавчі листи, видані на виконання вироку в частині рішення за цивільними позовами.

З 23 червня 2017 року вказані вище виконавчі листи перебувають на виконанні у Переяслав-Хмельницькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.06.2017 та постановою про об`єднання виконавчого провадження у зведене виконавче провадження від 03.08.2017 (а.с.9,22).

04 липня 2017 року державним виконавцем проведено опис та арешт майна боржника, а саме земельної ділянки для ведення садівництва, що знаходиться на території Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району, кадастровий номер; :02:025:0226, площею 0,0977 га, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_5 , про що винесено постанову від 04.07.2017 (а.с.20).

Право власності ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, Серія ЯЖ № 916694, зареєстрованим 01 червня 2009 року в «Книзі записів реєстрації державних актів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі» за № 2 (а.с. 7-8).

Будь-якого іншого майна, в тому числі грошових коштів, яке належить боржнику та на яке можна було б накласти стягнення, в ході виконавчого провадження не знайдено.

Стаття 537 КПК України містить перелік питань, які вирішуються судом при виконанні вироку. За своєю суттю більшість цих питань пов`язані з виконанням покарань, однак згідно пункту 14 цей перелік не є вичерпним.

Так, в статті 539 КПК України, яка визначає порядок вирішення судом питань, пов`язаних з виконанням вироку, зокрема, в частині першій йдеться про те, що потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звернутись до суду з клопотанням про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів; частинами третьою та четвертою цієї норми закону визначено, що таке клопотання розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду; про час та місце розгляду клопотання повідомляється цивільний позивач, цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову.

Згідно ч.5 ст. 128 КПК України якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Враховуючи те, що державний виконавець у своїй заяві порушує питання про виконання судового рішення (вироку) в частині цивільного позову шляхом звернення стягнення на належне боржнику майно, посилаючись на положення Закону України «Про виконавче провадження», суд розглядає таке подання відповідно до положень Кримінального процесуального Кодексу, а в частині правовідносин, що не врегульовані цим Кодексом застосовує положення цивільного законодавства.

За правилами ст. 377 ЦПК України питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, а також про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішається судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає таке подання за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Розділом VІІ Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано порядок звернення стягнення на майно боржника та визначені дії виконавця, які він повноважний самостійно провести для задоволення вимог стягувача.

Водночас, частиною 4 ст. 50 цього Закону передбачено виключний випадок, коли виконавець звертається до суду з заявою про вирішення питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, а саме: у разі, якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку.

Отже, вирішуючи питання звернення стягнення на майно, з`ясуванню підлягають обставини, які вказують не лише на належність нерухомого майна боржнику, а й на відсутність його реєстрації, проведеної у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що земельна ділянка для ведення садівництва, що знаходиться на території Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району, кадастровий номер; :02:025:0226, площею 0,0977 га належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку від 01 червня 2009 року, зареєстрованого у встановленому законом порядку, що діяв на момент набуття права власності.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, яка була чинною на момент набуття права власності на землю ОСОБА_5 , право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації.

Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ № 916694, виданий на ім`я ОСОБА_5 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі, відповідно до «Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель», затвердженого наказом Державного комітету України по земельним ресурсам № 174 від 02.07.2003, який втратив чинність 20.08.2012 на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України № 408 від 07.07.2012.

Пунктами 9-10 Розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VІ, було передбачено, що до 01.01.2013 державна реєстрація земельних ділянок здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки. Документи, якими було посвідчено право власності земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим законом, є дійсними.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV в редакції Закону №5037-VI від 04.07.2012, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно ч.5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія.

У зв`язку з недоведеністю державним виконавцем факту не проведення державної реєстрації прав боржника ОСОБА_5 на земельну ділянку або ж факту реєстрації цих прав з порушенням порядку, встановленого на момент набуття права власності, у суду немає підстав для задоволення заяви державного виконавця про надання дозволу на звернення стягнення на відповідне нерухоме майно боржника.

Крім того, законодавство передбачає можливість реалізації нерухомого майна, право власності на яке було зареєстроване в порядку, що діяло раніше.

Отже, державний виконавець не має перешкод для звернення стягнення на земельну ділянку боржника шляхом вчинення дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження». В будь-якому разі про такі перешкоди суду не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 539 КПК України, ст. 377 ЦПК України, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви старшого державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 про надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1