11-кп/775/113/2018(м)
265/5359/17

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001151 від 13 червня 2017 року, за апеляційною скаргою прокурора Маріупольської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

1. 09.10.2001 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.145 КК України (в редакції 1960 року), ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 15 червня 2004 року умовно-достроково на 22 дні;

2. 18.10.2004 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 18.08.2006 року на 11 місяців 21 день;

3. 04.06.2010 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

4. 20.04.2011 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.1 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 22.05.2012 року на 11 місяців 8 днів;

5. 17.08.2012 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 1 місяця, позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 19.11.2014 року на 7 місяців 24 дні;

6. 31.07.2015 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.1 ст.15, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі, звільненого 29.04.2016 року за відбуттям покарання;

7. 18.05.2017 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.1 ст.162, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до штрафу в сумі 1020 грн., сума штрафу сплачена в повному обсязі;

зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначено обвинуваченому ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14 червня 2017 року до 20 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь Маріупольської міської ради Донецької області витрати на лікування потерпілого у розмірі 5987,24 гривень

В с т а н о в и л а :

вироком суду обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 12 червня 2017 року, приблизно об 18-00 год., знаходячись у лісосмузі, розташованій поблизу КЛПЗ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Маріуполя» по вулиці Пашковського, 2 в Лівобережному районі міста Маріуполя, в результаті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, діючи умисно, не маючи на меті умислу на умисне вбивство, переслідуючи мету заподіяння тілесних ушкоджень, підняв із землі дерев`яну палку, утримуючи яку в обох руках, наніс нею множинні, не менш 8 ударів, в область голови, тулуба та кінцівок ОСОБА_8 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження: політравму, закриту травму грудної клітини, переломи 4, 6, 7, 8 ребер зліва, 8 ребра праворуч, що ускладнився розвитком гемапневмоторексу зліва, тупу травму живота, розрив печінки і сигмо видної кишки з кровотечею у черевну порожнину, перелом ліктьової кістки справа, ліктьового відростка зліва, рвані рани кисті, правої гомілки, правого передпліччя, множинні забої, садна кінцівок, тулуба, носа, які по ступені тяжкості у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Він також 12 червня 2017 року приблизно об 18-15 год., знаходячись у лісосмузі, розташованій поблизу КЛПЗ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Маріуполя» по вулиці Пашковського, 2 в Лівобережному районі міста Маріуполя, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету відкритого викрадення чужого майна, відкрито викрав майно, яке належить ОСОБА_9 а саме спортивний костюм, вартістю 500 гривень, чим спричинив останньому матеріальний збиток на вказану суму, після чого з місця вчинення злочину з викраденим зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином своїми умисними діями, які виразились в умисному нанесені тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, а також у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, ОСОБА_6 вчинив злочини, передбачені ст.ст.121 ч.1, 186 ч.2 КК України.

На зазначене судове рішення прокурором Маріупольської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 надана апеляційна скарга.

В своїй апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи фактичні обставини справи, доведеності вини обвинуваченого, кваліфікацію його дій, посилаючись на неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить вирок в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий, яким обвинуваченому ОСОБА_6 призначити покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі, ч.2 ст.186 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що судом першої інстанції при призначенні покарання. не враховано тяжкість та суспільна небезпека вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 діяння, внаслідок чого останньому призначене покарання, яке не відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та його особі внаслідок м`якості

В своїх запереченнях обвинувачений ОСОБА_6 просить в задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити, а вирок суду залишити без змін, оскільки судом першої інстанції йому призначене справедливе покарання з урахуванням обставин скоєних злочинів та його особи.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_10 , який підтримав доводи апеляційної скарги, просив вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким обвинуваченому призначити покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.186 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років; обвинуваченого ОСОБА_6 , який відстоював законність та обґрунтованість прийнятого судом рішення, просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду без зміни, дослідивши та перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора, в її межах, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.1, 186 ч.2 КК України, а також правильність кваліфікації його дій у апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, що відповідно до ст.404 КПК України не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Згідно з вимогами ст.65 КК України особі, що вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом вказані вимоги кримінального закону не дотримано, не враховано тяжкість та суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, внаслідок чого останньому призначено покарання, яке не відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Приймаючи рішення за апеляційними вимогами прокурора стосовно неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає, що вони являються обґрунтованими.

Так, обвинуваченим ОСОБА_6 вчинено два умисних злочини, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими, об`єктом злочинних дій обвинуваченого стали суспільні відносини, що забезпечують охорону здоров`я та права власності, непорушність яких гарантовано Конституцією України.

Вказане свідчить про підвищену суспільну небезпеку скоєних ОСОБА_6 кримінальних правопорушень.

Враховуючи конкретні обставини злочинів, колегія суддів вважає явно несправедливим призначення обвинуваченому ОСОБА_6 мінімального покарання, навіть за умови визнання вини.

Крім того, судом не достатньо враховано даній про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні тяжкі злочини.

У зв`язку з викладеним, на підставі п.2 ч.1 ст.420 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_6 в частині призначеного йому покарання скасувати та ухвалити новий вирок.

Обираючи вид і міру покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, які згідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, чим допустив рецидив злочинів, що визнається колегією суддів обставиною, яка обтяжує покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 у вчинених злочинах щиро покаявся, що колегія судів визнає обставиною, яка пом`якшує покарання.

За наведених обставин справи та даних винної особи, враховуючи думку потерпілого, який не наполягав на суровій мірі покарання ОСОБА_6 , до якого у нього відсутні претензій майнового або немайнового характеру, колегія судів вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статей кримінального закону, остаточне покарання обвинуваченому призначити на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для його виправлення.

З матеріалів справи вбачається, що до обвинуваченого ОСОБА_6 за даним кримінальним провадженням був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим він з 14.06.2017 року й до теперішнього часу перебуває в місцях попереднього ув`язнення.

24 грудня 2015 року набрала чинності нова редакція ч.5 ст.72 КК України, викладена в Законі України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року за №842-VІІІ.

Зазначеною нормою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення в разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 14.06.2017 року по 23 квітня 2018р. день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з урахуванням висновку Верховного суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 13.03.2018 р. по справі № 440/853/17

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів

з а с у д и л а:

апеляційну скаргу прокурора Маріупольської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2017 року відносно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України у виді 4(чотири) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_6 зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14 червня 2017 року до 23 квітня 2018р. року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3