Справа №468/957/17-к 19.04.2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000202, за апеляційною скаргою прокурора Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 12 лютого 2018 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новочеркаськ Ростовської області Російської Федерації, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-якою обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000202 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України повернуто прокурору.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Короткий зміст ухвали.
Ухвалою суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000202 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України повернуто прокурору.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вважає безпідставними посилання суду на невідповідність обвинувального акта вимогам КПК з тих підстав, що обвинувальний акт не містить анкетні відомості потерпілої, а саме її місце народження, оскільки це не є підставою для повернення обвинувального акта, так як не порушує передбачені кримінальним процесуальним законодавством України права учасників процесу.

Вказує на необґрунтованість висновків суду про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України через не підтвердження вказаного в ньому місця проживання потерпілої, оскільки в ході проведення досудового розслідування слідчим встановлено адресу проживання потерпілої, а саме: « АДРЕСА_2 ». Вказане підтверджено матеріалами справи.

Не погоджується з висновком суду про недотримання прокурором вимог ч.4 ст.291 КПК України, у зв`язку з тим, що долучена до обвинувального акта розписка із зазначенням відмови підозрюваного від отримання копії обвинувального акта та реєстра матеріалів досудового розслідування, не містить відомостей про ознайомлення підозрюваного зі змістом обвинувального акта.

Зазначає, що у зазначеній нормі законодавцем не висувається вимога про те, що в розписці повинна відображатись інформація щодо ознайомлення підозрюваного зі змістом обвинувального акта. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України, надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Крім того, прокурор зауважує, що повертаючи обвинувальний акт, суд першої інстанції послався на недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, що також нормами діючого кримінального процесуального закону не передбачено.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
9 січня 2018 року до Баштанського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Ухвалою суду від 12.02.2018 року обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000202 за обвинуваченням ОСОБА_6 повернуто прокурору.

Повертаючи обвинувальний акт, суддя зазначив, що прокурором не дотримано вимог ч.2 ст.291 КПК України, а саме обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування містять суперечності щодо анкетних даних потерпілої ОСОБА_8 , зокрема не вказано місце її народження та не підтверджується місце її проживання.

Суд вказав на недотримання прокурором вимог ч. 4 ст. 291 КПК України, в частині долучення до обвинувального акта документів, що не передбачені законом. Крім того, зазначив, що долучена до обвинувального акта розписка про відмову підозрюваного від отримання копії обвинувального акта та реєстра матеріалів досудового розслідування не містить відомостей про ознайомлення підозрюваного зі змістом обвинувального акта. Також відсутні відомості щодо вчинення дій, передбачених ст.136 КПК України, та не долучено протоколу відмови підозрюваного від отримання копії обвинувального акта та реєстра матеріалів досудового розслідування. Прокуролром також не дотримано вимог ч.2 ст.109 КПК України, в частині не зазначення в реєстрі матеріалів досудового розслідування всіх слідчих дій і прийнятих рішень.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність обвинувального акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
При вивченні матеріалів провадження апеляційним судом не встановленні суттєві порушення вимог ст. 291 КПК України, які б перешкоджали призначенню провадження до судового розгляду.
Так, відповідно п.3 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання та громадянство).

В обвинувальному акті від 30.11.2017 року в анкетних даних потерпілої зазначено її прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, місце проживання та громадянство. Відсутність відомостей про місце народження потерпілої не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки це жодним чином не порушує передбачені кримінальним процесуальним законодавством України права учасників кримінального процесу і не може вплинути на з`ясування в ході проведення судового розгляду кримінального провадження обставин вчинення кримінального правопорушення.

Висновок суду про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України через не підтвердження вказаного в ньому місця проживання потерпілої є необґрунтованим, оскільки, в ході проведення досудового розслідування слідчим встановлено адресу проживання потерпілої, а саме: « АДРЕСА_2 ». Вказане місце проживання зазначено і у цивільному позові потерпілої.

Крім того, представник потерпілої в підготовчому судовому засіданні підтвердив факт проживання останньої за вищевказаною адресою, та пояснив, що повернення до суду поштових відправлень з позначкою про не проживання адресата зумовлено тим, що потерпіла на даний час перебуває за межами території України.

Не можна погодитися і з висновком суду про недотримання прокурором вимог п.3 ч.4 ст.291 КПК України. Згідно вказаної норми до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстр матеріалів досудового розслідування. У зазначеній нормі законодавцем не висувається вимога про те, що в розписці повинна відображатись інформація щодо ознайомлення підозрюваного зі змістом обвинувального акта.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України, надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється, а отже долучення до обвинувального акта інших документів (в тому числі протоколу відмови підозрюваного, поштового повідомлення), окрім як вищевказаних, не передбачено. Відтак, відсутність в розписці відомостей про ознайомлення ОСОБА_6 з обвинувальним актом, не може розцінюватися, як підстава для повернення обвинувального акта прокурору в зв`язку із його невідповідністю КПК України.

Разом з тим, слід зазначити, що матеріали направлені до суду з обвинувальним актом, містять дані про те, що прокурором приймались заходи для вручення обвинуваченому копії обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування, копій цивільних позовів. Однак, ОСОБА_6 відмовився отримати зазначені документи, що засвідчено підписами двох свідків.

Також не ґрунтуються на вимогах закону висновки суду про недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, як підстава для повернення обвинувального акта, оскільки, нормами діючого кримінального процесуального закону не передбачено можливість повернення обвинувального акта через недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування.

Окрім цього слід зазначити, що під час підготовчого судового засідання після заявлених клопотань сторони захисту про повернення обвинувального акта прокурору, суд не дав можливості іншим учасникам судового провадження висловити думку з приводу заявлених клопотань та вийшов до нарадчої кімнати для прийняття рішення, чим порушив вимоги ст. 350 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження поверненню до суду першої інстанції з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 12 лютого 2018 року, якою обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000202 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України повернуто прокурору - скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з дня її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: