Справа № 442/8828/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/13/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Унятичі Дрогобицького району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
його захисника адвоката - ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и л а :
цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого 1-го відділу (з розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів) СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби.
Заборонено підозрюваному ОСОБА_7 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , такі обов`язки:
не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;
утриматись від спілкування зі свідками, потерпілим та іншими підозрюваними чи обвинуваченими у кримінальному провадженні № 0002657 від 21.12.2017 за визначенням слідчого у кримінальному провадженні;
здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначено до 20.02.2018 включно.
Приймаючи рішення, слідчий суддя прийшов до переконання, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та запобігання ризикам, встановленим ч.1 ст.177 КПК України.
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що прокурором не надано переконливих доказів наявності ризиків того, що підозрюваний може перешкоджати встановленню істини у справі, переховуватися від правосуддя, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших підозрюваних, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, прокурор Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що слідчим суддею не взято до уваги та не враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 не навчається, офіційно не працює, а також такий не надав суду жодних доказів, які б давали підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби.
Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, які просять відмовити у задоволенні апеляційних вимог, перевіривши апеляційну скаргу та матеріали судового провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду, знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога обґрунтованої підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно з матеріалами клопотання, 21 грудня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002657 внесено відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

24 грудня 2017 року ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Зокрема, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 16.09.2017 року приблизно о 22 год. він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, під час сварки з ОСОБА_10 , на ґрунті особистих неприязних відносин, зі злості, наніс йому численні удари руками і ногами по різних ділянках тіла та в голову, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-черепної травми з крововиливами під оболонки головного мозку, набряку головного мозку, що призвели до його смерті.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, прокурором надано достатньо доказів, які об`єктивно свідчать про причетність підозрюваногоОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що підтверджується, зокрема: показаннями потерпілої ОСОБА_11 від 21 грудня 2017 року, протоколом огляду місця виявлення трупа ОСОБА_10 від 22 грудня 2017 року (а.с.п.4-7), протоколом огляду трупа ОСОБА_10 від 23 грудня 2017 року (а.с.п.8-9), протоколом проведення обшуку від 21 грудня 2017 року, протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 від 21 грудня 2017 року (а.с.п.26-28), протоколом проведеного із свідком ОСОБА_13 слідчого експерименту від 22 грудня 2017 року.
Поряд з тим, відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, викладеними, зокрема, у справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», тримання особи під вартою можливе у випадках наявності ризиків неявки обвинуваченого на судовий розгляд, перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, вчинення ним подальших правопорушень та/або спричинення ним порушень громадського порядку. Такі ризики мають бути реальними й обґрунтованими, а аргументи на цей предмет не повинні бути загальними та абстрактними. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку, а такий оцінюється з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя місцевого суду всебічно та в повній мірі з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання під вартою підозрюваного, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту для вирішення клопотання у відповідності до вимог закону, врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , у тому числі, що такий раніше не судимий, з`являється на всі виклики слідчого, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Такі обставини, як тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , останній ніде не навчається та офіційно не працює, на які покликається прокурор в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в силу вимог ст.178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, однак не є безумовною підставою для обрання найбільш суворого виду запобіжного заходу.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком слідчого судді про те, що стороною обвинувачення не надано переконливих доказів наявності зазначених слідчим в клопотанні ризиків можливості знищення, сховання або спотворення підозрюваним будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного його впливу на потерпілого, свідка, інших підозрюваних і перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, та що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах.
Не довів таких обставин і прокурор в суді апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги.
Слідчий суддя належним чином вмотивував рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та, на переконання колегії суддів апеляційного суду, саме такий вид запобіжного заходу буде достатнім та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та попередити ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Ураховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.
Щодо покликань апелянта про недоведеність підозрюваним можливості застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби, то такі не заслуговують на увагу, оскільки тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження.
Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які є підставою для скасування ухвали, під час апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :
ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_7 , залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4