Провадження № 1-кп/761/743/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2016 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000371 у якому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ленінське Ленінського району АР Крим, громадянин України, росіянин, який перебуває у зареєстрованому шлюбі, має середню освіту, проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , судимий 11.02.2011 Київським районним судом м. Сімферополя за ч.1 ст.121, ч.1 ст.153, ст. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 16.05.2014 у зв`язку з тяжким захворюванням, невідбутий строк 3 роки 3 місяці 21 день;

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 121 КК України,

у с т а н о в и в :
Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

До обвинуваченого застосований запобіжний захід у вигляді тримання під ватрою, строк дії відповідної ухвали закінчується 30.07.2016.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний до спливу раніше продовженого строку запобіжного заходу розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

У судовому засіданні прокурор вважав за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, оскільки раніше встановлені ризики продовжують існувати. Зокрема, державний обвинувач вказав на ризик переховування обвинуваченого від суду, ймовірність чинити незаконний вплив на потерпілого та свідків, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник не погодився з позицією державного обвинувача, просив прийняти до уваги стан здоров`я обвинуваченого, відсутність ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Обвинувачений також заперечував проти продовження дії вказаного запобіжного заходу, посилаючись на хворобу дружини та її важкий психологічний стан. У зв`язку з цим запевнив про відсутність намірів переховуватися від суду та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт в певний час доби.

Суд, заслухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, дослідивши матеріали судового провадження, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

На підставі положень ст.178 КПК суд при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Санкція ч. 1 ст. 121 КК України, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

На переконання суду, дана обставина є достатньо вагомою аби спонукати обвинуваченого до вжиття дій, спрямованих на переховування від суду.

Додатковим чинником, який підтверджує наявність ризику неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, є те, що кримінальне провадження щодо нього розглядається також у Печерському районному суді м. Києва у зв`язку з обвинуваченням за ч.1, 2 ст. 185 КК України, де до обвинуваченого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Враховуючи репутацію обвинуваченого, який має непогашену судимість, обвинувачується у вчиненні злочину у період невідбутого покарання, притягується до кримінальної відповідальності за вчинення щонайменше трьох злочинів, суд вважає, що існує реальний ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

Співставлення інтересів конкретної особи, зокрема даних про стан здоров`я ОСОБА_4 з ризиком продовження ним злочинної діяльності, дає підстави для висновку, що у даному випадку першочерговому врахуванню підлягають інтереси суспільства, які полягають у захисті громадян від кримінальних правопорушень.

Сукупність наведених обставин приводить суд до висновку про відсутність підстав для зміни обвинуваченому раніше застосованого запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 183, 184, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 по 12 вересня 2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1