Провадження № 1-кп/760/170/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.04.2018 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі головуючого - судді: ОСОБА_1
при секретарях: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 1-кп/760/170/17, що зареєстроване в ЄРДР 14.02.2015 року за № 0001441, по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, має на утриманні двох малолітніх дітей, приватного підприємця, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-
за участю прокурора : ОСОБА_6
захисників : ОСОБА_7
ОСОБА_8
обвинуваченої : ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_5 в березні 2014 року, з метою отримання права на початок використання об`єкта нерухомості, а саме: нежилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , внесла завідомо неправдиві відомості до Декларації №21 відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, зареєстровану в Солом`янському районному управлінні Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві за № 21 від 07.03.2014, а саме, у пункті 8 Декларації, в частині «проведення навчань з питань пожежної безпеки (згідно НАПБ А.)», вказала: «посадова особа, відповідальна за протипожежний стан приміщення ОСОБА_9 , посвідчення про проходження спеціального навчання з питань пожежної безпеки №2116, видане Навчально-методичним центром цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Київської області, протокол №25 від 23.03.2011», хоча ОСОБА_9 ніколи відносин з ФОП ОСОБА_5 не мала, навчань з питань пожежної безпеки у ОСОБА_5 не проводила.
Крім цього, в пункті 14 Декларації: «Замір опору ізоляції електричних мереж та електроустановок», вказала: «Протокол випробувань від 12.09.2013 року б/н, роботи виконані ТОВ «Вимірелектро», що не відповідає дійсності, оскільки ТОВ «Вимірелектро» не мало ніяких господарських операцій (взаємовідносин) з ФОП ОСОБА_5 , протокол випробувань заміру опору ізоляції електричних мереж та електроустановок в нежитловому приміщенні, за адресою АДРЕСА_2 , не складався.
Відповідно до ч. 1 Порядку подання і реєстрації Декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 05.06.2013 №440: «Порядок
визначає процедуру подання і реєстрації Декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (далі - декларація), що дає право на початок роботи новоутворених підприємств, початок використання суб`єктом господарювання об`єктів нерухомості (будівель, споруд, приміщень або їх частин) (далі - об`єкти нерухомості)». Відповідно до ч. 2 Порядку: «Декларація розробляється суб`єктом господарювання і подається ним або надсилається рекомендованим листом за місцем розташування об`єкта нерухомості до державного адміністратора або територіального органу ДСНС».
Відповідно до висновку експерта №587/тдд від 25.09.2015, підпис від імені ОСОБА_5 в графі «підпис» у Декларації №21 відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки від 07.03.2014., виконаний ОСОБА_5 .
Крім цього, обвинувачена ОСОБА_5 , 07.03.2014, перебуваючи в приміщенні Управління з надзвичайних ситуацій у Солом`янському районі ГУ ДСНС України у м. Києві, за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 33, з метою отримання права на початок використання об`єкта нерухомості, а саме нежилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 використала завідомо підроблений документ, а саме подала на реєстрацію до Солом`янського районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, Декларацію №21 відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, яка була зареєстрована в Солом`янському районному управлінні Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві за №21 від 07.03.2014.
Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не визнала і в ході судового розгляду кримінального провадження пояснень надати відмовилась.
Вина обвинуваченої ОСОБА_5 підтверджується доказами, які були досліджені в ході судового розгляду кримінального провадження.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона ніколи не працювала у ФОП ОСОБА_5 і навчань з питань пожежної безпеки у ОСОБА_5 не проводила. Вона не була відповідальною посадовою особою за протипожежний стан приміщення.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що ТОВ «Вимірелектро», керівником якого він є, не мало господарських взаємовідносин з ФОП ОСОБА_5 і протокол випробувань заміру опору ізоляції електричних мереж та електроустановок в нежитловому приміщенні загальною площею 11 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , не складався.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що у нього виник інцидент з продавцем, а саме жінкою середнього росту, віком 35-40 років в ході якого вони почали сперечатися та він попросив у неї надати книгу скарг та пропозицій однак продавець відмовилася надати її у зв`язку з чим він попросив у продавця документи, які б підтвердили хто являється власником чи орендарем приміщення, щоб він мав змогу безпосередньо звернутися до керівника для вирішення даного інциденту. Однак і на це отримав відмову у грубій формі. У зв`язку з чим він здійснив телефонний дзвінок на гарячу лінію 102 щоб повідомити працівників поліції про факт відмови надання продавцем документів, у зв`язку з чим у нього виникла підозра що вони відсутні. Так і не отримавши документів, він покинув приміщення. Одночасно повідомив, що він не впізнає у залі судових засідань обвинувачену ОСОБА_5 , а також підтвердив, що продавець з яким у нього виник конфлікт, відсутній у залі судового засідання. Одночасно повідомив, що він не

пам`ятає дати та місце розташування приміщення, де у нього виник конфлікт з продавцем.

З повідомлення ТОВ «Інтелекс» за № 31/03 від 31.03.2015 року вбачається, що ТОВ «Інтелекс» не перебувало в господарських відносинах з ФОП ОСОБА_5 (а.п. 140 т. 1).

Відповідно до листа управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва за № 2112/07 від 13.02.2015 року відсутня інформація щодо кількості офіційно працевлаштованих працівників та кількості працівників, що працювали на підставі цивільних договорів у ФОП ОСОБА_5 в 2014 році, в т.ч. і ОСОБА_9 , оскільки звітність за найманих працівників протягом 2014 року ФОП ОСОБА_5 не подавала (а.п. 147 т. 1).

З листа ТОВ «Вимірелектро» за № 17 від 06.03.2015 року вбачається, що ТОВ «Вимірелектро» немало ніяких господарських операцій (взаємовідносин) з ФОП ОСОБА_5 і протокол випробувань заміру опору ізоляції електричних мереж та електроустановок в нежитловому приміщенні загальною площею 11 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , не складався (а.п. 149 т. 1).

Декларації № 21 відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки від 07.03.2014 року була заповнена ОСОБА_5 , нею підписана та подана до Солом`янське управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (а.п.163-165 т. 2).

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 587/тдд від 25.09.2015 року підпис від імені ОСОБА_5 в графі «підпис» у Декларації № 21 відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки від 07.03.2014 року, виконаний ОСОБА_5 (а.п.171-175 т. 1).

Оцінивши докази в даному кримінальному провадженні, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, а обвинувачену ОСОБА_5 винною в тому, що вона своїми умисними діями вчинила підробку офіційного документа, який посвідчується громадянином-підприємцем, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, а тому її дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 358 КК України.
Також, дії обвинуваченої ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки вона своїми умисними діями використала завідомо підроблений документ.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь і характер суспільної небезпеки нею вчиненого, її особу: раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, не знаходиться на обліку у лікарів нарколога і психіатра.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Враховуючи викладене, фактичні обставини справи, особу обвинуваченої ОСОБА_5 , її відношення до вчинених нею кримінальних правопорушень, які віднесені до злочинів невеликої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України, суд дійшов висновку про призначення їй покарання у виді штрафу в дохід держави.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України обвинувачена ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування покарання за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності згідно до ч. 5 ст. 74 КК України, оскільки вона засуджується за вчинення злочинів, які віднесені до злочинів невеликої тяжкості, з моменту закінчення вчинення нею злочинів (березень 2014 року) і до дня набрання вироком чинності минуло понад три роки, обвинувачена не ухилялася від слідства та суду, тобто перебіг давності не зупинявся.
Керуючись ст. 8, 62 Коституції України, ст. 3 Конвенції від 04.11.1950 року "Про захист прав людини і основоположних свобод", ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України суд,-

З А С У Д И В :
Визнати винуватою ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити їй покарання:
за ч 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в дохід держави в межах 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;
за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в дохід держави в межах 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання у виді у виді штрафу в дохід держави в межах 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень за ст. 358 ч. 1 КК України та у виді штрафу в дохід держави в межах 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень за ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Речові докази зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохідж держави судові витрати в сумі 614,40 гривень за залучення експерта.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1