Справа № 481/822/17
Провадж.№ 1-кп/481/110/2017
В И Р О К
іменем України

13.10.2017 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Новий Буг Миколаївської області кримінальне провадження № 0000334 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг Миколаївської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, судимого 22.11.2016 Новобузьким районним судом за вчинення злочинів передбачених ч. 1 та ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки, ухвалою Новобузького районного суду від 11.07.2017 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано,
по даному кримінальному провадженні обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за наступних обставин.
На початку травня 2017 року, точної дати не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні літньої кухні потерпілого ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung GT-S 7262 вартістю 900 гривень, який належить ОСОБА_5 . В подальшому викраденим майном обвинувачений ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.
Даною крадіжкою обвинувачений ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 900,00 грн.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, підтримав та погодився із всім, що викладено в обвинувальному акті. Суду пояснив, що він часто приходив до потерпілого ОСОБА_5 , оскільки вони друзі тому разом відпочивали, спілкувалися та вживали спиртне. В травні 2017 року обвинувачений разом з потерпілим також вживали спиртні напої в приміщенні літньої кухні та позасинали. Обвинувачений ОСОБА_3 прокинувся першим та побачив білий телефон «Samsung» в чорному чохлі, який лежав на холодильнику та викрав його. В подальшому продав телефон приблизно за 500 гривень.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, поважних причин своєї неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів. Прокурор, обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України вірно встановлена та повністю доведена наданими в судовому засіданні показами самого обвинуваченого, які є чіткими послідовними та узгоджуються з іншими доказами дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме:
- протоколом огляду предмета від 09.06.2017 року встановлено, що мобільний телефон «Samsung GT-S 7262», який був вилучений у ОСОБА_6 дійсно належить потерпілому ОСОБА_5 ( а.к.п34-37 );
- довідкою ФОП ОСОБА_7 встановлена вартість викраденого майна, а саме станом на 01.05.2017 року вартість мобільного телефону бувшого у використанні марки «Samsung GT-S 7262» складала 900,00 грн. ( а.к.п.39 );
- із протоколу проведення слідчого експерименту від 07.07.2017 року, за участі ОСОБА_3 встановлено, що він добровільно, без будь-якого примусу розповів про обставини вчинення ним крадіжки мобільного телефону «Samsung GT-S 7262» ( а.к.п. 40-44).
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.
За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги те, що він вчинив злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
Суд враховує характеризуючи дані обвинуваченого, а саме, що він негативно характеризується за місцем проживання, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, військовозобов`язаний, раніше судимий і даний злочин вчинив під час іспитового строку ( а.к.п.46-54).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є - щире каяття.
Обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 рецидив злочинів.
Беручи до уваги висновок Новобузького районного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (а.к.п.56-59) згідно якого виправлення ОСОБА_3 без обмеження або позбавлення волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначене покарання у виді позбавлення волі.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Виходячи з того, що ОСОБА_3 вчинив злочин в період іспитового строку, призначеного за вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 22.11.2016 року, за яким йому було призначене покарання у виді 02 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком .

Цивільний позов не заявлено.
Під час вчинення злочину за ч. 2 ст.185 КК України обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні до ст. 19 КК України.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
Ухвалив :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 02 роки

Відповідно до вимог ст.71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 22.11.2016 року і остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 02 (два) роки і 1 (один) місяць з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Строк покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з 13.10.2017 року

Речовий доказ по справі мобільний телефон «Samsung GT-S 7262»» - залишити ОСОБА_5 як власнику.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.
Суддя