АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/9363/17 Номер провадження 11-сс/786/36/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава провадження за апеляційною скаргою прокурора прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22 грудня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хорол Полтавської обл., українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України не судимого,

- застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, строком на два місяці, без застосування електронних засобів контролю, поклавши на нього наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню.
Згідно ухвали слідчого судді слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 . В клопотанні орган досудового розслідування необхідність прийняття такого рішення аргументував наступним.
У ході досудового розслідування встановлено, що в ніч на 13 квітня 2017 року ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом перекушування дужки навісного замка на вхідних дверях, проникли до приміщення приватного будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_13 , в якому на той час ніхто тимчасово не мешкав, та якого останній використовував під складське приміщення, звідки таємно викрали гербіциди, що знаходились у пластикових каністрах, завдавши своїми протиправними діями потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на суму 124 000 гривень.
В подальшому продовжуючи свою злочинну діяльність, в ніч з 17 на 18 квітня 2017 року ОСОБА_9 повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_14 прибули до приміщення ангару СФГ «Зоря», головою якого являється ОСОБА_15 , що розташоване в с. Калинівка, Семенівського району, Полтавської області, де з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом перекушування дужки навісного замка на вхідних дерев`яних дверях, проникли до приміщення вищевказаного ангару, звідки повторно, таємно викрали насіння кукурудзи, мийку «Karcher» та бензопилу «Stihl» MS 180, завдавши своїми протиправними діями СФГ «Зоря» матеріальної шкоди на загальну суму 88430 гривень, чим завдали значної шкоди.
21.12.2017 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, що поєднане з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.
З метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя в обґрунтування прийнятого рішення зазначив, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів. Однак, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим не доведено, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. З урахуванням наявності у підозрюваного постійного місця проживання, соціальних зв`язків, його майнового стану, обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, наявності ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України , які є доведеними слідчим, та застосував стосовно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який на думку слідчого судді може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор вважає, що сторона обвинувачення довела наявність обставини, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобіганням ризикам, зазначеним у клопотанні та визнаним судом доведеними. Проте вказані доводи судом не взяті до уваги, хоча вони могли істотно вплинути на його висновки.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання апеляційної скарги, підозрюваного та захисника, які просили судове рішення залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги , колегія судді приходить до наступних висновків

Відповідно до ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, як того вимагає ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При прийнятті оскаржуваного рішення слідчим суддею в повній мірі з`ясовані обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу (ст. 178 КПК України), а також перевірено, чи наявні зазначені у клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Матеріалами провадження доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що поряд із існуванням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України - правильно враховано слідчим суддею як підстава застосування запобіжного заходу.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Висновок слідчого судді про можливість забезпечення потреб даного кримінального провадження за допомогою застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, належним чином мотивований в ухвалі, з чим погоджується і колегія суддів.

При цьому слідчим суддею, враховані усі обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків є непереконливими, оскільки матеріалами кримінального провадження не підтверджуються.

Прокурором не надано і апеляційному суду даних, які б підтверджували, що не перебуваючи під вартою, а перебуваючи під домашнім арештом ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування, суду чи будь-яким способом перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби; домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, колегія суддів дійшла переконання, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у даному конкретному випадку, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме ризикам визначеними ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачає, в зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню

Керуючись ст.ст. 404,405,407,422 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22 грудня 2017 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4