№ 336/3051/17
пр. № 1-м/336/2/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого вироком Совєтського районного суду м. Тули від 01.02.2016 року за ч. 2 ст. 210, ч. 3 ст. 30, п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації до 8 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, -

ВСТАНОВИВ:

Міністерство юстиції України звернулося до суду з клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації відносно громадянина України ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.
В клопотанні зазначається, що 24.04.2017 року відповідно до ст. 606 КПК України, ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 21.12.2016 року за № 06-148368/16, наказом № 1359/5 Міністерства юстиції України було ухвалено рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 було засуджено вироком Совєтьского районного суду м. Тули від 01.02.2016 року до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбаченихза ч. 2 ст. 210 (участь в злочинному співтоваристві (злочинній організації), ч. 3 ст. 30, п. «а», «г» ч. 4 ст. 228-1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів організованою групою у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 5 УФСВП Росії по Оренбурзькій області», кінець відбуття строку покарання 18.08.2023 року. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .
З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України російським судом, та посилаючись на ст. 9 Конституції України, ст.ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст. ст. 606-610 КПК України, заявник просить визнати статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним вироком Совєтьского районного суду м. Тули від 01.02.2016 року, а також визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим за цим вороком в Україні.
В судове засіданні представник Міністерства юстиції України не з`явився, в клопотання просив розглядати справу за його відсутності.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти клопотання, зазначивши, що воно є обґрунтованим та відповідає вимогам закону та висловив свою думку про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 9 Конвенції про передачу засуджених (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна приєдналася на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» № 337/95-ВР від 22.09.1995 р., що компетентні органи держави виконання вироку: а) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно з положенням статті 10; або: в) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин згідно положення статті 11.
Згідно з ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний, виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.
Судом встановлено, що 01.02.2016 року громадянин України ОСОБА_4 був засуджений вироком Совєтського районного суду м. Тули за ч. 2 ст. 210 КК РФ із застосуванням ч. 2 ст. 62 КК РФ до 4 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 3 ст. 30 п. «а», «г» ч. 4 ст. 228-1 КК РФ із застосуванням ч. 2 ст. 62 КК РФ до 7 років позбавлення волі. На підставі ч. 3 ст. 69 КК РФ за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.
Апеляційною ухвалою Тульського обласного суду від 30.03.2016 року вирок Совєтського районного суду м. Тули в частині призначення покарання ОСОБА_4 залишено без змін.
Відповідно до розпорядження про виконання вироку, вирок набрав законної сили 30.03.2016 року.
Замах на незаконний збут наркотичних засобів,вчинений організованою групою у великих розмірах (за ч.3 ст.30, п.п «а»,»г» ч.4 ст.228.1 КК РФ) - відповідно до діючого законодавства України кваліфікується за ч. 3 ст.15, ч.3 ст.307 КК України і карається позбавленням волі з урахуванням положень ч.2 ст. 68 КК України, на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.
Кримінальна відповідальність за участь в злочинному співтоваристві (злочинній організації) в Україні не встановлена.
Згідно ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків, зокрема якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Оскільки строк покарання, призначений вироком Совєтського районного суду м. Тули від 01.02.2016 року, є меншим ніж мінімальний строк, передбачений санкцією ч.3 ст.307 КК України за відповідне кримінальне правопорушення, то суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держав, тобто 7 років.
Під час відбування покарання на території Російської Федерації засуджений ОСОБА_4 написав заяву, яка додається до клопотання, в якій просив розглянути питання про передачу його для подальшого відбування покарання в Україну.
24.04.2017 року наказом Міністерства юстиції України № 1359/5 було прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого ОСОБА_4 відповідно до ст. 606 КПК України, ст. 3 Конвенції України про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 21.12.2016 року за № 06-148368/16.
Як вбачається з довідки ФКУ «Виправна колонія № 5 УФСВП Росії по Оренбурзькій області», станом на 21 листопада 2016 року відбута частина покарання складає 1 рік 3 місяця 3 дні, не відбута частина 6 років 8 місяців 27 днів.
В матеріалах клопотання також міститься довідка про стан здоров`я засудженого, згідно якої останній перебуває у ФКУ «Виправна колонія № 5 УФСВП Росії по Оренбурзькій області» з 20.09.2016 року, здоровий, працездатний, працевлаштований.
Відповідно до характеристики ОСОБА_4 за період відбування покарання допустив сім порушень режиму утримання, які у наступний час не зняті та не погашені у встановлений законом строк. До заходів виховного характеру відноситься невизначено, відвідує їх під примусом, належних висновків для себе не робить, у суспільному житті загону участі не приймає, підтримує зв`язок з родичами шляхом листування, вину у скоєному повністю визнав, на шлях виправлення встати не прагне. Працевлаштований на швейну ділянку.
Таким чином, на розгляд суду були надані всі необхідні документи згідно зі ст. 6 Конвенції про передачу засуджених від 21.03.1983 р. та ст. 610 ч.2 КПК України.
Під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність за злочин, вчинений засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
Також в матеріалах справи є копія паспорту ОСОБА_4 , серія НОМЕР_1 , виданого 12.12.2006 року Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області,згідно якого ОСОБА_4 є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 12.12.2006 року.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 9, 11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, ст.ст. 372, 602, 609, 610, 614 КПК України,
УХВАЛИВ :

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Совєтського районного суду м. Тули від 01.02.2016 року, яким громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, з середньою спеціальною освітою, одружений, непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений зач. 2 ст. 210, ч. 3 ст. 30, п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації до 8 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.
За правилами, передбаченими ч.4 ст.610 КПК України, вважати ОСОБА_4 , засудженим за ч.3 ст.15,ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
Строк відбування покарання засудженим ОСОБА_4 обчислювати з 19.08.2015 року.
Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України для повідомлення Міністерству юстиції Російської Федерації та організації прийняття засудженого в Україну.

Суддя ОСОБА_1