Єдиний унікальний номер 728/163/18
Номер провадження 1-кс/728/38/18

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року Слідчий суддя Бахмацького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3
Відповідно до виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 за період з 17.12.2017 року по 18.01.2018 року вихідний залишок на кінець вказаного періоду становить 104338.52 грн. Вказані кошти, згідно з постановою прокурора від 30.01.2018 року, визнані речовим доказом, тому з метою його збереження, у відповідності до положень ст.170 КПК України, прокурор просить накласти на вищевказані кошти арешт, оскільки незастосування заборони розпоряджатися ними призведе до того, що працівники ТОВ «ТД Агро Партнер» можуть їх зняти, перерахувати або ж використати будь-яким іншим чином, а це, як наслідок, може призвести до затягування досудового розслідування, не встановлення об`єктивної істини, не притягнення винуватих осіб до кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав і просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.
Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з протоколами допиту директора та головного бухгалтера ТОВ «Агрофірма ім.Шевченка», встановлено, що між ТОВ «Агрофірма ім.Шевченка» та ТОВ «ТД Агро Партнер» в електронному виді був укладений договір купівлі-продажу № АП-0005048 від 18.12.2017 року на придбання хімічної продукції на суму 7723195.97 грн. Відповідно до договору ТОВ «Агрофірма ім.Шевченка» 18.12.2017 року перерахувала вищезазначену суму на банківський рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «Укрсоцбанк» і після перерахунку грошових коштів ТОВ «ТД Агро Партнер» повинно було зареєструвати податкову накладну, але до цього часу накладна не зареєстрована і на телефонні дзвінки працівники ТОВ «ТД Агро Партнер» не відповідають. Замовлений та оплачений товар не доставлений.
Згідно з договором купівлі-продажу №АП-0005048 від 18.12.2017 року, специфікацією №1 до договору, рахунку-фактури №АП-0005048 від 18.12.2017 року, довідкою Прилуцької ОДПІ від 09.01.2018 року ТОВ «ТД Агро Партнер», використовує р/р № НОМЕР_1 в ПАТ «Укрсоцбанк».
Згідно з платіжним дорученням №2788 від 18.12.2017 року ТОВ «Агрофірма ім.Шевченка» на р/р № НОМЕР_1 в ПАТ «Укрсоцбанк», згідно рахунку № НОМЕР_2 від 18.12.2017 року, перерахувало 7723195.97 грн.
Відповідно до виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Укрсоцбанк» за період з 17.12.2017 року по 18.01.2018 року вихідний залишок на кінець вказаного періоду становить 104338.52 грн.
Згідно з постановою прокурора від 30.01.2018 року грошові кошти в сумі 104338.52 грн., які знаходяться на р/р № НОМЕР_1 в ПАТ «Укрсоцбанк» визнано речовим доказом.
Положеннями абзацу першого частини першої статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з абзацом другим частини першої ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно з положеннями ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
В судовому засіданні встановлено, що клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України.
В даному випадку, на думку слідчого судді, права власників, володільців та розпорядників вказаних коштів не будуть порушені, оскільки це не позбавляє їх права, у разі необґрунтованого накладення арешту, звернутися із клопотанням про скасування арешту відповідно до положень ст.174 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на грошові кошти в сумі 104338.52 грн., які знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Укрсоцбанк», заборонивши будь кому розпоряджатись та користуватися ними будь-яким чином.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1