Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/299/17
Провадження № 1-кп/596/8/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" квітня 2018 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника потерпілої адвоката ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №00000341 від 20 грудня 2016 року, внесене в ЄРДР

відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Копичинці, Гусятинського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, на утриманні дітей немає, не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 Кримінального Кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:
20.12.2016 року, близько 10:00 год. в приміщенні магазину, що знаходиться в центрі села Перемилів Гусятинського району Тернопільської області у будівлі сільської ради, під час конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , в ході якого ОСОБА_4 зачинив із середини двері на ключ, що ведуть в магазин, з метою завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , зловив потерпілу однією рукою за верхню частину куртки в місці біля шиї з лівого боку, а другою рукою умисно наніс один удар кулаком в обличчя в область губи, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на обличчі, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Надалі, продовжуючи свої злочинні дії, під час того, коли ОСОБА_6 намагалась покинути приміщення магазину ОСОБА_4 , умисно наніс їй одного удару ногою в область правої сідниці, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді одного синця на правій сідниці, який за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а також цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди не визнав повністю. Суду показав, що 20.12.2016 року о 10:00 годин ранку йому зателефонувала його дружина ОСОБА_7 , яка була на роботі в магазині, котрий належить їх доньці, і він через телефон почув крик ОСОБА_8 , яка кричала. Жінка попросила, щоб він приїхав, бо ОСОБА_9 на неї нападає. Коли він зайшов в магазин, то побачив як його дружина та ОСОБА_6 стояли і остання обзивала його дружину нецензурними словами. Він став між ними та запитав у ОСОБА_8 про причини її поведінки, на що вона відповіла: «що його жінка годує її чоловіка і розбиває їхню сім`ю!». Його це роздратувало та обурило і коли ОСОБА_6 почала рватися до його жінки, він взяв її за куртку зліва і вивів її з магазину. Після чого повернувся в магазин, побув там ще близько 15 хв. і поїхав додому.

Щодо розбитої губи в потерпілої, то він припускає, що ці ушкодження могли утворитись внаслідок контактування з замком куртки, коли він насильно виводив її з магазину. Інші ушкодження могли утворитись внаслідок падіння потерпілої на землю, оскільки це був зимовий період і могло бути слизько.

Наступного дня до нього приїхала ОСОБА_10 і ОСОБА_9 та її син. Потерпілої він не бачив, тому що вона не виходила з машини. ЇЇ сестра почали задавати питання чому він побив ОСОБА_6 , на що він насварився на них і вони поїхали.

Конфлікт між ним та потерпілою тривав близько 1,5 хв.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_4 не визнав вини в скоєному кримінальному правопорушенні, його винність повністю доведена в судовому засіданні зібраними по справі доказами.

Так, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що 20 грудня 2016 року зайшла в магазин, який знаходиться в с. Перемилів в приміщенні будинку сільської ради, щоб поговорити з ОСОБА_7 стосовно свого чоловіка, оскільки остання говорила між людьми та в сільській раді, щоб щось зробили, бо чоловік (потерпілої) голодує, залишився без світла, газу, що вона ( ОСОБА_7 ) змушена його годувати. На той час в магазині було двоє людей ОСОБА_11 і молодий хлопець, які згодом вийшли.

Їх розмова переросла в словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 обзивала її різними словами. ОСОБА_7 подзвонила до свого чоловіка і повідомила що прийшла ОСОБА_12 , обзиває її нецензурними словами та попросила, щоб він прийшов. ОСОБА_4 зайшовши в приміщення магазину, зачинив двері магазину на ключ і одразу схопивши її за одяг, вдарив кулаком в губу, потім кулаком ударив в ліву частину голови, потім був удар коліном в область печінки, останній раз ногою копнув в стегно. Потім ОСОБА_7 відкрила двері і випустили її. Вона не пригадує якою рукою та якою ногою їй наносив удари обвинувачений.

ОСОБА_4 машиною наздогнав її біля цвинтаря та наполягав, щоб вона сіла у машину, але вона втекла додому та подзвонила до сина ОСОБА_13 . В той самий день вони поїхали у лікарню в м.Чортків, однак там не було експерта, тому поїхали м. Копичинці знімати побої, оскільки у неї була розбита губа, з якої йшла кров. А потім звернулася в поліцію. Про все вона розповіла мамі та сестрі.

Додаткового показала, що коли вона йшла до ОСОБА_14 поговорити, то її мама і сестра знали куди вона пішла. І відповідно ушкоджень у неї не було до розмови з родиною ОСОБА_4 . Щодо мотиву її побиття обвинуваченим, то можливо це трапилось через те, вони сварились з його жінкою.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що він є сином потерпілої ОСОБА_6 20.12.2016 року близько 10:00 годин ранку до нього подзвонила його мати і попросила, щоб він до неї приїхав. Коли він приїхав додому, то побачив, що у матері була розбита губа, вона плакала та повідомила, що її побив ОСОБА_4 . Додатково пояснив, що маму бачив 19.12.2016 року і у неї ніяких ушкоджень не було. Вони з мамою поїхали у Копичинецьку лікарню. Того самого дня звернулись в поліцію.

На наступний день вони поїхали на експертизу. Також їздили до ОСОБА_4 в магазин поговорити, але розмова не склалася, почалася сварка і обвинувачений ОСОБА_4 сказав «Якщо хочеш, то ще ти получиш!». Також при розмові з ним обвинувачений особисто говорив йому «що він тільки раз її шарпнув». Додатково пояснив, що його батько протягом року працював у ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що є сестрою потерпілої ОСОБА_8 , проживає разом із мамою. Її сестра ОСОБА_6 тимчасово проживала у них. 20.12.2016 року близько 17 ї години вона повернулася додому з роботи і вдома побачила, що у сестри розбита губа, перев`язана голова. Сестру боліло у області печінки і голова. На запитання що сталося вона розповіла, що з`ясовувала стосунки з ОСОБА_14 і та покликала свого чоловіка, який її побив. Зранку, о 9:00 год, коли вона йшла на роботу, то у сестри ніяких тілесних ушкоджень не було.

При зустрічі з ОСОБА_4 вона запитувала його про причини побиття сестри, на що той відповів, що «я ще тобі зараз дам».

Свідок ОСОБА_17 в суді дав показання про те, що потерпіла є його дружиною. Протягом п`яти років він неофіційно працював у ОСОБА_4 . Того дня ОСОБА_4 сам йому сказав: «Я сьогодні з твоєю жінкою мав проблеми, так їй дав!»

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що працює у магазині, який належить її дочці. Коли потерпіла ОСОБА_6 зайшла в приміщення магазину, на той час там перебували покупці ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Спочатку вона відкрила двері і запитала чи можна її «поблагословити» і повідомила, що зачекає поки вийдуть люди з магазину. Коли люди вийшли, потерпіла почала їй погрожувати фізичною розправою, і вона взяла телефон та зателефонувала до свого чоловіка ОСОБА_4 , попросивши, щоб він прийшов, бо ОСОБА_6 на неї нападає.

Після того як її чоловік забіг в магазин і запитав потерпілу «чому вона обзиває його жінку», остання вибігла з магазину. Чоловік теж поїхав додому.

Суд вважає показання потерпілої ОСОБА_6 щодо обставин справи правдивими, оскільки вони є послідовними в деталях, а тому суд покладає їх в основу вироку, як один з доказів, на підтвердження винності обвинуваченого ОСОБА_4 , так як вони ще й об`єктивно узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та іншими доказами.

Так, згідно висновку судово-медичної експертизи № 378 від 23.12.2016 року «у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на обличчі, синця на правій сідниці. Дані тілесні ушкодження, враховуючи їх вид, властивості та розташування на тілі, утворилися від дії тупих предметів, не виключено, в час та при обставинах, вказаних у постанові та повідомлених обстежуваною. Утворення всіх вищезазначених тілесних ушкоджень в комплексі при простому одноразовому «падінні з висоти власного зросту» неможливе, про що свідчить розташування ушкоджень на різних анатомічних частинах та поверхнях тіла. За ступенем тяжкості вищезазначені тілесні ушкодження, як в їх сукупності так і кожне, зокрема, відносяться до легких.».(а.с.202-203).

Крім наведених доказів, винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України підтверджується також витягом з кримінального провадження, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.12.2016 року та заявою потерпілої ОСОБА_6 від 20.12.2016 року (а.с.198-200).

Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що тілесних ушкоджень потерпілій умисно він не наносив є безпідставним та суперечать встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи.

Посилання обвинуваченого на те, що тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок падіння потерпілої на землю, спростовуються, зокрема, висновком судово-медичної експертизи, яка виключила можливість утворення тілесних ушкоджень в комплексі при простому одноразовому «падінні з висоти власного зросту», про що свідчить розташування ушкоджень на різних анатомічних частинах та поверхнях тіла.

Як встановлено при розгляді справи, ОСОБА_4 саме на ґрунті особистих неприязних стосунків під час сварки умисно наніс потерпілій ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження.

Так, з його показань слідує, що коли він побачив, що його дружину ображає потерпіла був обурений її діями та розізлившись він з застосуванням сили намагався вивезти її з приміщення.

З показань свідка ОСОБА_7 слідує, що її чоловік був обурений словами потерпілої ОСОБА_6 в її адресу.

Зазначені обставини щодо мотиву та спрямованості умислу доводяться також показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , які в суді підтвердили, що потерпіла, обвинувачений та його дружина на момент конфлікту перебували в напружених стосунках, критично оцінювали дії один одного.

Показання свідка ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 не наносив суд визнає суперечливими та не бере їх до уваги, оскільки вони не підтверджуються та суперечать дослідженими в судовому засіданні показаннями потерпілої та інших свідків, висновку судово-медичної експертизи, яким суд надав оцінку з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Також вони не узгоджуються з показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_4 .

Так, свідок ОСОБА_7 (дружина обвинуваченого) повідомила, що після того як її чоловік забіг в магазин і запитав потерпілу «чому вона обзиває його жінку», потерпіла вибігла з магазину, а обвинувачений ОСОБА_4 показав, зокрема, що коли ОСОБА_6 почала рватися до його жінки, він взяв її за куртку зліва і насильно вивів її з магазину.

При таких обставинах суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При цьому, суд приходить до висновку про необґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 в частині нанесення потерпілій ОСОБА_6 удару кулаком в область лівої половини голови, оскільки експертом тілесні ушкодження в цій ділянці голови не виявлені, що підтверджується дослідною частиною висновку судово-медичної експертизи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, а також думку потерпілої щодо суворо покарання обвинуваченого.
Судом не встановлено обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
За таких обставин суд приходить до висновку, що слід призначити покарання ОСОБА_4 у виді 120 годин громадських робіт.
Дане покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Твердження сторони захисту про те, що громадські роботи, як вид покарання принижують честь і гідність обвинуваченого суд вважає безпідставними, оскільки зазначений вид покарання застосований до ОСОБА_4 від імені держави за вироком суду в межах санкції частини 1 статті 125 КК України відповідно до вимог статей 50, 65-67 КК України, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_6 пред`явила цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення спричиненої моральної шкоди, яку вона оцінює в 10000 грн. і виражається вона в тому, що ОСОБА_4 принижено її честь та гідність, порушено нормальні життєві зв`язки з односельчанами через неможливість продовження активного громадського життя.

Розмір заподіяної їй моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести та витрати пов`язані з відновленням її психічного стану, відпочинком від усього що сталося з нею. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести мені зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, а також моральних страждань, пов`язаних з завданням їй тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 КПК України, при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені в ст. 1167 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи вищезазначені вимоги закону та встановлені обставини кримінального провадження, а саме те, що потерпілій внаслідок вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення завдані фізичні та моральні страждання внаслідок перенесених тілесних ушкоджень, спричинених обвинуваченим, що підтверджується, зокрема, висновком судово-медичної експертизи (а.с.203), суд вважає, що слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_6 кошти в розмірі 5000 грн. На переконання суду, такий розмір моральної шкоди буде в повній мірі відповідати принципам розумності, виваженості і справедливості. В задоволенні решти вимог, відмовити.

Керуючись ст.ст. 128- 129, 367- 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 гривень. В задоволенні решти вимог - відмовити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з часу отримання ним його копії.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно.

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1