У Х В А Л А
04 листопада 2017 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченково, Жовтневого району, Миколаївської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , сапера відділення керованого мінування групи інженерних загороджень інженерного загону військової частини НОМЕР_1 , солдата,

підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових №0002797 від 08 червня 2015 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням установлено, що солдат ОСОБА_4 проходив військову службу на посаді сапера відділення керованого мінування групи інженерних загороджень інженерного загону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 знав та усвідомлював, що повинен неухильно виконувати Військову присягу (затверджену Постановою Верховної Ради України від 6.12.1991), а також дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Проте, усвідомлюючи відсутність відповідного дозволу командира на залишення розташування вищезазначеної військової частини, 17 травня 2015 року ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою незаконно ухилитися від військової служби, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України.

Самовільно залишивши 17 травня 2015 року розташування військової частини НОМЕР_1 з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, солдат ОСОБА_4 одразу став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для прибуття до військової частини НОМЕР_1 за наявності реальної можливості до цього та не заявив про себе до правоохоронних органів до теперішнього часу, чим відкрито вказує на небажання проходити військову службу.

03.11.2017 року ОСОБА_4 було в порядку ст. 191 КПК України була затримано та цієї ж дати їй було вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, а саме як: самовільне залишення військової частини, без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними по кримінальному провадженню та наданими разом з клопотанням доказами, а саме: актом службового розслідування від 27.05.2015 року, наказом т.в.о. командира військової частина НОМЕР_1 ОСОБА_7 , рапортами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , довідкою по факту самовільного залишення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , довідкою по факту самовільного залишення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , протоколами затримання ОСОБА_4 , протоколами обшуків та іншими матеріалами кримінального провадження

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні змінив вимоги клопотання та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, не відлучатися за межі Одеської області без дозволу прокурора чи суду, з`являтися на виклик прокурора за першою вимогою, а також повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні розкаявся у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та підтримав клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що змінене клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме допитами свідків, показами підозрюваного наданими в судовому засіданні, згідно яких він повністю розкаюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.4 ст.407 КК України, тобто інкримінований йому злочин відноситься до тяжкого злочину.

Однак, обґрунтовуючи своє клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор ОСОБА_3 в своєму клопотанні не достатньо обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Прокурором ОСОБА_3 не було доведено, що підозрюваний може впливати на потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім цього, підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю розкаявся у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України, пояснив що вчинив вказані дії, тому що був переляканий, що після його з`явлення до прокурора, він може опинитися за гратами.

У разі призначення підозрюваному покарання у вигляді позбавлення волі, наявний ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку із чим йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 179, 205 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволені клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до кабінету прокурора за першою вимогою у розумні строки;

2) не відлучатися за межі Одеської області без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Повідомити підозрюваному письмово під розпис про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
06.11.2017