Справа № 731/374/17
Провадження 1-кс/731/121/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2017 року смт. Варва

Слідчий суддя Варвинського районного

суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Варва клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000187 від 25 серпня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:
До суду 26.12.2017 року надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна. В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 29.08.2017 року накладено арешт на автомобіль марки «OPEL-ASTRA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Вказаний арешт було накладено у зв`язку з необхідністю проведення по кримінальному провадженню судових експертиз. На даний час експертизи виконані, отже відпала необхідність в арешті автомобіля. Умови зберігання автомобіля є незадовільними, автомобіль знаходиться на відкритій ділянці та піддається впливу навколишнього середовища, що завдає шкоди автомобілю та впливає на його стан, призводить до його знецінення. Просив скасувати арешт на автомобіль шляхом зняття заборони в частині його використання та зберігання у Варвинському ВП ГУНП в Чернігівській області та зобов`язати слідчого передати вказаний автомобіль ОСОБА_5 на відповідальне зберігання під розписку.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що його клієнт має статус свідка по даному кримінальному провадженню. Призначені експертизи були виконані, отже необхідність у зберіганні автомобіля у сторони обвинувачення відсутня. Автомобіль зберігається на відкритій площадці, та зазнає впливу атмосферних явищ, натомість скасування арешту дасть змогу його довірителю зберігати вказаний автомобіль на території домогосподарства або в закритому гаражі, що зведе до мінімуму матеріальні втрати. Пояснив, що право зберігання автомобіля охоплюється правом користування річчю, зважаючи на що саме в цій частині арешт має бути знятий.

Особа, в інтересах якої подано клопотання ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснив, що його автомобіль зберігається на території Варвинського ВП, до цього автомобіль зберігався на території його домогосподарства або в гаражі. Пояснив, що на даний час автомобіль зберігається не в належних умовах, в салон автомобіля потрапляє волога, він гниє.

Слідчий, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти клопотання заперечувала, пояснивши, що на даний час дійсно проведені призначені експертизи, однак, не проведено слідчий експеримент, після якого виникне необхідність у призначенні інших експертиз. Крім того, арешт накладався з метою збереження речового доказу, яким є автомобіль, і дана необхідність не відпала. Крім того, сторона захисту не надала жодних доказів про те, що автомобіль зберігається не в належних умовах, не довела, що забезпечить належні умови зберігання речового доказу, зважаючи на що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Заслухавши пояснення адвоката, власника майна, прокурора, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя робить наступний висновок.

Ухвалою слідчого судді Варвинського районного суду Чернігівської області від 29.08.2017 року накладено арешт, з метою збереження речового доказу наавтомобіль марки «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, користування, розпорядження ним особам, які наділені правами на вищевказані дії визначивши місце зберігання у Варвинському відділенні поліції Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, що за адресою: смт. Варва, вул. Пилипенка, 1.

Вказаний арешт було накладено за клопотанням слідчого ОСОБА_6 з метою збереження речового доказу, яким було визнано згадуваний автомобіль та забезпечення необхідності проведення стороною обвинувачення необхідних експертиз.

Під час розгляду справи прокурором було визнано той факт, що на даний час згадувані у клопотанні слідчого експертизи проведені.

Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Власником майна подано клопотання про зняття арешту частково, зокрема щодо зняття заборони в частині користування автомобілем та зберігання його на території Варвинського ВП.

Слідчий суддя вказує, що при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, власник майна, зазнає з боку держави втручання у його право власності.

Право власності охоплює правові норми, які закріплюють і охороняють стан приналежності матеріальних благ конкретним особам. Змістом права власності є права? (правомочності) володіння, користування та розпорядження своїм майном. Так, правомочність володіння це юридично забезпечена можливість власника бути в безпосередньому фактичному зв`язку з річчю. Володіння треба розуміти як постійну можливість матеріального зв`язку власника з річчю. Правомочність користування є заснованою на законі можливістю вилучення корисних властивостей речі для задоволення потреб власника чи інших осіб. Правомочність розпорядження це закріплена нормами права за власником можливість визначити долю належної йому речі шляхом знищення, відчуження або передачі її в тимчасове володіння іншим особам.

Із наведеної дефініції поняття права користування вбачається, що воно є досить широким та значно перевищує обсяг прав, на якому наголошує власник майна (лише зберігання майна).

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Згідно до ч.4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому слідчий суддя зауважує, що обов`язок доказування відсутності необхідності арешту майна лежить на власникові майна.

Дослідивши доводи клопотання слідчий суддя бере до уваги те, що:

- власник майна зазнав обмежень свого права власності на законній підставі ухвалі слідчого судді в рамках кримінального провадження, і законність таку не оспорює;

- арешт на майно було накладено із двох підстав з метою збереження речового доказу та з метою забезпечення проведення експертиз. Слідчий суддя констатує, що процесуальним прокурором визнано той факт, що необхідність у збереженні вказаного майна з метою доступу до нього експертів на даний час не є актуальною. Однак, суд мусить зауважити, що власником майна жодним чином не доведено, що належний йому автомобіль втратив статус речового доказу, або переконав слідчого суддю в тому, що даний автомобіль як речовий доказ вочевидь є неналежним, зважаючи на що необхідно відновити його обмежене право на користування вказаним майном. При цьому слідчий суддя сприймає вказану підставу необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження достатньою, а способи арешту співмірними;

- власник майна не навів жодних доказів того, що його автомобіль під час зберігання органом досудового слідства зазнає впливу, який приводить до реального знецінення майна та суттєво впливає на його матеріальний стан і завдає йому матеріальної шкоди,

- власник майна не довів, що істотно порушено баланс між його суб`єктивним правом власності та суспільною необхідністю виконання завдань кримінального провадження, зокрема збереження речового доказу у органу досудового слідства.

Зважаючи на наведене клопотання не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 9, 173, 174, 100 КПК України,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000187 від 25 серпня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1