Справа№751/7510/17
Провадження №1-в/751/555/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2017 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника ЧВК ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові, в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення державної установи «Чернігівська виправна колонія (№ 44)», кримінальне провадження за заявою засудженої ОСОБА_5 про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

26.10.17. до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшла заява засудженої ОСОБА_5 про застосування до неї ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, в якій зазначає, що вона є інвалідом ІІ групи з обмеженими можливостями та порушенням функції пересування, а також є ВІЛ-інфікованою з 4-ю клінічною стадією СНІДу, що є підставою для застосування щодо неї ЗУ «Про амністію у 2016 році» (а.с.1).

Засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримала, просила застосувати відносно неї положення ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки вона має захворювання, що надають їй таку пільгу.

Представник ДУ «Чернігівська виправна колоні (№ 44)» та прокурор заперечували проти задоволення клопотання, оскільки воно безпідставне та засуджена не підпадає під дію ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Вислухавши думку засудженої, представника ЧВК 44, прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженої № 11-Е-17, матеріали даної справи, суд дійшов висновку, що заява засудженої ОСОБА_5 про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.05.15. Селидівським міським судом Донецької області ОСОБА_5 було засуджено за ст.ст. 309 ч. 1, 317 ч. 1, 311 ч. 1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з випробувальним строком на 3 роки (а.с.14-16 особової справи № 11-Е-17), однак вона до повного відбуття покарання за вищевказаним вироком суду вчинила нове кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим щодо неї 20.11.15. Селидівським міським судом Донецької області було ухвалено новий вирок (а.с.17-18 особової справи № 11-Е-17), який ухвалою апеляційного суду Донецької області від 15.03.16. було змінено та вирішено: виключити призначене додаткове покарання за ч. 2 ст. 317 КПК України та остаточного покарання із застосуванням ст. 71 ч. 1 КК України в виді конфіскації майна, яке їй належить на прав власності, та вважати ОСОБА_5 засудженою за ч. 2 ст. 317 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Селидівського міського суду Донецької області від 12.05.2015 року вважати засудженою до остаточного покарання в виді 4 (чотирьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі (а.с.12-13 особової справи № 11-Е-17).

Згідно п. «в» ст. 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році» визначено, що амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб: які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Крім того, відповідно п. «е» ст. 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році» передбачено, що амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб: яких засуджено за злочини організацію або утримання місць для незаконного вживання, виробництва чи виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (стаття 317 КК України 2001 р.; стаття 229-4 КК України 1960 р.).

Таким чином зі справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджена вироком Селидівського міського суду Донецької області від 20.11.15., який було частково змінено ухвалою апеляційного суду Донецької області від 15.03.16., за здійснення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України, який вчинила в період іспитового строку, тому відповідно до п.п. «в», «е» ст. 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році» вона не підпадає під дію положень даного Закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 85, 86 КК України, Законом України «Про застосування амністії в Україні», Законом України «Про амністію у 2016 році», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви засудженої ОСОБА_5 про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб до апеляційного суду Чернігівської області з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1