Справа № 504/362/18
Провадження№ 1-кс/504/227/18

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

06.03.2018 смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,
власника майна - ОСОБА_4 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4, смт. Доброслав, клопотання слідчого слідчого відділу Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 08 лютого 2018 року, погодженого того ж дня прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 від 08.02.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2018 року слідчий СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 , подала до Комінтернівського районного суду Одеської області клопотання, яке в порядку ст. 199 ч. 1 КПК України погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 від 08.02.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Подане клопотання обгрунтоване тим, що 07.02.2018 біля 20:00 годин водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по 23 кілометрі автодороги Одеса-Южний + 450 м по с. Нова Дофінівка Лиманського району Одеської області, керуючи автомобілем «Ніссан Сані», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у напрямку м. Южний допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була доставлена до Одеської ОКЛ з діагнозом: закритий перелом лівої плечової кості зі змістом. (ЄО 1247)

Таким чином, є розумні підстави вважати автомобіль марки «Ніссан Сані», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 доказом злочину, що обґрунтовує застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна з метою, передбаченою п.п.1,4 ч. 2ст. 70 КПК України, забезпечення збереження речового доказу та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання.

Власник майна - ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання слідчого, оскільки вже місяць автомобіль перебуває на арешт майданчику.

Прокурор пояснив суду, що в теперішній час завдання кримінального провадження не виконані, зокрема, не завершені призначені по кримінальному провадженню експертизи.

Крім того, даний автомобіль слід арештувати для забезпечення можливого відшкодування завданої шкоди внаслідок ДТП.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступного:

Положенням ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого у кримінальному провадженні та відповідати вимогам закону.
Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже субєкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і при вирішення питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
За змістом ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Перевіряючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя звертає увагу, що органом досудового розслідування обгрунтовано внесені відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР (витяг від 08.02.2018 року), власність підтверджена відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, за протоколом огляду місця події підтверджено скоєння ДТП за участі автомобіля, щодо якого ставиться питання арешту з метою забезпечення.

Отже, слідчий суддя дійшов переконливого висновку, що вищевказаний автомобіль містить в собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відтак, відповідає визначеним у положенні ст. 98 КПК України критеріям.

Слідчий суддя дійшов до переконання, що правові підстави арешту повністю співвідносяться з встановленими обставинами даного кримінального правопорушення.

Обираючи відповідне забезпечення кримінального провадження, та вирішуючи питання про спосіб його виконання, слідчий суддя враховує, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 є первинним власником даного транспортного засобу, в зв`язку із чим слідчий суддя переконаний, що існують всі підстави побоюватись що незастосування певної заборони, або певного обмеження щодо даного майна, цілком ймовірно, призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, і т.п. цього майна, що відповідає критерію речовий доказ по даному кримінальному провадженню.

Принаймні, такий захід забезпечення кримінального провадження є доцільним на даній стадії кримінального провадження (проведення експертиз).

Тому доводи власника майна про відсутність необхідності накладення арешту на даний автомобіль не можуть бути слушними в теперішній час, оскільки залишаються невиконаними завдання кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що арешт та заборона розпорядження вказаними речами є розумним та співмірним обмеженням права власності безпосередньому завданню кримінального провадження, і є необхідним у демократичному суспільстві, є доцільним саме на цій стадії досудового розслідування, а наслідки застосованого заходу забезпечення кримінального провадження, на переконання суду, не виглядають надмірним тягарем для власника арештованого майна.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 93, 98, 170-173, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Колопотання слідчого слідчого відділу Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області майора поліції ОСОБА_5 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Ніссан Сані», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , заборонивши власнику та будь- яким особам розпоряджатись та користуватись даним майном.

Роз`яснити, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна або відмова у ньому можуть бути оскаржені в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1