АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа№638/3113/17 Головуючий I інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/2457/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.122 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
-головуючого ОСОБА_2 ,
-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
-при секретарі ОСОБА_5 ,
-за участю прокурора ОСОБА_6 ,
-захисника ОСОБА_7 ,
-обвинуваченого ОСОБА_8 ,
-потерпілої ОСОБА_9 ,
-представника потерпілої ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова матеріали провадження №11кп/790/2457/17 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 вересня 2017 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, українця, громадянина України, офіційно працевлаштованого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, повернуто прокурору у порядку, передбаченому п.3 ч.3 ст.314 КПК України.
Суд мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки на ньому відсутня печатка прокуратури, у ньому не міститься формулювання обвинувачення, правової кваліфікації кримінального правопорушення, а лише назва статті Кримінального Кодексу України, які наслідки потягнув за собою ротаційний підвивих, хоча це є кваліфікуючою ознакою складу злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а також не зазначено від яких саме умисних дій утворилися легкі тілесні ушкодження та тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Також суд дійшов висновку про необхідність уточнення в обвинувальному акті місця вчинення злочину та усунення неточностей щодо суми цивільного позову потерпілої.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, посилаючись на те, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст.291 КПК України, оскільки в ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, правова кваліфікація з посиланням на положення статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, яке вказане після викладу фактичних обставин. Зазначив, що диспозиція ч.1 ст.121 КК України починається з формулювання: «умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження», а далі воно розтлумачується, тому, на думку прокурора, висновки суду про те, що слідчий обмежився лише вказівкою на назву вказаної статті - є помилковими. Вважає, що висновки суду щодо необхідності уточнення місця вчинення кримінального правопорушення, є передчасними, а невідповідність суми зазначеної в обвинувальному акті та у цивільному позові не є безумовною підставою для його повернення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили залишити ухвалу суду без змін, потерпілу ОСОБА_9 та її представника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншим, має містити виклад обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як слідує з матеріалів провадження, в обвинувальному акті міститься лише виклад обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
При цьому, у порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, а правова кваліфікація кримінального правопорушення, а містить лише посилання на частину першу статті 122 КК України і її назву без наведення диспозиції цього закону.
Крім того, не зазначення в обвинувальному акті, які наслідки потягнув за собою ротаційний підвивих шийного хребця, чи тривалий розлад здоров`я, чи стійку втрату працездатності, що є кваліфікуючою ознакою складу злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та не зазначення від яких саме умисних дій утворилися легкі тілесні ушкодження та тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, свідчить про не відповідність цього документа, в цій частині, вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.
Тому твердження прокурора у скарзі в цій частині про зворотне, є безпідставними.
Відповідно до вимог п.3 ч.4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Так, в обвинувальному акті зазначено, що потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов на суму 30 000 грн., однак в розписці підозрюваного зазначено, що останній отримав копію цивільного позову на іншу суму.
Такі розбіжності у сумах пред`явленого цивільного позову вказують на недоліки обвинувального акту, які підлягають виправленню особою, яка його склала.
Чинним КПК України не передбачено необхідності посвідчувати обвинувальний акт печаткою органу прокуратури.
Тому вказівка суду про це - безпідставна.
Як слідує із матеріалів провадження, в обвинувальному акті викладені обставини кримінального правопорушення із зазначенням місця його вчинення.
У зв`язку з цим указівка суду про необхідність уточнення місця вчинення злочину позбавлена підстав, а апеляційні доводи прокурора, у цій частині - обґрунтованими.
Тому вищевказана вказівка суду підлягає із ухвали виключенню, а ухвала - зміні.
Керуючись ст.ст. 405, 407,409, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.
Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 вересня 2017 року про повернення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України змінити.
Виключити із ухвали рішення суду про необхідність уточнення місця вчинення злочину.
У решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: