Справа № 438/613/17
Номер провадження 1-кп/438/111/2017
В И Р О К
Іменем України
27 жовтня 2017 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бориславі кримінальне провадження, внесеного в єдиний реєстр досудових розслідувань №0000423 від 23 червня 2017 року

відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніш не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Борислава Львівської області, проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта відсутня, не одруженого, не працюючого, в порядку ст.89 КК України, вважається особою що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

та відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Борислава Львівської області, проживає за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніш не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и в:
Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 21 червня 2017 року близько 19 години 00 хвилин, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, таємно викрали з території НЗП-288 нафтогазовидобувного управління «Бориславнафтогаз» публічного акціонерного товариства «Укрнафта», розташованого по вул.Гірній у м.Бориславі Львівської області два металевих листа товщиною 6 мл, розмірами 3,1х1,7 метри та 1,6х1,0 метри, загальною вартістю 959 гривень 15 копійок, чим заподіяли потерпілому ПАТ «Укрнафта» майнової шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. В судовому засіданні показав, що 21 червня 2017 року разом із обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їздили по вулицям м.Борислава фірою запряженою кіньми та збирали металобрухт. Близько 19 години опинились на вул.Гірна у м. Бориславі. На території непрацюючого підприємства нафтогазовидобувного управління «Бориславнафтогаз» публічного акціонерного товариства «Укрнафта» побачили два листи бляхи, які вирішили викрасти щоб здати на металобрухт. На наступний день, під час здачі, їх було затримано працівниками ПАТ «Укрнафти». Просить суд суворо не карати.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення визнали повністю, щиро розкаялись у скоєному та надали суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали покази аналогічні показанням обвинуваченого ОСОБА_3 .

Заслухавши показання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведеною повністю і вважає, що його дії, вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, законодавцем віднесено до злочину середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжує покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу винного, який є особою молодого віку, раніш не судимий, має постійне місце проживання, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не працює, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді обмеження волі у розмірі мінімальної санкції із звільненням від відбуття покарання з випробуванням, висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що обвинуваченому слід призначити покарання, в межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення у виді обмеження волі, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Суд також знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведеною повністю і вважає, що його дії, вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, законодавцем віднесено до злочину середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжує покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує особу винного, який є особою молодого віку, в порядку ст.89 КК України, вважається особою що не має судимості, має постійне місце проживання, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не працює, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді обмеження волі у розмірі мінімальної санкції із звільненням від відбуття покарання з випробуванням, висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що обвинуваченому слід призначити покарання, в межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення у виді обмеження волі, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведеною повністю і вважає, що його дії, вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, законодавцем віднесено до злочину середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжує покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує особу винного, який є особою молодого віку, раніш не судимий, має постійне місце проживання, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не працює, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді обмеження волі у розмірі мінімальної санкції із звільненням від відбуття покарання з випробуванням, висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що обвинуваченому слід призначити покарання, в межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення у виді обмеження волі, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Суд при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 враховує обставини, які пом`якшують покарання, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки останні визнали винуватість у інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, надали показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність, а також відсутність настання тяжких наслідків, вчиненим кримінальним правопорушенням.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засуджених та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Кримінальне правопорушення являється суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності особи. Однак, мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зіст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд прийшов до переконання, що виправлення обвинувачених можливе в умовах без ізоляції від суспільства та відбування призначеного покарання та останніх слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі - відсутні.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинувачених не застосовувалися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Борислава Львівської області винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Борислава Львівської області винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази у справі: два металевих листа товщиною 6 мл, розмірами 3,1х1,7 метри та 1,6х1,0 метри, переданий на зберігання представникам публічного акціонерного товариства «Укрнафта», повернути останньому.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися обвинуваченим та іншими учасниками судового процесу під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: суддя ОСОБА_1