АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6
розглянувши в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 липня 2014 року,
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 липня 2014 року задоволено подання начальника Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва ОСОБА_7 , скасовано звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Печерського районного суду міста Києва від 07 травня 2013 року, та направлено засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Цією ж ухвалою оголошено розшук ОСОБА_6 , з затриманням його при встановленні місцезнаходження, та поміщенням до Державної установи "Київський слідчий ізолятор".
Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту його затримання та поміщення до Державної установи "Київський слідчий ізолятор".
Задовольняючи подання начальника Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва ОСОБА_7 , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_6 у період іспитового строку не з`явився без поважних причин на реєстрацію до Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва, не повідомив про зміну свого місця проживання, та встановити його нове місце проживання не виявилось можливим.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 02 листопада 2017 року засудженому ОСОБА_6 поновлено строк апеляційного оскарження ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 11 липня 2014 року.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій зазначав, що напротязі семи місяців він виконував покладені на нього вироком суду обов`язки, та з`являвся до Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва для реєстрації. Зазначав, що попередив інспектора Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва ОСОБА_8 про тимчасовий виїзд за межі України до м. Москви. 10 лютого 2014 року у Росії його було затримано, про що він також повідомляв кримінально-виконавчу інспекцію, та засуджено Головінським районним судом м. Москви до покарання у виді 3 років позбавлення волі, яке він відбував у м. Москва з 10 лютого 2014 року по 10 лютого 2017 року, у зв`язку з чим не з`являвся для реєстрації до Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва.
На переконання апелянта, наведена обставина є поважною причиною його не явки на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції, а тому висновки суду першої інстанції про порушення ним порядку відбування покарання є помилковими.
Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали подання та особової справи засудженого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частини 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно частин 2-3, 4 ст. 166 КВК України (у редакції Закону № 4652-17 від 13 квітня 2012 року) якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.
У відповідності до п.п. 4.18, 4.20 ч. 4 Роздулу ІV «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань Міністерства внутрішніх справ України від 19 грудня 2003 року № 270/1560 (надалі - Інструкції), якщо судом засудженій особі встановлено обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, то виїхати вона може тільки після перевірки підстав на виїзд підрозділами інспекції (наприклад, підставами може бути необхідність зміни місця проживання, підтверджена документами або за наявності посвідки на остійне місце проживання в іншій державі та інше).
Засуджена особа, на яку покладено обов`язок повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, повинна це зробити до їх зміни або протягом трьох днів після зміни у письмовій формі.
Відповідно до п. 5.4 ч. 5 Розділу ІV вказаної Інструкції, невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).
Згідно п.п. 6.1.- 6.5., 6.9. ч. 6 Розділу ІV вказаної Інструкції, якщо місцезнаходження осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та звільнених від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років,
невідоме чи у разі неприбуття після звільнення з місць обмеження
або позбавлення волі до обраного місця проживання, працівник
підрозділу інспекції, у якому засуджена особа перебуває на обліку
(на територію обслуговування якого мав прибути), проводить такі
початкові розшукові дії: опитує родичів, сусідів та знайомих засудженої особи, установлює її можливе місцеперебування і зв`язки за межами місця
проживання; через працівників відділу кадрів за місцем роботи або
навчання встановлює осіб, які можуть знати місцезнаходження
засудженої особи.
Направляє запити: за місцем проживання родичів та знайомих засудженої особи; до адресно-довідкового бюро, ЖЕКу, селищної,
сільської чи міської ради.
Перевіряє медичні установи за місцем проживання, морги (чи не
стала засуджена особа жертвою нещасного випадку або злочину); за обліками органів внутрішніх справ (чи немає
засудженої особи серед затриманих, адмінарештованих, у
спецустановах органів внутрішніх справ).
Початкові розшукові заходи проводяться протягом одного
місяця з дня, коли працівнику інспекції стало відомо про залишення
засудженою особою місця постійного проживання або неприбуття
звільненого з місць обмеження або позбавлення волі до обраного
Якщо протягом указаного терміну місцезнаходження
засудженої особи не встановлене, то працівник інспекції передає
подання, копію вироку суду та матеріали початкових розшукових
заходів із супроводжувальним листом до органів внутрішніх справ
для здійснення подальшого розшуку засуджених осіб.
Одночасно з цим стосовно засудженої особи інспекція надсилає
до суду подання для вирішення питання про скасування звільнення
від відбування покарання з випробуванням чи звільнення від
відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком
На переконання колегії суддів, Дарницьким районним відділом кримінально-виконавчої інспекції у м. Києві у повній мірі дотримано вказані вимоги Інструкції.
Як убачається з матеріалів особової справи №183/2013 стосовно ОСОБА_6 , вироком Печерського районного суду міста Києва від 07 травня 2013 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ст. 290, ст. 70 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України (у редакції Закону №1254-VI від 14 квітня 2009 року): не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, роботи, та періодично з`являтися реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції /аркуш 2-8 особової справи/.
Розпорядження про виконання вироку Печерського районного суду міста Києва від 07 травня 2013 року, що набрав законної сили, надійшло 26 червня 2013 р. для виконання до Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва / аркуш 1 особової справи/.
Відповідно до даних розписки ОСОБА_6 від 02 липня 2013 року, йому роз`яснено покладені на нього вироком Печерського районного суду міста Києва від 07 травня 2013 року обов`язки, роз`яснено положення ч. 3 ст. 164 КВК України, та попереджено про наслідки ухилення від виконання покладених на нього обов`язків /аркуш 16 особової справи/.
Постановою старшого інспектора Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва ОСОБА_9 від 02 липня 2013 року, з якою був ознайомлений ОСОБА_6 , його зобов`язано з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції Дарницького району м. Києва, та призначено йому днем явки перший понеділок кожного місяця з 9-00 до 18-00 год. /аркуш 18 особової справи/.
Відповідно до даних листа реєстрації ОСОБА_6 , останній не з`явився для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції Дарницького району м. Києва 08 січня 2014 року, 03 березня 2014 року, 07 квітня 2014 року та 05 травня 2014 року /аркуш 19 особової справи/.
Як убачається з письмових пояснень ОСОБА_6 від 13 січня 2014 року, він не з`явився на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції Дарницького району м. Києва 08 січня 2014 року з поважних причин, так як перебував за місцем проживання батька, у зв`язку із хворобою останнього, про що зобов`язався надати відповідну медичну довідку /аркуш 36 особової справи/.
Разом з тим, матеріали особової справи ОСОБА_6 , та матеріали судового провадження не містять даних на підтвердження вказаної ОСОБА_6 причини неявки для реєстрації 08 січня 2014 року. Відповідну довідку про захворювання батька засудженого, останній не надав.
Засудженому ОСОБА_6 уповноваженою особою кримінально-виконавчої інспекції Дарницького району м. Києва 13 січня 2014 року оголошено попередження за неявку для реєстрації без поважних причин 08 січня 2014 року /аркуш 37 особової справи/.
Після неявки ОСОБА_6 03 березня 2014 року для реєстрації без поважних причин, кримінально-виконавчою інспекцією Дарницького району м. Києва здійснено початкові розшукові заходи для встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , на підтвердження чого до матеріалів особової справи долучено виклик ОСОБА_6 від 04 березня 2013 року до кримінально-виконавчої інспекції Дарницького району м. Києва на 11 березня 2014 року /аркуш 40 особової справи/; довідки інспектора кримінально-виконавчої інспекції Дарницького району м. Києва ОСОБА_9 від 12 березня 2014 року, які містять дані про телефонні розмови інспектора із співмешканкою ОСОБА_6 та його сестрою, які повідомили, що ОСОБА_6 за місцем проживання та реєстрації не проживає /аркуші 41-42 особової справи/; рапорт дільничого інспектора міліції Дарницького районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві від 10 лютого 2014 року, у якому викладено обставини виходу за адресою місця проживання ОСОБА_6 у АДРЕСА_1 , під час якого у ході спілкування зі співмешканою засудженого ОСОБА_10 встановлено, що за даною адресою ОСОБА_6 з 02 січня 2014 року не проживає /аркуш особової справи 49/; пояснення ОСОБА_10 від 10 лютого 2014 року, у відповідності до яких, її співмешканець ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає з 02 січня 2014 року, та його місцеперебування на даний час їй не відомо /аркуші особової справи 50-51/.
Крім того, у матеріалах особової справи наявні запити ІНФОРМАЦІЯ_1 до Київського СІЗО №13, Черкаського РП Городищенськоаго МРВ КВІ УДПтСУ в Черкаській області, спецприймальника ГУМВС України в м. Києві, бюро судово-медичної експертизи м. Києва, Київського міського Управління юстиції, Головного лікаря станції швидкої медичної допомоги м. Києва /аркуші особової справи 43-48/, та відповіді Київського міського Управління юстиції, Червонослобідської сільської ради Черкаської області, Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва, Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, спецприймальника ГУМВС України в м. Києві, Черкаського РП Городищенськоаго МРВ КВІ Києва /аркуші особової справи 52-55, 57-58/. Згідно відповідей вказаних установ, на обліках ОСОБА_12 не перебуває, за місцем реєстрації виписаний та не проживає, місцезнаходження останнього не встановлено.
Таким чином, врахувавши наведені обставини та встановивши, що ОСОБА_6 не виконав обов`язки, покладені на нього вироком Печерського районного суду міста Києва від 07 травня 2013 року, зокрема не повідомив орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, та не з`явився до інспекції більше двох разів підряд без поважних причин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що ОСОБА_6 не бажає стати на шлях виправлення, та прийняв законне та обгрунтоване рішення про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_6 для відбування покарання у виді позбавлення волі, з чим погоджується і колегія суддів.
Посилання апелянта на те, що він не з`являвся на реєстрацію до органу кримінально-виконавчої інспекції з поважних причин, оскільки тимчасово виїхав за межі України до м. Москви, де 10 лютого 2014 року був затриманий, про що в усній формі попереджав інспектора Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва ОСОБА_8 , спростовується матеріалами особової справи, які не містять даних про звернення ОСОБА_6 до органу кримінально-виконавчої інспекції з повідомленням про зміну місця проживання та виїзд за межі України.
Інших даних про наявність поважних причин неявки ОСОБА_6 на реєстрацію до органу кримінально-виконавчої інспекції, матеріали особової справи та судового провадження не містять.
Порушене у апеляційній скарзі засудженого питання про зарахування йому у строк відбування покарання за вироком Печерського районного суду міста Києва від 07 травня 2013 року, строк відбування покарання за вироком суду іноземної держави (вироком Головінського районного суду м. Москви), підлягає вирішенню за заявою засудженого у порядку ст. 99 КК України, ст.ст. 537-539 КПК України у порядку виконання вироку.
Порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду подання кримінально-виконавчої інспекції, які б стали підставою для скасування судового рішення, колегія суддів не вбачає.
Ураховуючи викладене, колегія суддів не убачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. 166 КВК України (у редакції Закону № 4652-17 від 13 квітня 2012 року), ст.ст. 377, 404, 405, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 липня 2014 року - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3