Провадження №1-кп/523/495/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2018 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0005558 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, маючого середню освіту, перебуваючого в цивільному шлюбі, працюючого в «Новій Пошті», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
29.10.2017 року, близько 03:00 год., ОСОБА_4 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом прибув у двір будинку АДРЕСА_3 , де побачив припаркований автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у кузові сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , вартістю 81000 грн, який ОСОБА_4 визначив об`єктом свого злочинного умислу, реалізуючи свій злочинний намір. ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом взлому замка передньої лівої двері із застосуванням ключа від мопеду, проник до салону вищезазначеного автомобілю. У подальшому ОСОБА_4 запустив двигун автомобіля за допомогою ключа від мопеду та з місця вчинення кримінального правопорушення на викраденому автомобілі втік, розпорядившись ним на власний розсуд.

У ході досудового розслідування автомобіль було повернуто потерпілому ОСОБА_5 . Однак, внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 потерпілому завдано матеріальну шкоду на загальну суму 10561 грн 14 коп, які останній витратив на подальший ремонт.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не оспорював обставин скоєння кримінального правопорушення, та пояснив, що дійсно в жовтні місяці 2017 року в нічний період часу, перебуваючи на вул..Генерала Бочарова в м.Одесі, викрав автомобіль марки «Део Ланос».

В той же час обвинувачений зазначив, що дуже кається у скоєному, вчинення ним протиправного діяння стало наслідком важкого матеріального становища, просив не призначати йому суворого покарання. Обвинувачений також вказав, що завданий потерпілому збиток на вищевказану суму визнає, вказавши при цьому, що частково її вже відшкодував, перерахувавши потерпілому 1990 грн, надавши копію квитанції, зобовязавшись при цьому в подальшому відшкодувати всю суму завданого збитку потерпілому.

Так як, ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз?яснені учасникам розгляду справи, суд, з?ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.

Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочинного діяння, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст.289 ч.1 КК України за ознаками незаконне заволодіння транспортним засобом.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Крім того при вирішенні питання стосовно призначення покарання обвинуваченому судом враховується думка потерпілого ОСОБА_5 , який звернувся до суду із заявою, в якій вважав можливим покарання обвинуваченому призначити на розсуду суду. Зазначивши при цьому, що шкоду йому не відшкодовано, сума збитку складає 10500 грн.

Однак, в той же час при призначенні обвинуваченому покарання, до обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 ,суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире каяття у вчиненні злочину і сприяння в його розкритті, враховується особа обвинуваченого, який є раніше не судимим, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має місце реєстрації та місце проживання, перебуває в цивільному шлюбі.

При призначенні обвинуваченому покарання суд також враховує, що згідно обвинувального акту вбачається, що автомобіль повернуто, однак понесено витрати на відновлювальний ремонт завданий кримінальним правопорушенням потерпілим ОСОБА_5 на загальну суму 10561 грн 14 коп. В ході судового розгляду було встановлено, що обвинувачений частково відшкодував потерпілому завданий збиток на суму 1990 грн.

В той же час, при призначенні покарання суд враховує, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, ознайомившись із обвинувальним актом, долученими до нього документами, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , вік, стан його здоров`я та сімейний стан, обставини скоєного кримінального правопорушення, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим застосувати до нього дію ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

У той же час, відповідно до вимог ст.76 ч.1 п.1, 2 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого для встановлення факту його виправлення, суд вважає за необхідне покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи.

Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Згідно обвинувального акту під час досудового розслідування витрати на залучення експертів не здійснювались. Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування відомостей про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 не вбачається.

Стосовно завданої потерпілому шкоди на суму 10561 грн 14 коп, суд приймає до уваги часткове відшкодування обвинуваченим матеріальної шкоди потерпілому на суму 1990 грн, що підтверджується долученою обвинуваченим копією квитанції. Разом з тим потерпілий ні в ході досудового розслідування, ні в ході судового розгляду цивільний позов не подав, у зв`язку із чим суд роз`яснює його право звернення до суду про відшкодування збитку в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді 3 (тьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст.75, 76 ч.1 п.п.1, 2 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1