печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) прокуратури м. Києва,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою, і просить скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 15.02.2018 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим по кримінальному провадженню ЄРДР № 0002907, та зобов`язати уповноважену службову особу, яка здійснює досудове розслідування кримінального провадження ЄРДР № 0002907, визнати ОСОБА_3 потерпілим по цьому кримінальному провадженню, вказуючи наступне. Заявник звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про кримінальне правопорушення від 14.08.2017р. Прокуратура проігнорувала його заяву, і він вимушений був оскаржити бездіяльність прокуратури до суду. За результатами розгляду скарги, її було задоволено, і зобов`язано уповноважену посадову особу Генеральної прокуратури України внести відомості до ЄРДР- На виконання ухвали суду, відомості були внесені до ЄРДР № 0002907 від 07.09.2017р. Після того, як заявник дізнався про внесення відомостей , він 06 лютого 2018 року звернувся із заявою до слідчого, який здійснює досудове розслідування із клопотанням про визнання його потерпілим. У заяві від 14.08.2017 року виклав суть протиправних дій, які були вчинені відносно нього, адвоката ОСОБА_5 , працівниками Ізолятора тимчасового тримання, а саме - що йому перешкодили у наданні конфіденційного побачення із підзахисним ОСОБА_6 , що мало місце 11 серпня 2017 року. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 1 ст. 364 КК України.

Заявник вказує на те, що він як особа, якій завдано шкоди неправомірними діями працівників Ізолятора тимчасового тримання, вважав би необхідним, щоб його інтереси були захищені максимально ефективно. Але слідчий прокуратури міста Києва ОСОБА_7 очевидно не читаючи заяви, вирішив, що він може діяти всупереч нормам кримінального та кримінального процесуального права, безпідставно відмовив у визнанні потерпілим. Крім того, його було допитано працівниками ГУНП у місті Києві як свідка, під час допиту він повторно виклав всі обставини, що мали місце під час порушення його прав 11.08.2018року.

Під час судового розгляду заявник ОСОБА_3 підтримав скаргу з наведених у ній обставин.

Слідчий Прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , постанова якого оскаржується, в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши заявника ОСОБА_3 , дослідивши додані до скарги матеріали, слід дійти наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Встановлено, що за заявою першим слідчим відділом прокуратури м. Києва проводится досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002907, яке внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч1 ст.364 КК України.

Постановою слідчого ОСОБА_7 від 15 лютого 2018 року відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні з огляду на те, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 не встановлено, яка шкода заподіяна та ким вона завдана.

Вирішуючи подану скаргу слід врахувати наступне.

Диспозиція частини першої статті 364 КК України визначає суспільно небезпечним діяння -зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Згідно ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, прокурора складається, в тому числі, з: 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

Проте слідчий відмовивши ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим, фактично не навів відповідного мотивування , та відповідно прийшов передчасного висновку про відсутність порушеного права у вказаної особи. Так, заявник посилається на те , що окрім поданої заяви ним було надано покази, в яких він зазнавши щодо завдання йому шкоди та якими саме діями. Проте у постанові слідчого вказаним показам оцінка не надана.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 55, 303-304, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_7 від 15.02.2018 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0002907 та зобов`язати слідчого, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002907 розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання його потерпілим. Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1