02 листопада 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має не закінчену вищу освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 345; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187; ч. 2 ст. 129; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України,
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 345; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187; ч. 2 ст. 129; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що уродженці та мешканці м. Запоріжжя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в березні 2013 року, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, свідомо створили стійке ієрархічне об`єднання, а саме злочинну організацію, зі стабільним складом, до якої у різні часи було залучено ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , невстановлених працівників ТОВ Трейд-Метал 2009 і ТОВ Мастер Груп та інших невстановлених осіб, з стійкими відносинами між її членами, з централізованим підпорядкуванням, з єдиними для всіх правилами поведінки, наявністю плану злочинної діяльності і чітким розподілом функцій учасників щодо його досягнення, а також входження в цю організацію.
Так, вказані особи, у складі злочинної організації, протягом тривалого часу з березня 2014 по лютий 2016 року, скоїли низку тяжких та особливо тяжких злочинів, а саме: шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволоділи грошима ПАТ «Дніпроспецсталь» в особливо великих розмірах, вчинили розбійний напад на працівника ПАТ «Дніпроспецсталь» ОСОБА_13 , погрожували вбивством працівнику ПАТ «Дніпроспецсталь» ОСОБА_14 та заподіяли йому легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, вчинили крадіжку вугілля з залізничних вагонів в районі ст. «Ростуща», погрожували вбивством і насиллям працівникам поліції ОСОБА_15 та ОСОБА_16 що виконували свої службові обов`язки щодо попередження розкрадань на залізниці, а також спричинили побої ОСОБА_15 .
Починаючи з 16 червня по 11 липня 2014 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , діючи умисно, із корисливих мотивів, повторно, за попередньою змовою та узгодженням з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та іншими невстановленими членами злочинної організації, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто шляхом незаконного втручання в роботу ваг Публічного Акціонерного Товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Південне Шосе, 81, заволоділи грошима підприємства на загальну суму 576 000 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та інші невстановлені члени злочинної організації в період з 16 червня 2014 року по 11 липня 2014 року шляхом шахрайства заволоділи чужим майном ПАТ Дніпроспецсталь на загальну суму 576000 грн, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром.
В ніч на 04.10.2015, ОСОБА_12 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленими співучасниками, за вказівкою та під керівництвом ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , з відома та в інтересах інших членів злочинної організації, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи у складі організованої групи, заздалегідь підшукавши мішки, знаходячись на території «ст. Ростуща» Запорізького району Запорізької області, таємно проникли у сховище, тобто у товарні вагони призначені для тимчасового зберігання вугілля, звідки таємно викрали 3 тони вугілля «коксового горішка», якій належав ПАТ «Укрзалізниця», вартістю 3 523,22 грн, за тону, заподіявши шкоди на загальну суму 10 569,66 грн.
Надалі, в ніч на 04.10.2015, після викрадення чужого майна, а саме вугілля, маючи реальну можливість розпоряджатися ним, ОСОБА_12 та інші невстановлені члени злочинної організації, діючи згідно заздалегідь розробленого плану за вказівкою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перенесли вугілля до лісопосадки розташованої поблизу «ст. Ростуща», та замаскувавши його, вирішили ввечері, коли стемніє в безпечний на їх думку час, повернутися на автомобілі та вивезти викрадене вугілля для подальшої реалізації.
Однак, 04.10.2015 приблизно о 11:00 оперуповноважені Пологівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , виконуючи свої службові обов`язки щодо попередження розкрадань на залізниці, обходячи території, виявили мішки з вугіллям, та вирішили організувати спостереження з метою встановити осіб, які скоїли злочин.
04.10.2015, приблизно о 20:30, до місця, де було сховано вугілля під`їхав автомобіль ВАЗ-2103, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого невстановлені члени злочинної організації під керівництвом ОСОБА_12 почали завантажувати вугілля у причеп.
Побачивши, що зловмисники можуть втекти з вугіллям, не дочекавшись підтримки з боку працівників воєнізованої охорони, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , згідно з вимогами Закону України «Про міліцію», виконуючи свої службові обов`язки, наблизились до зловмисників та представляючись працівниками міліції наказали припинити завантаження вугілля та залишатися на місці.
Незважаючи на законні вимоги працівників міліції, ОСОБА_12 разом з невідомими співучасниками намагалися втекти з місця події, однак ОСОБА_15 та ОСОБА_16 почали переслідувати їх та затримали одного із зловмисників.
Після чого, ОСОБА_12 разом з невстановленими членами злочинної організації озброївшись палками та металевими прутами, незважаючи на те, що ОСОБА_15 та ОСОБА_16 знову представились працівниками міліції та пред`явили свої посвідчення, розуміючи що вони знаходяться при виконанні своїх службових обов`язків, ОСОБА_12 діючи умисно, наблизився до ОСОБА_15 та погрожуючи вбивством та насильством, вимагав від працівників міліції відпустити свого співучасника.
Однак, після того як ОСОБА_15 та ОСОБА_16 відмовився виконувати їх незаконні вимоги, пояснивши, що вони виконують службові обов`язки, ОСОБА_12 , діючи умисно та в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою виключити можливість розкриття злочинної діяльності та всієї злочинної організації став наносити множинні удари палкою по ОСОБА_15 , цілячись йому у голову, однак, останній зміг ухилитися, в результаті чого ОСОБА_12 поцілив тільки два рази в область плеча, тим самим наніс ОСОБА_15 побої, заподіявши фізичний біль. За результатами погроз вбивством та нанесення побоїв, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 були вимушені відпустити одного із невстановлених членів злочинної організації, що дало можливість втекти всім членам організації залишивши автомобіль, тим самим перешкодити виконанню своїх службових обов`язків працівникам правоохоронних органів.
Надалі, залишившись без фінансування, що значно впливало на життєдіяльність організації та її матеріальну базу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за згодою всіх членів організації, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вирішили шляхом залякування, погроз вбивством та заподіянням тілесних ушкоджень примусити працівників ПАТ «Дніпроспецсталь» які відмовляються від співпраці, до виконання певних послідовних дій, які б допомогли б створити умови необхідні для скоєння злочину, а саме надавати інформацію, щодо кодів, паролів до комп`ютерів, що постійно змінюються, у разі виявлення злочинних дій не виказувати їх, або звільнитися з підприємства тим самим створивши небезпеку нормальній життєдіяльності працівникам підприємства, дестабілізації економічної сфери життя підприємства.
Так, 13.01.2016, приблизно о 20 годині 05 хвилин, ОСОБА_10 , виконуючи вказівку організаторів злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 спільно з невстановленими співучасниками, біля будинку № 40 по вул.12 Квітня в м. Запоріжжя, вистежили ОСОБА_13 , який займає посаду начальника відділу економічної безпеки ПАТ «Дніпроспецсталь», та з метою залякування, умисно заподіяли йому тілесні ушкодження у вигляді рани в області правої гомілки, правої тім`яної області, в області правого передпліччя, в області правої кисті, які згідно судово - медичної експертизи кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, та садна в області правої кисті, які згідно судово медичної експертизи кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Крім того, побачивши, що під час завдання тілесних ушкоджень з рук потерпілого випав мобільний телефон, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вирішивши використати вказані обставини та інсценуючи розбійний напад, заволоділи мобільним телефоном «Нокія-225» вартістю 1200 грн.
01.02.2016 приблизно о 20:00 годині, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , виконуючи вказівку організаторів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 біля центрального автовокзалу, розташованого по вул. Петровського в м. Дніпро, вистежили ОСОБА_14 , та діючи умисно, після його відмови в сприянні вчинення злочину, а саме відмови надати інформацію щодо кодів та паролів до комп`ютерів вагового терміналу ПАТ «Дніпроспецсталь», погрожуючи вбивством його та його родини, вимагали від нього звільнитись з підприємства. Сприймаючи дії та погрози членів злочинної організації, як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, а також життю та здоров`ю своєї родини, ОСОБА_14 доповів про факт погрози вбивством керівництву комбінату, після чого йому була надана охорона.
Не досягнувши бажаного результату, тому що ОСОБА_14 продовжував працювати на займаній посаді та виконуючи свої обов`язки, заважав членам злочинної організації несанкційовано втручатися до комп`ютерної мережі 17.02.2016 приблизно о 19:30 годині ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , виконуючи вказівку організаторів - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи в інтересах інших членів злочинної організації, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , біля будинку № 4 по пр. Мира у м. Дніпро, вистежили ОСОБА_14 та з метою залякування і примушування звільнитися із займаної посади, умисно заподіяли йому струс головного мозку, закритий перелом кісток носа без зміщення кісткових фрагментів, рана тім`яної області, рана спинки носа, саден в області обличчя (точна локалізація не зазначена), гематоми в області обох очей (за даними наданої медичної документації), в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, рану в області лівого колінного суглоба, саден в області лівого колінного суглоба в сукупності кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.
Не досягнувши бажаного результату, так як ОСОБА_14 після лікування продовжив виконувати свої службові обов`язки, тим самим заважати втручанню в мережу комбінату, з метою усунення перешкод для подальшого скоєння злочину, тобто добитися його звільнення, ОСОБА_6 діючи умисно в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме - ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , з номера телефону НОМЕР_3 , який спеціально придбав для одноразового використання, подзвонив ОСОБА_14 на його номер телефону та став погрожувати вбивством.
Сприймаючи дії та погрози членів злочинної організації як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, а також життю та здоров`ю своєї родини, ОСОБА_14 знову доповів про факт погрози вбивством керівництву комбінату, після чого йому була надана охорона.
12.07.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 345; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187; ч. 2 ст. 129; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.
Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 24.07.2017 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.09.2017 року, який ухвалою слідчого судді продовжено до 03.11.2017 року.
Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також зазначаючи, що з урахуванням тяжкості злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_5 , не зменшилися ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на два місяці.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав на підставах, викладених у клопотанні.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, посилаючись на недоведеність ризиків, зазначили, що з урахуванням тривалості досудового розслідування та обсягу вчинених процесуальних дій, підстави для подальшого тримання підозрюваного під вартою відсутні, просили суд застосувати до підозрюваного менш суворий запобіжний захід.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
12.07.2017 року о 13 годині 10 хвилині ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали слідчого судді та 12.07.2017 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 345; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187; ч. 2 ст. 129; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2017 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, яку ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 24.07.2017 року скасовано та відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.09.2017 року.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2017 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 було продовжено до 03.11.2017 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій.
Постановою першого заступника Генерального прокурора від 15.08.2017 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, до 09.01.2018 року.
Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що наявні обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, також суд враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , які віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
Також слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, та дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, є особою раніше не засудженою, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, однак з урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, а також доказів та обставин, на які посилається слідчий у клопотанні, та прокурор у судовому засіданні, що доводить наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини.
Матеріалами клопотання підтверджено, що встановлені раніше ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, свідків, чинити перешкоди кримінальному провадженню іншим чином, а також скоїти інші кримінальні правопорушення, при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , на даний час продовжують існувати, та на переконання слідчого судді, даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.
Виходячи з інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує їх суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним, та ступінь участі ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а також розмір спричиненої матеріальної шкоди.
Слідчий суддя при вирішенні клопотання слідчого враховує доводи сторони захисту щодо характеристики особи підозрюваного ОСОБА_5 з позитивної сторони, однак з урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, приходить до висновку про недостатність таких характеристик для оцінки поведінки підозрюваного належною при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.
За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Беручи до уваги, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися ризики, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
Виходячи з вимог ст. 197 КПК України, згідно якої строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 31.12.2017 року включно.
Керуючись, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 345; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187; ч. 2 ст. 129; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України, строк тримання під вартою до 31.12.2017 року.
Встановити строк дії ухвали про тримання під вартою до 31.12.2017 року включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1