Справа № 163/192/18
Провадження № 1-кп/163/47/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2018 року Любомльський районний суд Волинської області
у складі: головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження №0000015 від 19.01.2018 року про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Штунь Любомльського району Волинської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 , будучи зобов`язаним, згідно рішення Любомльського районного суду Волинської області від 16.03.2016 року, сплачувати на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 18.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, в період з 18.11.2015 року по 31.12.2017 року, злісно ухилявся від сплати аліментів, при цьому будучи працездатним і попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, офіційно не працевлаштовувався, в центрі зайнятості, як шукаючий роботу, не реєструвався, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я, у виконавчу службу не пред`являв, про суму заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв, аліментів не сплачував, внаслідок чого за вищевказаний період часу виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 12716 (дванадцять тисяч сімсот шістнадцять) гривень 67 копійок, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КК України, тобто злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини визнав повністю та дав показання, що він не сплачував аліментів, оскільки у вказаний період часу з 18.11.2015 року по 31.12.2017 року офіційно не працював, проживав за рахунок тимчасових заробітків, зокрема поїздок в Республіку Польща, дохід від яких був незначним. Не заперечив, що офіційно через центр зайнятості населення він не намагався працевлаштуватись з метою сплати заборгованості по аліментах, хоча неодноразово попереджався державним виконавцем про необхідність сплатити аліменти. Зобов`язався погасити заборгованість та сплачувати аліменти в подальшому, згідно рішення суду. У вчиненому розкаявся, просив суворо його не карати.

В судовому засіданні встановлено, що визнавальна позиція обвинуваченого у кримінальному провадженні є істинною та добровільною, останній не оспорює кваліфікації його дій та вважає докази його винуватості, що зібрані у справі, достовірними, допустимими і достатніми.
Таким чином, оскільки обвинуваченийОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а учасники судового провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому їх позиція є добровільною, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення і винуватості обвинуваченого у вчиненні даного суспільно-небезпечного діяння.
У зв`язку з цим, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, обмежився допитом обвинуваченого та потерпілої, а також характеризуючими даними особи обвинуваченого.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила, що в період часу з 18 листопада 2015 року по 31 грудня 2017 року її колишній чоловік ОСОБА_6 не сплачував їй аліментів по рішенню суду на утримання їх спільної дитини сина ОСОБА_8 , вихованням та утриманням дитини в добровільному порядку обвинувачений також не займається, в результаті чого за вказаний період часу виникла заборгованість по виплаті аліментів в сумі 12716,67 грн. Щодо призначення останньому виду та міри покарання погодилась з позицією прокурора, яка просила призначити останньому покарання у виді 110 годин громадських робіт.
При обранні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд по справі не вбачає.

Крім того, суд враховує і те, що ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується посередньо, скарг на його поведінку не надходило, зобов`язався погасити заборгованість по аліментах та сплачувати кошти на утримання дитини в подальшому, не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, перебування на його утриманні малолітньої дитини, а також позицію потерпілої, та вважає, що доцільним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 є призначення останньому покарання в межах санкції ч.1 ст. 164 КК України, у виді громадських робіт.

На думку суду, обране покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 під час досудового розслідування не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання під час судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.164 КК України,та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області на протязі 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд Волинської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: суддя ОСОБА_1