Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
21 листопада 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 -адвоката ОСОБА_6 на вирок Острозького районного суду Рівненської області від 22 серпня 2017 року у кримінальному провадженні №0000308 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оженин Острозького району Рівненської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою , одруженого, непрацюючого, раніше судимого: 1) 03.03.2016 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком один рік, 2) 26.04.2016 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 55 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Острозького районного суду Рівненської області від 22 серпня 2017 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
______________________________________________________________________________

Справа № 11кп/787/423/2017 Головуючий у І-й інстанції : ОСОБА_10 Категорія : ч.2 ст.185 КК України Доповідач : ОСОБА_1

На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Острозького районного суду від 03.03.2016 року до покарання за даним вироком остаточне покарання ОСОБА_5 призначено у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.
Як встановлено вироком суду першої інстанції, 14.07.2016 року близько 15 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні аптеки МПП «Глорія», яка знаходиться за адресою с. Оженин вул. Мирна, 9 Острозького району Рівненської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тимчасовою відсутністю фармацевта, зайшовши за торгівельний прилавок, відкрив шухляду де зберігався виторг від продажу лікарських засобів та викрав грошові кошти в сумі 800 грн., які на праві приватної власності належали МПП «Глорія», чим спричинив потерпілому майнової шкоди.
Діючи повторно, 07.09.2016 року близько 20 год. 25 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тимчасовою відсутністю продавця та сторонніх осіб у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відкрив шухляду робочого столу продавця, де зберігався виторг від продажу продуктів харчування та викрав грошові кошти в сумі 1000 грн., які на праві приватної власності належали ФОП ОСОБА_11 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушенню. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що до суду подавалась угода про примирення між обвинуваченим та потерпілими, згідно якої сторони узгодили покарання для ОСОБА_5 не пов`язане з позбавленням волі, однак суд відмовив у задоволенні такої угоди, яка на думку апелянта, відповідає вимогам закону. Вважає, що судом не в повній мірі враховані дані про особу обвинуваченого та можливість застосування ст.69 КК України при призначенні покарання, тому, що матеріальна шкода потерпілим відшкодована повністю. Зазначає, що оскільки обвинувачений ОСОБА_5 є батьком малолітньої дитини та батьківських прав не позбавлений, вчинив злочин середньої тяжкості, тому обвинуваченого ОСОБА_5 , на його думку, слід звільнити від відбування покарання на підставі пункту «в» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році». Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України з застосуванням 69 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі пункту «в» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Від інших учасників судового провадження апеляційні скарги не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_9 , які просять апеляційну скаргу захисника задовольнити та застосувати Закон України « Про амністію у 2016 році», думку прокурора ОСОБА_7 , який просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, думку представника потерпілого ОСОБА_8 , який просить задовольнити апеляційну скаргу захисника , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, яким судом дана правильна юридична оцінка та не оспорюється в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За змістом ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні покарання правомірно врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку , обтяжуючу обставину рецидив злочину, особу обвинуваченого, який вчинив новий умисний злочин під час іспитового строку , одружений, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, перебуває на «Д» обліку в наркологічному кабінеті Острозької ЦРЛ з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, на «Д» обліку в психіатричному кабінеті Острозької ЦРЛ не перебуває, має на утриманні малолітню дитину та дійшов обґрунтованого висновку про призначення покарання за вчинений злочин у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.2 ст.185 КК України, що є справедливим покаранням та відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, сприятиме його виправленню в подальшому, попередженню вчинення нових злочинів, рішення суду вмотивоване.

Також з дотриманням ч.1 ст.71 КК України, суд першої інстанції призначив ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупності вироків.

Що стосується доводів апелянта про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 ст. 69 КК України , колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки з огляду на враховані ст.65 КК України обставини, підстав для застосування цих норм закону судом апеляційної інстанції не встановлено, обвинуваченим та його захисником при апеляційному розгляді не наведено.
Також не заслуговують на увагу доводи захисника обвинуваченого щодо необґрунтованої відмови суду у задоволенні угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим, оскільки судом першої інстанції дотримано вимог чинного кримінального процесуального законодавства.
Разом з тим в апеляційній скарзі захисник, а при апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_5 просили застосувати до обвинуваченого амністію та звільнити його від призначеного покарання на підставі пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Так, статтею 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року визначено коло осіб, які підпадають під амністію, зокрема і обвинувачений ОСОБА_5 як особа, яка не позбавлена батьківських прав та яка має дитину, якій не виповнилося 18 років ( дитина ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 ) підпадає під визначення ст. 1 цього закону. Однак, до нього не може застосована амністія з урахуванням положень п.»а» ст. 9 цього Закону, у якому встановлена заборона застосування амністії до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи судимим 03.03.2016 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки , звільнений від відбуваня покарання з випробуванням із іспитовим строком один рік, 26.04.2016 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу розміром 55 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, після ухвалення вироку суду від 03.03.2016 року та до повного відбуття покарання , знову вчинив умисний злочин , а саме 14.07.2016 року. А тому, колегія суддів вважає доводи захисника та клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про застосування амністії та звільнення від відбування покарання безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає ступеню тяжкості вчинених ним злочинів та особі обвинуваченого, судом першої інстанції правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Вирок Острозького районного суду Рівненської області від 22 серпня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
С У Д Д І :

__________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3