Ухвала

16 січня 2018 р.

м. Київ
Справа № 404/1683/17
Провадження № 51-182 ск 18

Верховний Суд колегією суддів першої палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 2 листопада 2017 року,

в с т а н о в и в:
до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 .
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2017 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 у зв`язку з недотриманням вимог ст. 427 КПК України залишено без руху.
У цій ухвалі суд вказав, що посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна зазначити конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Всупереч наведеним вимогам прохання засудженого ОСОБА_4 за наслідками розгляду касаційної скарги про застосування до нього ч. 5 ст. 72 КК України не узгоджувалось з положеннями ст. 436 КПК України.
Крім того, всупереч вимог ч. 5 ст. 427 КПК України засуджений ОСОБА_4 до касаційної скарги не долучив судові рішення, які оскаржуються.
Також засудженому було роз`яснено, що в разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року, яким внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України та визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

На виконання приписів п. 4 § 3 розділу 4 цього Закону матеріали касаційної скарги ОСОБА_4 було передано до Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

Засуджений ОСОБА_4 у межах строку, визначеного в ухвалі від 11 грудня 2017 року, подав касаційну скаргу, але з її змісту видно, що вказані в цій ухвалі недоліки він не усунув.
У цій касаційній скарзі засуджений наводить по суті такі ж доводи, як і в його скарзі від 27 листопада 2017 року з доповненням до неї, та оскаржує ухвалу суду апеляційної інстанції в зв`язку з неправильним, на його думку, порядком зарахування на підставі ст. 72 КК України строку попереднього ув`язнення. Однак, наведені засудженим вимоги до суду касаційної інстанції викладені без врахування ухвали касаційного суду від 11 грудня 2017 року про недоліки його скарги.
Крім того, засуджений ОСОБА_4 не долучив до скарги копію вироку місцевого суду.
Отже, в установлений строк засуджений ОСОБА_4 не усунув недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, а тому, відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, його скарга підлягає поверненню.
Згідно з ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 2 листопада 2017 року, з усіма доданими до неї матеріалами, повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3