Справа № 740/203/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/35/2018
Категорія - санкція Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 січня 2018 року,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Ніжинського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2018 року задоволено клопотання начальника СВ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, українця, громадянина України, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 , наявність обґрунтованої підозри та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а також з урахуванням особи ОСОБА_8 , вказують на існування підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Адвокат підозрюваного ОСОБА_7 вказуючи про необґрунтованість ухвали слідчого судді подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці.

Свої вимоги аргументує тим, що суд при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не розглянув можливість застосування альтернативних запобіжних заходів та не провів аналіз всіх ризиків, визначених ч.1 ст. 177 КПК України. При цьому жодним чином прокурор та слідчий не обґрунтували та не довели твердження про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику чи ризикам. При цьому також не доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_8 саме у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, оскільки на думку автора скарги, кваліфікація дій його підзахисного є невірною та вказує на наявність в його діях складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Переконаний, що обраний слідчим суддею запобіжний захід, є невмотивовано жорстоким по відношенню до ОСОБА_8 .

В засідання апеляційного суду захисник не з`явився, надав суду заяву в якій підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив розглянути справу без його участі.

Прокурор надав суду копію супровідного листа про направлення обвинувального акта щодо ОСОБА_8 за скоєння злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, до Ніжинського міськрайонного суду для розгляду по суті.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення. Таке рішення суду обґрунтовує наступним чином.

Мета застосування запобіжних заходів передбачена ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

З положення ст. 178 КПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у постанові 25 квітня 2003 року №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», слідує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд зобов`язаний також оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутацію підозрюваного, наявність судимостей, спосіб життя, поведінку під час провадження у справі; дослідити відомості, що вказують на існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що підозрюваний перебуваючи на волі, не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків та не займатиметься злочинною діяльністю.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Дослідивши в сукупності, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , конкретні обставини справи та дані про особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що підтверджується рядом доказів наданих слідчим в додатку до клопотання та перевірених слідчим суддею щодо їх обґрунтованості, а саме: заяви та протоколи допиту потерпілих (а.с.7-12), протоколи допиту свідків (а.с.13-14), протокол затримання ОСОБА_8 (а.с. 16-18), під час якого було виявлено та вилучено грошові кошти.

Згідно пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.

Колегія суддів знаходить, що слідчим суддею перевірено наявність заявлених та обґрунтованих слідчим ризиків.

А тому з урахуванням всіх обставин кримінального правопорушення лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в даному випадку зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

Доводи захисту про те, що суд першої інстанції належним чином не перевірив наявність заявлених слідчим ризиків, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки всі підстави були враховані судом під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу в тому числі і більш м`якого, а саме визначено розмір застави з покладення на підозрюваного обов`язків. Отже, колегія суддів апеляційного суду погоджується з правильність висновків суду про наявність обґрунтованої підозри та ризиків, на які послався у своєму клопотанні слідчий, які обґрунтував прокурор та перевірив слідчий суддя.

Апеляційний суд вважає, що з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , він може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, оскільки вчинив два злочини проти власності, раніше неодноразово перебував у розшуку, 29 грудня 2017 року йому обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за клопотанням Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, також не виключається його вплив на потерпілих і свідків з метою зміни показань, оскільки йому відоме їх місце роботи, а також підозрюється у вчиненні аналогічного злочину на території іншої області.

Дані ризики та обґрунтованість підозри беззаперечно свідчать, що за таких обставин обраний запобіжний захід є обґрунтованим і з ним погоджується апеляційний суд. Крім того, на момент розгляду апеляційної скарги захисника обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 за скоєння злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, направлений до Ніжинського міськрайонного суду для розгляду по суті і тому на даній стадії кримінального процесу апеляційний суд не вправі втручатись в здійснення правосуддя місцевим судом.

З огляду на це, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника про те, що суд порушив вимоги закону та необґрунтовано застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим і передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді немає.

Що стосується тверджень захисника про необґрунтованість підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, то дані обставини спростовуються матеріалами справи, адже не містять жодних процесуальних документів, які вказують про наявність такої підозри. Більше того, судом про розгляді клопотання обрано й інший альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, а тому не обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як про це клопоче сторона захисту, саме по собі не свідчить про надмірну суворість запобіжного заходу. Крім того, автором скарги не вказано жодних аргументів та не надано жодних доказів, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде найбільш обґрунтованим та доцільним в даному кримінальному провадження, оскільки ОСОБА_8 є жителем Житомирської області, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину в Чернігівській області та йому вже обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в Тернопільській області. За вказаних обставин запропонований стороною захисту запобіжний захід не зможе сприяти запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та обґрунтованих слідчим та прокурором при розгляді цього клопотання.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розгляді справи в суді, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 січня 2018 року, якою задоволено клопотання начальника СВ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4