Справа № 466/6831/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження № 0003310 про обвинувачення, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючої науковим співробітником лабораторії інструментальних методів контролю Державного науково-дослідного контрольного інституту ветеринарних препаратів та кормових добавок, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 320 КК України, -

в с т а н о в и в:

обвинувачена ОСОБА_4 , працюючи, згідно наказу по Державному науково-дослідному контрольному інституту ветеринарних препаратів та кормових добавок №01-к від 02.01.2014р., на посаді наукового співробітника лабораторії та будучи, у відповідності до п. 1 Наказу по Державному науково-дослідному контрольному інституту ветеринарних препаратів та кормових добавок №87 від 31.10.2016 особою, відповідальною за зберігання, відпуск та допуск до кімнати зберігання прекурсорів Інституту, діючи в порушення п.3 Порядку придбання, перевезення, зберігання, відпуску, використання та знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у закладах охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №333 від 13.05.2013р., за відсутності ліцензії на право зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, в період з 15.03.2017 до 14.07.2017, незаконно зберігала у спеціально-обладнаному металевому сейфі, що знаходиться у приміщенні аптеки в адміністративній будівлі Державного науково-дослідного контрольного інституту ветеринарних препаратів та кормових добавок , що розташований по вул. Донецькій, 11 в м. Львові, оцтовий ангідрид в кількості 2,94 літра, який відповідно до Постанови Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000р. є прекурсором.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил зберігання прекурсорів, призначених для виробництва чи виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.320 КК України.

Разом з обвинувальним актом у даному кримінальному провадженні, в розпорядження суду поступила угода про визнання винуватості від 19.09.17р., укладена між прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченою ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України. За умовами угоди сторони погодились про повне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості за ч.1 ст. 320 КК України та призначення їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 грн.), з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виробництвом, виготовленням, зберіганням, обліком, відпуском, розподілом, торгівлею, перевезенням, пересиланням чи використанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, призначених для виробництва чи виготовлення цих засобів чи речовин строком на 1 рік.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 320 КК України та пояснила, що вона повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченою ОСОБА_4 , оскільки вказана угода відповідає вимогам КПК України.

Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисника ОСОБА_5 , які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, зясувавши у обвинуваченої, що вона розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Суд дійшов до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 320 КК України за кваліфікуючою ознакою порушення правил зберігання прекурсорів, призначених для виробництва чи виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо угоду досягнуто обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Суд прийшов до переконання, що обвинувачена реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, встановив, що укладення угоди є добровільним, санкція статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення передбачає покарання у виді штрафу.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 314, 472, 474, 475 КК України,-

З А С У Д И В :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19.09.17 року між прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченою у кримінальному провадженні ОСОБА_4 з іншого боку.

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 320 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (п`ятсот десять гривень) в дохід держави з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виробництвом, виготовленням, зберіганням, обліком, відпуском, розподілом, торгівлею, перевезенням, пересиланням чи використанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, призначених для виробництва чи виготовлення цих засобів чи речовин строком на 1 рік.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралась.

Судові витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1