Справа №: 398/437/18
провадження №: 1-кс/398/234/18
УХВАЛА
Іменем України
"03" квітня 2018 р. Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002096 від 06.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з клопотанням, де просить накласти арешт на грошові кошти в сумі 11494 гривень 00 копійок, комп`ютерні симулятори у кількості 23 штук, комп`ютерні симулятори з консолями КВ1 у кількості 5 штук, документи, що підтверджують здійснення ліцензії на 116 аркушах, записники у кількості 2 штук, системні блоки «Prime» чорного кольору без маркування у кількості 2 штук, системний блок «Fujitsu Siemens», монітор «Acer» чорного кольору, що були вилучені з нежитлового приміщення площею 234,3 м кв., яке знаходиться на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 .
Своє клопотання мотивує тим, що 31.03.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у нежитловому приміщення площею 234,3 м кв., яке знаходиться на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 було проведено обшук. Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено наступне майно: грошові кошти в сумі 11494 гривень 00 копійок, комп`ютерні симулятори у кількості 23 штук, комп`ютерні симулятори з консолями КВ1 у кількості 5 штук, документи, що підтверджують здійснення ліцензії на 116 аркушах, записники у кількості 2 штук, системні блоки «Prime» чорного кольору без маркування у кількості 2 штук, системний блок «Fujitsu Siemens», монітор «Acer» чорного кольору.
Слідчий стверджує, що у кримінальному провадженні існує сукупність достатніх підстав вважати, що вказані вилучені речі та документи є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КПК України відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, крім цього мають доказове значення при розслідуванні даного злочину.
Дослідивши матеріали клопотання встановлено наступне.

До ЄДРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за №0002096 від 06.07.2015 року.
31.03.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.03 2018 року проведено обшук та вилучено грошові кошти в сумі 11494 гривень 00 копійок, комп`ютерні симулятори у кількості 23 штук, комп`ютерні симулятори з консолями КВ1 у кількості 5 штук, документи, що підтверджують здійснення ліцензії на 116 аркушах, записники у кількості 2 штук, системні блоки «Prime» чорного кольору без маркування у кількості 2 штук, системний блок «Fujitsu Siemens», монітор «Acer» чорного кольору.
Однак у порушення п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України до суду не надано документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази, на які вони посилаються.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчому судді не надано доказів про необхідність накладення арешту на вилучене майно, а також не обґрунтувано можливість відчуження даного майна або його знищення.

Таким чином, вищезазначені дані мають міститися у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно п. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна без додержання вимог статті 171 КПК України, повертає його прокурору.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про повернення клопотання прокурору, оскільки зазначене клопотання про арешт майна подано без додержання п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, а саме: у клопотанні повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській областіпро арешт майна - повернути прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_3 НЕРОДА