АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 538/258/17 Номер провадження 11-кп/786/281/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 309; с.т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 0000083 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Чорнухинського районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2017 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народився м.Норильськ Красноярського краю, РФ проживає в АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, не працює, одружений, на утриманні має малолітніх дітей, раніше судимий,-

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

у с т а н о в и л а:
До Апеляційного суду Полтавської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Чорнухинського районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2017 року, яким його визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України і призначено покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі;
відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 09.12.2015 року та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі;
до набрання вироком законної сили обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно;
початок строку відбування покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з моменту його затримання тобто з 03.10.2017 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час перебування під вартою, з моменту затримання та до набрання вироком законної сили, відповідно до ст. 72 КК України;
стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертизи в сумі 2419 грн. 23 коп.;
вирішено питання про речові докази.
За вироком суду, ОСОБА_6 в кінці вересня місяця 2016 року, перебуваючи на території сміттєзвалища, яке розташоване в с.Піски Лохвицького району, помітив ростучу рослину коноплі.
В подальшому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел направлений на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу, умисно, повторно, зірвав рослину коноплі, помістив до поліетиленового пакунку, який переніс до господарства, в якому проживає за адресою: АДРЕСА_1 та залишив на зберігання в приміщенні свого сараю, а саме: на горищі.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на виготовлення наркотичного засобу ОСОБА_6 подрібнив вказану рослину, частину якої залишив на зберігання в приміщенні гаражу, а іншу частину на горищі.
20.03.2017 року було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 .
Під час проведення обшуку в приміщенні гаражу було виявлено та вилучено наступні речі: 1) поліетиленовий пакунок з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, у висушеному стані; 2) саморобний пристрій для куріння наркотичного засобу, виготовлений з двох полімерних пляшок, на стінках яких виявлено нашарування речовини коричневого кольору; 3)верхню частину полімерної пляшки на стінках якої виявлено нашарування речовини коричневого кольору.
Крім того, в приміщенні сараю, а саме: на горищі в ході проведення обшуку, було виявлено: 1) поліетиленовий пакунок, в якому знаходиться речовина рослинного походження, зеленого кольору у висушеному стані; 2) поліетиленовий пакунок, в якому знаходиться речовина рослинного походження, сіро-зеленого кольору, у висушеному стані.
Загальна вага канабісу становить 196,203 гр. та загальна вага екстракту канабісу становить 1,315 гр., що незаконно без мети збуту іншим особам зберігав ОСОБА_6 .
Не погоджуючись з вказаним вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 просить переглянути вирок відносно нього та призначити менш суворе покарання , врахувавши пом`якшуючі покарання обставини, зокрема те, що він є багатодітним батьком , має на утриманні трьох малолітніх та одну неповнолітню дитину, дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною , спільно з нею вони займаються корисною суспільною роботою сільським господарством.

Інші учасники вирок суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача , обвинуваченого та в його інтересах захисника , які підтримали подану апеляцію та просили її задовольнити , прокурора , який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження , обговоривши доводи апеляції , провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого , колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону .

Так , суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини по справі та надав їм правильну юридичну оцінку , кваліфікувавши дії обвинуваченого за ч.2 ст. 309 КК України. При цьому , кримінальне провадження було розглянуто судом першої інстанції відповідно до положень ч.2 ст.349 КПК України. Вказані фактичні обставини ніким із учасників судового розгляду в апеляційному порядку не оспорюються , а тому не перевіряються і судом апеляційної інстанції , відповідно до положень статті 404 КПК України.
Доводи апеляції обвинуваченого про суворість призначеного йому покарання колегія суддів вважає непереконливими.
Так , відповідно до ст.50 КК України , покарання є заходом примусу , що застосовується від імені держави за вироком суду до особи , визнаної винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару , а й виправлення засудженого , а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим , так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно із приписами ст.65 КК України , суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини та у межах статті Особливої частини Кримінального Кодексу , що передбачає відповідальність за вчинений злочин , враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину , особу винного та обставини , що пом`якшують покарання . Особі , яка вчинила злочин , має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів. При цьому призначене покарання має бути вочевидь справедливим.

Як вбачається зі змісту вироку суду , призначаючи обвинуваченому покарання , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину , обставини , що пом`якшують покарання , якими суд визнав щире каяття , активне сприяння розкриттю злочину , обставину , що обтяжує покарання у виді рецидиву злочину , дані про особу обвинуваченого , який вчинив злочин в період іспитового строку та прийшов до правильного висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

Правильно на , думку колегії суддів , судом першої інстанції прийнято рішення про часткове приєднання до призначеного покарання , покарання за попереднім вироком . При цьому , варто звернути увагу , що приєднано лише шість місяців позбавлення волі.

Нових обставин , які б переконали колегію суддів у порушенні законодавства при визначенні обвинуваченому конкретного строку покарання , або істотно вплинули на його конкретний розмір , колегією суддів в ході апеляційного розгляду не отримано.

Покарання , яке призначене обвинуваченому ОСОБА_6 є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Підстав вважати призначене йому покарання вочевидь несправедливим через його суворість , як про це наголошується в апеляції обвинуваченого , колегія суддів не знаходить.

При цьому , варто зазначити , що навіть наявність у обвинуваченого неповнолітніх дітей , не може змінити висновок колегії суддів.

Істотних порушень кримінального процесуального законодавства , які були б допущені судом першої інстанції , в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Рішення суду першої інстанції є законним , обґрунтованим і вмотивованим , а тому підстави для його скасування та , відповідно , задоволення апеляції , відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404,405,407 КПК України , колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області,-
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення , а вирок Чорнухинського районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2017 року стосовно нього без змін;
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3-х місяців з моменту проголошення , а засудженим - у той же строк з моменту отримання копії судового рішення.
Судді:

___________ ___________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4