Ухвала
Іменем України
1 лютого 2018 р. м. Київ
Справа № 711/327/17
Провадження № 51-2241ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_4 на ухвалу судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 4 грудня 2017 року
встановив:
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2017 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 6 лютого 2017 року за нововияленими обставинами залишено без задоволення.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 4 грудня 2017 року ухвалу місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджений ставить вимоги скасувати судові рішення в касаційному порядку через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого.
ОСОБА_4 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді ОСОБА_5 від 6 лютого 2017 року, якою відмовлено в скасуванні постанови слідчого від 27 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження

№ 0000284 від 4 вересня 2015 року.
За розглядом заяви засудженого ОСОБА_4 суддею місцевого суду постановлена ухвала від 30 жовтня 2017 року про залишення заяви засудженого без задоволення. Суддя мотивував своє рішення тим, що заявлені обставини, як відсутність права слідчого судді ОСОБА_5 брати участь у розгляді скарги ОСОБА_4 , а також відсутність захисника, не є нововиявленими.
Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами, зокрема, визнаються, інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Як видно з копії ухвали суду апеляційної інстанції, залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення, суд мотивував своє рішення тим, що дані обставини були відомі ОСОБА_4 , оскільки останній 6 лютого 2017 року приймав безпосередню участь у розгляді скарги, своїм правом про відвід слідчого судді ОСОБА_5 не скористався та не заявив клопотання про залучення захисника під час розгляду його скарги. Суд апеляційної інстанції обгрунтовано зазначив, що ці обставини відповідно до положень

ч. 2 ст. 459 КПК України не являються нововиявленими.
Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст.ст. 405-407,

419, 459, 462 КПК України.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що у поданій скарзі не наведено обставин чи інших доводів, які б свідчили, що у даному кримінальному провадженні було допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, що перешкодило чи могло перешкодити судам ухвалити законні та обгрунтовані рішення.
Отже, обгрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження. З касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень видно, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_4

на ухвалу судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня

2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 4 грудня 2017 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3