Справа № 542/1478/17
Кримінальне провадження № 1-кп/542/201/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2017 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, військовослужбовець Збройних сил України за контрактом, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в:
03.09.2017 близько 03-20 години ОСОБА_4 , який перебував у парку Перемоги у смт. Нові Санжари побачив присутнього там раніше не знайомого ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, з мобільним телефоном. У ОСОБА_4 виник злочинний умисел на крадіжку мобільного телефону ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на крадіжку з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 під приводом взяти цигарок, наблизився до ОСОБА_5 і переконався у тому, що потерпілий через стан алкогольного сп`яніння не усвідомлює, що відбувається, шляхом вільного доступу таємно з кишені одягу потерпілого ОСОБА_5 викрав мобільний телефон Нокіа-5228 вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №170/17 від 11.09.2017 року 528 грн, а також кредитну банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 .

Своїми умисними діями, які виразились таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.185 ч. 1 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 03.09.2017 близько 04-44 год у ОСОБА_4 , який виявив у раніше викраденому у ОСОБА_5 мобільному телефоні пін-код викраденої банківської картки, виник новий злочинний умисел на крадіжку грошових коштів з рахунку банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на крадіжку з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , переконався у тому, що ніхто не бачить його дій та, діючи повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав з рахунку банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 гроші. При цьому, скористався відомим йому пін кодом та 03.09.2017 року о 04-44 год. та о 4-45 год. зняв у два прийоми кошти у сумі 3000 гривень у банкоматі ПАТ «Креді Агріколь банк» за адресою смт. Нові Санжари, вул. Центральна (Жовтнева), 19/29. Таким чином, потерпілому ОСОБА_5 заподіяла матеріальну шкоду на суму 3127 гривень, яка складається з 3000 грн викрадених коштів та 127 грн комісії за зняття готівки з кредитної карти. Викраденими грішми у послідуючому розпорядилася на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 03.09.2017 близько 04-45 години у ОСОБА_4 , виник новий злочинний умисел на крадіжку грошових коштів з рахунку банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , яку він раніше викрав у потерпілого.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на крадіжку з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , переконався у тому, що ніхто не бачить його дій та, діючи повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав з банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 гроші. Скориставшись відомим йому пінкодом, 03.09.2017 року о 04-51 годині зняв 3000 гривень у банкоматі ПАТ КБ «Приватбанк» за адресою: смт. Нові Санжари вул. Центральна (Жовтнева), 30. Таким чином, потерпілому ОСОБА_5 заподіяла матеріальну шкоду на суму 3120 гривень, яка складається з 3000 грн викрадених коштів та 120 грн комісії за зняття готівки з кредитної карти. Викраденими грішми у послідуючому розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 03.09.2017 близько 07-30 години у ОСОБА_4 , виник новий злочинний умисел на крадіжку грошових коштів з рахунку банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , яку він раніше викрав у потерпілого.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на крадіжку з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , переконався у тому, що ніхто не бачить його дій та, діючи повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав з банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 гроші. Скориставшись відомим йому пінкодом, 03.09.2017 року о 07-34 годині зняв 1000 гривень у банкоматі ПАТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Полтава вул. Сінна, 2/49. Таким чином, потерпілому ОСОБА_5 заподіяла матеріальну шкоду на суму 1047 гривень, яка складається з 1000 грн викрадених коштів та 47 грн комісії за зняття готівки з кредитної карти. Викраденими грішми у послідуючому розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 03.09.2017 близько 07-45 години у ОСОБА_4 , виник новий злочинний умисел на крадіжку грошових коштів з рахунку банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , яку він раніше викрав у потерпілого.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на крадіжку з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , переконався у тому, що ніхто не бачить його дій та, діючи повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав з банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 гроші. Скориставшись відомим йому пінкодом, 03.09.2017 року о 07-48 годині зняв 250 гривень у банкоматі ПАТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Полтава вул. Соборності, 72. Таким чином, потерпілому ОСОБА_5 заподіяла матеріальну шкоду на суму 268 гривень, яка складається з 250 грн викрадених коштів та 18 грн комісії за зняття готівки з кредитної карти. Викраденими грішми у послідуючому розпорядився на власний розсуд. В загальному ОСОБА_4 таємно викрав з банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 гроші в сумі 7250 гривень, чим завдав матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на суму 7562 гривні, яка складається з 7250 грн викрадених коштів та 312 грн комісії за зняття готівки з кредитної карти.

Своїми умисними діями, які виразились таємному викраденні чужого майна (крадіжці), крадіжці, вчиненій повторно, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.185 ч. 2 КК України.

Тобто, у своїй сукупності, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), крадіжці вчиненій повторно, тобто злочинів передбачених ст.ст. 185 ч.1 ,185 ч.2 КК України.

29 вересня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000495 від 03.09.2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471, 473 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди, в зв`язку з тим, що потерпілим ОСОБА_5 було заявлено та підтверджено те, що матеріальна шкода вказаним кримінальним правопорушенням відшкодована повністю, він повідомляє та підтверджує, що не має жодних претензій до обвинуваченого з приводу вчиненого останнім кримінального правопорушення.

Також угодою визначене покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення:

- за ч.1 ст.185 КК України вісімдесят годин громадських робіт;

-за ч.2 ст. 185 КК України три місяці арешту з відбуванням гауптвахти.

На підставі ст. 70 ч 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді трьох місяців арешту з відбуванням гауптвахти.

В суді обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду про примирення і прохав її затвердити. При цьому обвинувачений пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє характер обвинувачення, вид покарання, обмеження щодо права оскарження вироку та не бажає проведення судового розгляду по даному кримінальному провадженню.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав угоду і просив її затвердити.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечує щодо затвердження судом угоди про примирення, перевіривши угоду, суд приходить до висновку, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ст. 469 КПК України, за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України.

Як убачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України - відсутні.

Таким чином, умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам закону, покарання, про призначення якого дійшли згоди сторони угоди, визначене в межах санкції ст. 185 ч. 1 та ст.. 185 ч.2 КК України, не суперечить інтересам суспільства.

Також угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 ..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він військовослужбовець Збройних сил України за контрактом і має статус учасника бойових дій.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ч.1, 2 ст.1 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до ст.2 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно яких не набрали законної сили, а також, особи, визнанні винними у вчинені злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діяннями, передбаченими частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 КК України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині 4 статті 86 КК України, статті 4 ЗУ " Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).
Судом встановлено, що ОСОБА_4 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ч.4 ст.86 КК України, ст.4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 ЗУ «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Наслідки застосування амністії обвинуваченому зрозумілі.
Вирішуючи питання речових доказів, суд враховує вимоги ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись 370, 374, 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
Затвердити угоду про примирення, укладену 29 вересня 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000495 від 03.09.2017 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним від 29 вересня 2017 року покарання :

-за ч.1 ст.185 КК України вісімдесят годин громадських робіт;

-за ч.2 ст. 185 КК України три місяці арешту з відбуванням гауптвахти.

На підставі ст. 70 ч 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді трьох місяців арешту з відбуванням гауптвахти.

На підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за даним вироком.
Речові докази мобільний телефон «Nokia 5228», переданий під зберігальну розписку ОСОБА_5 , залишити йому у власність.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя /підпис/

Відповідає оригіналу

ОСОБА_6 .Голови Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1