Провадження №1-в/751/76/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2018 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , засудженої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника Державної установи «Чернігівська виправна колонія (№44) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Чернігові клопотання засудженої ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення,

Встановив:

До суду надійшло клопотання засудженої ОСОБА_3 , в якому вона просить на підставі ст. 81 КК України застосувати до неї умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Обґрунтовуючи вимоги тим, що вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.10.2014 року вона була засуджена за ч.2 ст. 307 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Покарання відбуває в ДУ «Чернігівська виправна колонія (№44)» з 17 березня 2015 року. За час перебування в місцях позбавлення волі засуджена не порушувала режиму утримання, завжди дотримувалася встановлених правил поведінки та розпорядку дня, зауважень та стягнень не має. З моменту затримання перебуваючи в СІЗО працювала з першого дня, за що має подяку правами начальника СІЗО. По прибуттю до колонії була працевлаштована до бригади по виготовленню товарів широкого вжитку за станом здоров`я (тромбофлебіт та трофічні виразки ніг). З роботою справлялась, зауважень не мала. В зв`язку із закриттям даного виробництва виявила бажання працювати на швейному виробництві, хоча і списана за станом здоров`я. На даний час працює на виробництві помічницею швачок, хоча стан здоров`я засудженої дуже погіршився. Бере участь у роботі з благоустрою приміщень та території установи. Була відповідальною з господарських робіт, з благоустрою та за ремонти приміщень коли вони є. Приймає участь в художній самодіяльності колонії, особливо в різних розумових заходах на кшталт «Ігри всезнайок». За місцем проживання характеризується позитивно. По звільненню засуджену беруть на роботу до будівельної бригади на посаду кухара. Маючи заробітну плату в 50 грн. на місяць намагається відшкодовувати позов. Раніше жодного разу не користувалася пільгами. Провину у вчиненні злочину визнала в повному обсязі. Поведінкою, а особливо ставленням до праці під час відбування покарання довела своє виправлення, просила врахувати її вік та стан здоров`я.

В судовому засіданні засуджена підтримала клопотання, посилаючись на обставини, викладені у ньому. Додатково пояснила, що за станом свого здоров`я не може виконувати роботу, як молодий працівник, намагається не ходити на лікарняний, щоб не погіршилася робота бригади. Має бажання достроково звільнитися, жити із своєю сім`єю та працювати.

Представник ДУ «Чернігівська виправна колонія (№ 44)», прокурор в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, так як відсутні підстави визначені ст. 81 КК України для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_3 ..

Вислухавши засуджену, представника Державної установи «Чернігівська виправна колонія (№44)», прокурора, дослідивши матеріали провадження, судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджена вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.10.2014 року за ч.2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 4 ( чотирьох ) років 6 ( шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_3 рахувати з дня її затримання, тобто з 20 серпня 2014 року (а.п.78-79).

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігові від 26 січня 2016 року зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 20 серпня 2014 року по 27 листопада 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. (а.п.161-162).

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 11.03.2016 року ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2016 року залишено без змін (а.п.189-191).

У висновку характеристики Державної установи «Чернігівська виправна колонія (№44)» від 20.02.2018 р. на засуджену ОСОБА_3 зазначено, зокрема, що засуджена відбула встановлену законом частину строку покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення, враховуючи те, що засуджена на протязі відбування покарання в установі характеризується посередньо, заохочень та стягнень не має, пристосувалась до умов позбавлення волі, до праці відноситься не задовільно, не проявляє ініціативи у покращенні своїх показників в суспільно-корисній праці, про що свідчить довідка про виконання норми виробітку засудженої. Позов не відшкодовано. Не проявляє соціально-корисну ініціативу в організації суспільного життя відділення та не входить до складу ради колективу засуджених відділення. Засуджена має восьму судимість за незаконний обіг з наркотичними речовинами, за які до неї застосовувався тричі іспитовий строк, звільнялась згідно ЗУ «Про амністію», з відстрочкою виконання вироку, але засуджена висновків для себе не зробила, та скоїла нові злочини і була направлена у місця позбавлення волі, що свідчить про стійке небажання виправитись, у адміністрації установи не має впевненості у її подальшій правослухняній поведінці тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України.

25.05.2017 року розглядалися матеріали щодо застосування до засудженої умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України не довела своє виправлення, відмовлено (а.о.с.140).

Згідно ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З досліджених доказів вбачається, що засуджена ОСОБА_3 відбула встановлену законом частину строку покарання.

Дані про стан здоров`я, відсутність даних про стягнення мають значення при вирішення питання про застосування ст. 81 КК України, проте ці обставини не мають виключного значення при прийняті рішення про умовно-дострокове звільнення засудженої від відбування покарання. При цьому суд враховує поведінку засудженої щодо всього строку відбування покарання, а не лише незначний відрізок часу перед поданням клопотання.

З дослідженої в судовому засіданні довідки про виконання норм виробітки засудженої ОСОБА_3 вбачається, що її показники значно менші ніж відсоток виконання норм виробітку бригади, з пояснень представника Державної установи «Чернігівська виправна колонія (№44)» вбачається, що норма бригади розрахована із аналогічної посади, яку займає засуджена.

В судовому засіданні засуджена не надала конкретних, переконливих доказів того, що процес її виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування нею призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше її виправлення можливе в умовах перебування на волі. Поведінка засудженої не є такою, що може слугувати прикладом для інших засуджених та бути підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Засуджена ОСОБА_3 не довела свого виправлення та сумлінного ставлення до праці, що свідчить про те, що вона не готова до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи, а тому відсутні підстави визначені ст. 81 КК України для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539, 376 КПК України, ст. 81 КК України УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від покарання на підставі ст. 81 КК України - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Суддя ОСОБА_1