Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/31/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 190 (83, 86-1, 143) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.01.2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваної ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.01.2018 року, якою задоволено клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0006049, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровоград, українки, громадянки України, маючої вищу освіту, працюючої директором ТОВ «НВП Вектор», розлученої, утриманців не має, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судима, -

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 та ч. 4 ст. 190 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, з 18.01.2018 року до 15.03.2018 року, який полягає в цілодобовій забороні залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Покладено на ОСОБА_8 на строк до 15.03.2018 року обов`язки: передбачені п.п. 1-5 ч.5 ст.194 КПК України,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.01.2018 року, задоволено клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0006049, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_8 .

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 , підозрюється у тому, що будучи раніше судимою за вчинення злочинів пов`язаних з підробкою та використанням підроблених документів, контрабандою, керуючись корисливими спонуканнями, з метою особистої наживи вирішила займатись злочинною діяльністю, шахрайством, підшукуючи осіб, з якими вона була знайома на протязі тривалого часу та підтримувала дружні відносини, вводячи в оману останніх щодо необхідності надання їй грошових коштів для організації бізнесу у сфері сільськогосподарської діяльності та скрутного матеріального становища, створюючи враження, щодо виконання зобов`язання по поверненню грошових коштів отриманих в борг, пропонувала складення нею боргових розписок та договорів позики. Введені в оману потерпілі укладали письмові угоди з ОСОБА_8 , щодо передачі останній грошових коштів, з подальшим поверненням їм боргу, а ОСОБА_8 не маючи наміру виконати покладені на неї зобов`язання, отримані грошові кошти присвоювала та взяті на себе обов`язки, щодо повернення грошових коштів отриманих в борг не виконувала, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 та ч. 4 ст. 190 КК України.

Задовольняючи вказане клопотання слідчого і застосовуючи до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту слідчий суддя районного суду своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_8 могла вчинити кримінальні правопорушення, які передбачені ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 та ч.4 ст.190 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання. Крім того, в ході розгляду клопотання, прокурором доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а більш м`які запобіжні заходи, визначені ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді в апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , просить хвалу слідчого судді районного суду стосовно ОСОБА_8 , скасувати

Свої доводи апелянт мотивує тим, що необґрунтованою, постановленою з порушенням норм КПК України, та такою, що підлягає скасуванню враховуючи наступне.

Так слідчим суддею зазначено, що санкція інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4. ст.190 КК України передбачає позбавлення волі на строк до 12 років. Однак сторона захисту в судовому засіданні, зазначала, що згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч.5 ст.9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Також апелянт зазначає, що слідчим суддею зазначено, що в ході розгляду клопотання прокурором доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Проте, а ні в клопотанні, а ні в судовому засіданні прокурором не надано жодних доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. В клопотанні про обрання запобіжного заходу формально зазначені ризики, без жодного посилання на відповідні докази. Крім того, стороною захисту в своєму запереченні на клопотання також зазначено, що згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».

Також, слідчим суддею в порушення вимог ст.178 КПК України не оцінено в сукупності всі обставини, а саме:

-вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, оскільки в матеріалах доданих до клопотання наявні лише протоколи допиту потерпілих;

-міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а саме наявності батьків похилого віку, доньки та онуків;

-І в клопотанні, і в ухвалі слідчого судді зазначено, що ОСОБА_8 раніше судима, але відповідно до довідки МВС України серія ЦАП №0464869 зазначено, що ОСОБА_8 , станом на 09.11.2016 року не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Так як, на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.12.2015 року ОСОБА_8 звільнено від призначеного їй основного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку, а тому на підставі ст.89 КК України особа визнається такою, що не має судимості (копію довідки додана до скарги).

-дотримання підозрюваним умов запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше. Взагалі не досліджено слідчим суддею, оскільки раніше до ОСОБА_8 застосовувався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, та не порушувався нею (копію вироку додана до апеляційної скарги).

Захисник вважає, що жодний із зазначених стороною обвинувачення ризиків не доведений та не обґрунтований відповідними доказами, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, а тому ухвала слідчого судді про обрання стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 , підозрювану ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляції, колегія суддів приходить до таких висновків.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відповідності до вимог ст.193 КПК України, вислухавши сторони, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання.

Як убачається з матеріалів наданих до апеляційного суду, у провадженні ВР ЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006049 від 26 травня 2017 року, за ознаками кримінальних порушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 та ч. 4 ст. 190 КК України.
У вказаному кримінальному провадженні 15.01.2018 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 та ч. 4 ст. 190 КК України.
Вина підозрюваної ОСОБА_8 , у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 та ч. 4 ст. 190 КК України, підтверджується наступними зібраними під час здійснення досудового розслідування доказами, а саме: показаннями потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також іншими матеріалами досудового розслідування.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя правильно врахував те, що стосовно ОСОБА_8 існує обґрунтована підозра у вчиненні нею інкримінованих кримінальних правопорушеннь.

Посилання захисника на відсутність обґрунтованої підозри колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Крім того, колегія суддів зазначає, що підозрювана ОСОБА_8 , маючи можливість вільного пересування може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки вона підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна. Злочин, у якому вона підозрюється є умисним, що підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння; незаконно впливати на свідків, потерпілих оскільки останні в суді під час розгляду кримінального провадження по суті ще не допитані; вчиняти інші дії з метою перешкоджання всебічному, повному і неупередженому встановленню істини у кримінальному провадженні, оскільки наразі досудове розслідування продовжується і про які на даний час ще не відомо органу досудового розслідування..

Таким чином, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку, що для застосування до підозрюваної запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту існують ризики визначені ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів також вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України і застосування до підозрюваної ОСОБА_8 домашнього арешту в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника щодо не доведеності обґрунтованої підозри та наявності ризиків, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Разом з тим, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги захисника з приводу неправильного зазначення у клопотанні слідчого та слідчого судді даних підозрюваної ОСОБА_8 з приводу попередньої судимості.

Так у клопотанні слідчого, як і в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зазначено, що підозрювана ОСОБА_8 раніше судима. Проте, перевіркою матеріалів клопотання встановлено, що відповідно до довідки МВС України серія ЦАП №0464869, доданою захисником до апеляційної скарги, зазначено, що ОСОБА_8 станом на 09.11.2016 року не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Крім того, відповідно до ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.12.2015 року, вбачається, що ОСОБА_8 звільнено від призначеного їй основного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку (а.м.к. 27).

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що підозрювана ОСОБА_8 в силу ст. 89 КК України є такою, що не має судимості. Разом з цим, вказана обставина, є даними, що характеризують особу, яка притягалась до кримінальної відповідальності, що і враховано слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозрювана ОСОБА_8 має батьків похилого віку, доньку та онуків, що на думку апелянта свідчить про міцність соціальних зв`язків, та те, що раніше до ОСОБА_8 застосовувався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, та не порушувався нею, на переконання колегії суддів, жодним чином не спростовують висновки суду про існування ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого та не можуть бути підставами для зміни міри запобіжного заходу.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення слідчого судді є обґрунтованим і відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Порушень норм кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, а тому у задоволенні апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст. 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів.
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.01.2018 року, стосовно ОСОБА_8 ,без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді: Підписи:
Згідно з оригіналом.
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2