Єдиний унікальний номер 219/1475/18
Номер провадження 11-сс/775/99/2018

УХВАЛА

Іменем України

15 березня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5 ,

власника майна: ОСОБА_6 ,

представника власника майна: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області справу за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2018 року про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 13 грудня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

З ухвали слідчого судді вбачається, що слідчий Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Артемівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_5 , звернувся з клопотанням про накладення арешту на документи, вилучені 15 лютого 2018 року на підставі ухвали слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2018 року про тимчасовий доступ до речей та документів, що перебувають у володіння ФОП ОСОБА_6 . Вказані документи є речовими доказами, а тому з метою їх збереження в якості речових доказів та забезпечення завдань кримінального провадження в цілому, необхідно накласти на них арешт.

Клопотання обґрунтовано тим, що накладення арешту на оглянуті та вилучені документи є необхідним для забезпечення завдань кримінального провадження, для детального дослідження та аналізу здобутих доказів у сукупності, а також для проведення почеркознавчих експертиз.

Слідчим відділом Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000104 від 13 грудня 2017 року, в ході досудового розслідування встановлено, що 13 грудня 2017 року до Артемівської місцевої прокуратури Донецької області надійшла інформація з ОШ ЦУ СБУ в районі проведення АТО у м. Бахмут про порушення фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 вимог трудового законодавства в частині не оформлення працівників та інших грубих порушень законодавства.

15 лютого 2018 року на підставі ухвали слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області про тимчасовий доступ до речей і документів від 30 січня 2018 року проведено огляд та вилучено копії та оригінали документів, що належать ФОП ОСОБА_6 .

Постановою слідчого Бахмутського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_8 від 15 лютого 2018 року вищевказані вилучені документи визнано речовими доказами та вирішено питання про їх зберігання.

Слідчий суддя в ухвалі визнав, що є достатні підстави вважати що виявлені документи дійсно на сьогоднішній день мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню і можуть бути використані стороною обвинувачення як доказ факту і обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, оскільки в разі їх повернення є достатньо підстав вважати, що вони можуть бути приховані, пошкоджені, зіпсовані, знищені, перетворені чи відчужені, що може перешкодити кримінальному провадженню.

В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_7 вказує, що з матеріалів досудового розслідування вбачається відсутність об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 172 КК України, крім того причино-слідчого зв`язку між документами, на які накладено арешт та складом кримінального правопорушення не має, тобто накладений арешт на майно здійснений без правової підстави. Також стороною обвинувачення не підтверджена необхідність проведення почеркознавчої експертизи, крім того в ОСОБА_6 були вилучені документи які не вказані в ухвалі слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, отже вилучені без ухвали слідчого судді та обґрунтування такого вилучення.

Заслухавши доповідача, представника власника майна ОСОБА_7 , власника майна ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який вважав, що ухвалу слідчого судді належить залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на копії та оригінали документів, які належать ФОП ОСОБА_6 та були тимчасово вилучені, з тих підстав, що вони є речовими доказами в даному кримінальному провадженні та відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на вилучені речі та документи 15 лютого 2018 року під час тимчасового доступу до речей ФОП ОСОБА_6 перевірив співрозмірність права власності ОСОБА_6 з потребами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказані тимчасово вилучені копії та оригінали документів ФОП ОСОБА_6 , на які просить накласти арешт слідчий, є необхідним для забезпечення завдань кримінального провадження, для детального дослідження та аналізу здобутих доказів у сукупності, а також для проведення почеркознавчих експертиз.

Доводи представника власника майна щодо відсутності об`єктивної та суб`єктивної сторін кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, не заслуговують на увагу, оскільки до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

За таких обставин, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є такою, що відповідає вимогам ст.ст.170-173 КПК України та підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 13 грудня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України та накладено арешт на вилучене майно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: