Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/5437/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2017 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000478 від 14.06.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого 14.04.2014 року Овруцьким районним судом за ст.ст. 185 ч.1, 357 ч.3 КК України до сплати штрафу в сумі 850 грн., судимість не погашена, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст. 289 , ч.3 ст. 357 КК України ,

В С Т А Н О В И В:
14 червня 2014 року, близько 2 години обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, як пасажири, на задньому пасажирському сидінні салону автомобіля - таксі марки «ЗАЗ - DAEWOO» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_12 , який рухався по вул. Сабурова (на даний час вул. Героїв Майдану) в м. Овручі, вступили між собою в попередню змову з метою вчинити розбійний напад на ОСОБА_12 , при цьому заволодіти належними йому грошовими коштами та вбити потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел цієї ж ночі 14 червня 2014 року близько 2 години 30 хв. обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на вказаному автомобілі під керуванням ОСОБА_15 приїхали по місцю свого проживання в с.Гаєвичі Овруцького району, де ОСОБА_14 з метою підшукання знаряддя злочину для реалізації спільного з ОСОБА_13 умислу вбити ОСОБА_15 вийшов з салону автомобіля, пройшов до господарства за місцем свого проживання, де взяв шматок дроту і ніж. Після цього він повернувся до вказаного автомобіля та сів на заднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_13 зайняв переднє місце пасажира справа від ОСОБА_15 , після чого під керуванням останнього та на пропозицію обвинувачених автомобіль продовжив рух в напрямку с.Оленичі Овруцького району.

Вже близько 3 години 14 червня 2014 року, коли автомобіль рухався вулицею с. Лесі Українки в с.Оленичі Овруцького району, потерпілий ОСОБА_15 на пропозицію обвинуваченого ОСОБА_14 зупинив автомобіль. Після цього, діючи узгоджено в рамках злочинної змови, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 напали на ОСОБА_15 , при цьому вони застосували насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось у тому, що ОСОБА_14 , перебуваючи на задньому пасажирському сидінні автомобіля, накинув заздалегідь підготовлений ним шматок дроту на шию ОСОБА_15 та став його душити, проте дріт розірвався, а ОСОБА_15 вибіг із салону автомобіля і став втікати.

ОСОБА_14 на заклики ОСОБА_13 довести спільний злочинний намір, спрямований на вбивство ОСОБА_15 та заволодіння його майном, побіг вслід за ОСОБА_15 , невдовзі наздогнав його біля домогосподарства № 2 по вул. Лесі Українки де, заздалегідь підготовленим ним ножем, якого тримав у лівій руці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки, наніс ОСОБА_15 вказаним ножем один удар в область лівого плеча ззаду. Після цього ОСОБА_15 відбіг в напрямку узбіччя вулиці, де ОСОБА_6 , тримаючи ніж у правій руці та знову наздогнавши ОСОБА_15 , ззаду наніс йому ножем два удари в область голови та повалив ОСОБА_15 на землю на узбіччі дороги. Далі ОСОБА_14 , утримуючи ОСОБА_15 в лежачому положенні, схопив останнього руками за шию та став його душити. Після цього ОСОБА_14 , вважаючи, що вбив потерпілого, відійшов від нього в сторону. В цей час сюди підійшов ОСОБА_13 , який, побачивши, що ОСОБА_15 ще подає ознаки життя, діючи в рамках попередньої злочинної змови з ОСОБА_14 , спрямованої на протиправне позбавлення життя ОСОБА_15 під час розбійного нападу, підійшов до останнього та наніс йому один удар ногою в область обличчя. Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 умисно вбили потерпілого ОСОБА_12 , при цьому заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми : проникаючої в порожнину черепа, колото-різаної рани лівої тім`яно-скроневої ділянки волосяної частини голови з ушкодженням мозкових оболонок (твердої та м`яких) з крововиливами під тверду мозкову оболонку та наскрізним ушкодженням речовини лівих тім`яної і скроневих доль головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді непроникаючої колото-різаної рани потиличної ділянки волосяної частини голови зліва, непроникаючої колото-різаної рани по задній поверхні лівого надпліччя, синця- гематоми лівої навколоорбітальної ділянки, синця спинки носа з переходом в ділянку надперенісся, закритого перелому кісток спинки носа, площини осадження шкіри із внутрішньо шкіряним крововиливом навколо на лівій бічній поверхні верхньої третини шиї, крапкових крововиливів в коню`ктиви нижніх повік обох очей, які не перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Смерть потерпілого ОСОБА_12 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася проникаючою колото-різаною раною голови з ушкодженням мозкових оболонок та речовини лівої півкулі головного мозку, що призвело до розвитку набряку головного мозку та набряку легень.

Після цього, впевнившись, що ОСОБА_15 лежить без ознак життя, обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «ЗАЗ - DAEWOO», д.н. НОМЕР_1 , належним приватному підприємству «Драга» і яким перед цим керував вбитий ними ОСОБА_15 та з метою заволодіти майном останнього, повернулись до залишеного ними по вул. Лесі Українки вказаного автомобіля, де, завівши двигун, розвернули автомобіль в зворотному напрямку та розпочали рух, намагаючись на даному автомобілі покинути місце вчинення кримінального прпавопорушення, але автомобіль заглух, запустити його двигун обвинуваченим не вдалось, після чого ОСОБА_14 підпалив його.

Таким чином ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за попередньою змовою між собою незаконно заволоділи транспортним засобом автомобілем марки «ЗАЗ - DAEWOO», д.н. НОМЕР_1 . Крім цього, обвинувачений ОСОБА_13 з метою незаконного заволодіння паспортом та іншими важливими особистими документами ОСОБА_15 , перед тим, як покинути автомобіль, оглянув його салон, в речовому ящику виявив та, не повідомивши про це своєму спільнику ОСОБА_14 , викрав паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 05.02.1999 року Овруцьким РВ УМВС України в Житомирській області на ім`я ОСОБА_12 , посвідчення громадянина, який постраждав від Чорнобильської катастрофи категорії 3, серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_12 , а також посвідченням водія, виданого на ім`я ОСОБА_12 , тим самим незаконно заволодів паспортом та іншими важливими особистими документами потерпілого ОСОБА_12 .

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_6 , який свою винуватість за попереднім обвинувальним актом від 11 серпня 2014 року визнавав повністю, після зміни обвинувачення прокурором свою винуватість за новим висунутим йому обвинуваченням за ч.4 ст.187 та п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України не визнав повністю, а за ст. 289 ч.2 КК України свою винуватість визнав частково, проте від дачі показань відмовився.

Обвинувачений ОСОБА_7 в ході судового розгляду свою винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за ст.ст. 187 ч.4, п.п.6,12 ч.2 ст.115 та ст. 289 ч.2 КК України не визнав, проте повністю визнав свою винуватість за ч.3 ст.357 КК України. Заявивши, що він також не бажає давати суду показання, останній все ж пояснив, що в той день коли стався злочин, після святкування дня народження та відвідування кафе «Нефріт» вони з ОСОБА_14 їхали додому на задньому пасажирському сидінні в автомобілі таксі під керуванням потерпілого, якого раніше не знали. В м.Овручі біля монументу «Танк», коли з автомобіля вийшов пасажир, який до цього їхав з ними у вказаному автомобілі таксі, він ( ОСОБА_13 ) пересів на місце останнього, тобто на переднє пасажирське сидіння поряд з водієм. Коли приїхали в с. Гаєвичі, ОСОБА_14 вийшов із салону автомобіля, сказавши, що йде додому за грошима, щоб розрахуватися з таксистом. Коли ОСОБА_14 повернувся, вони поїхали в с.Оленичі, де ОСОБА_14 , з його слів, хотів забрати свою дівчину. Вже в с.Оленичі, водій на пропозицію ОСОБА_14 зупинився. В салоні автомобіля звучала музика, на вулиці було темно, моросило ,він не бачив, що відбувалось між водієм і ОСОБА_14 , не бачив як останній душив водія, бачив тільки, як вони обидва вискочили з автомобіля. Через 15 хвилин, коли він вийшов з автомобіля, до нього, тримаючи в руці кухонний ніж, підійшов ОСОБА_14 і повідомив, що вбив водія таксі. Про обставини вбивства таксиста ОСОБА_14 йому не розповідав. Вони сіли в автомобіль, почергово пробували на ньому їхати, але це їм не вдавалось, оскільки глох двигун автомобіля. Тоді ОСОБА_14 , використавши папір та сірники, підпалив салон автомобіля. Він, ( ОСОБА_13 ) перед цим взяв в салоні автомобіля пакет. В ньому виявились мобільні телефони та наручний годинник, які він передав ОСОБА_14 , але той їх викинув. Крім цього в пакеті були документи, які він спочатку забрав і поклав собі до кишені, а потім передав документи ОСОБА_14 і той їх пізніше також викинув біля автобусної зупинки, куди вони прийшли пішки. Вже в с.Гаєвичі він бачив у Коркушка 40грн., де останній їх взяв, йому невідомо.

Крім цього, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 категорично заперечив факт існування його та ОСОБА_14 попередньої змови, направленої на вчинення розбійного нападу на таксиста, вбивство останнього та заволодіння його автомобілем. Також ОСОБА_13 показав, що ОСОБА_14 погрожував йому, вимагаючи нікому нічого про обставини того, що сталося, не розповідати, він боявся останнього, оскільки той весь час тримав у руках ніж, який потім також викинув. Про обставини вбивства ОСОБА_14 водія таксі йому нічого не відомо, він до того місця, де це сталося, не підходив і нічого не бачив.

Критично оцінюючи позицію обвинувачених, як осіб заінтересованих в результатах розгляду справи, що намагаються уникнути суворої відповідальності за вчинене, дослідивши, проаналізувавши та оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність їх винуватості з огляду на наступне.

Так, під час проведення 14 червня 2014 року, тобто в день вчинення кримінального правопорушення, та 17 червня 2014 року слідчих експериментів з участю ОСОБА_6 останній в присутності свого захисника та понятих на місці вчинення кримінального правопорушення на вулиці Лесі Українки в с. Оленичі Овруцького району, звертаючи увагу на найменші деталі та подробиці, розповів та показав при яких обставинах він та ОСОБА_7 вчинили розбійний напад на водія таксі, вбивство останнього та незаконне заволодіння транспортним засобом, яким він керував. При цьому ОСОБА_14 , не заперечуючи ту обставину, що саме він вбив водія таксі, якого душив, наносив йому удари ножем, разом з тим вказує на те, що останній удар по голові таксисту наніс ОСОБА_7 . Також ОСОБА_14 показував, що вчинити розбійний напад на водія таксі йому запропонував саме ОСОБА_13 , а також, що саме ОСОБА_13 закликав його вбити водія, який втік з автомобіля, мотивуючи тим, що останній про злочин може повідомити органи міліції. Під час проведення вказаної слідчої дії проводився відеозапис, який був переглянутий в судовому засіданні. У суду не виникло сумнівів у правдивості показань ОСОБА_14 під час проведення вказаних слідчих дій.

( т.4 а.к.п. 54- 69, 291-296 )

Суд бере до уваги і ту обставину, що в ході проведення 14 червня 2014 року слідчого експерименту з участю ОСОБА_7 останній також частково визнавав факт вчинення спільно з ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

( т. 4 а.к.п. 39 53 )

Потерпілі: ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 показали суду, що про вбивство ОСОБА_12 їм стало відомо від інших осіб. Кожан і її син ОСОБА_10 також показали, що у ОСОБА_12 , який працював таксистом, перед його вбивством при собі повинні були бути два мобільні телефони, годинник, могли також бути гроші. Крім цього ОСОБА_10 показав, що був на місті пригоди, бачив труп батька, який лежав приблизно на відстані близько 200 метрів від автомобіля. Також бачив обвинувачених, які, спочатку ОСОБА_14 , а за ним ОСОБА_13 щось показували на місцевості.

Свідок ОСОБА_18 судовому засіданні показав, що він працює в пожежній частині м.Овруч і тієї ночі перебував на чергуванні. Близько 06 години ранку до чергової частини надійшло повідомлення про пожежу в с.Оленичі. В складі бригади рятувальників він виїхав на місце, там горів автомобіль «Ланос». Коли пожежа була ліквідована, на відстані близько 100 метрів від автомобіля вони побачили тіло людини, підійшли. Це був труп чоловіка, який лежав на спині, на його шиї були видимі сліди задушення, на ньому була одягнута футболка, яка була розірвана. Він викликав на місце карету швидкої допомоги, повідомив у міліцію.

Свідки: ОСОБА_19 та ОСОБА_20 - мешканці с.Оленичі в судовому засіданні показали, що близько 4 год. 15 хв. бачили, як на краю їх села горів автомобіль «Ланос». Бичак також показав, що автомобіль горів зсередини, після чого він викликав пожежників та міліцію.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показала, що вона працює фельдшером швидкої допомоги в с.Словечно. Близько 05 годин ранку був виклик по телефону в с.Оленичі. Коли приїхали на виклик, вона оглянула чоловіка, у якого вже не було ознак життя. На його шиї були ознаки удушення, на обличчі гематоми.

Свідок ОСОБА_22 судовому засіданні показав, що 14 червня він близько 07год. 30хв. вигнав на пасовище корову, бачив спалений автомобіль

Свідок ОСОБА_23 - сестра загиблого показала, що була на місці пригоди, бачила мертвого брата, бачила, як привели обвинуваченого, останній показував, як убивали її брата, « дорізували його біля калітки.» Коли привели ОСОБА_13 , він казав, що її брата не убивав, а лише ударив його ногою. Вона бачила на штанах ОСОБА_13 сліди крові.

Свідок ОСОБА_24 , в судовому засіданні показав, що близько 07 години ранку, він виявив, що хвіртка, яка вела до нього у двір, була вирвана, біля неї бачив сліди схожі на бійку. Також бачив, що під`їжджав пожежний автомобіль, бачив чоловіка, який лежав неподалік його двору, також неподалік стояв згорівший автомобіль. Привезли двох підозрюваних, а його ( ОСОБА_25 ) залучили в якості понятого. Він чув, як ОСОБА_13 казав, що цього ремесла його навчили у Коростені, що там його навчили убивати. ОСОБА_14 розповідав, що « основну скрипку грав» ОСОБА_13 . Пашинський казав, що бив потерпілого ножем, що його вони душили удавкою. Далі свідок ОСОБА_26 уточнив, що підозрюваний, який вище ростом пояснював, що все робив він, а підозрюваний меншого росту казав, що допомагав у цьому. Підозрювані казали, що хотіли щось зробити з автомобілем, але він загорівся, після чого вони пішли. Підозрювані не могли пояснити по якій причині вбили цього чоловіка.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні показав, що він як слідчий проводив слідчі дії з участю обвинувачених, оголошував їм підозру. Будь-якого тиску під час проведення слідчих дій він на обвинувачених не чинив. Підозрювані визнавали, що вчинили вбивство таксиста за попередньою змовою між собою, щоб заволодіти автомобілем. ОСОБА_14 показував, що душив останнього дротом, який потім викинув неподалік. Враховуючи, що ОСОБА_13 заперечував ті обставини, на які вказував ОСОБА_14 , саме показанням останнього було надано перевагу. Той розповідав, що домовленість між ним та ОСОБА_13 про вчинення нападу на таксиста відбулась, коли вони перебували на задньому пасажирському сидінні, повертаючись з кафе, де вживали алкогольні напої. Під час слідчого експерименту ОСОБА_14 показував, що він бив потерпілого ножем, а ОСОБА_13 ногами. Але під час одночасного допиту ОСОБА_14 став змінювати свої показання на користь ОСОБА_13 і стало зрозуміло, що вони вступили в змову, з метою вигородити ОСОБА_13 .

Свідки ОСОБА_28 та ОСОБА_29 показали суду, що розкривали вбивство ОСОБА_12 . По гарячим слідам були затримані ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . ОСОБА_28 також показав, що в салоні автомобіля, яким везли підозрюваних в с.Оленичі, ОСОБА_14 зізнався у вбивстві, розповідав про обставини його вчинення, а ОСОБА_13 мовчав, нічого не заперечував, був дуже пригнічений. ОСОБА_29 показав, що ОСОБА_13 дуже переживав, плакав, розповідав, що попав під вплив Коркушка, що той накинув на шию таксиста дріт і душив його, а на нього (Пашинського) кричав :» Тримай його, бо й тобі таке буде, мовчи, бо й тобі таке буде!»

В ході проведення 14 червня 2014 року огляду місця події по вул. Лесі Українки в с. Оленичі Овруцького району був виявлений спаленим автомобіль «ДеоЛанос» д.н.зн. НОМЕР_1 , неподалік якого було виявлено труп ОСОБА_12 з ознаками насильницької смерті. Також на даній місцевості виявлений шматок двожильного дроту довжиною 0,73м, рушник червоного кольору, плями речовини бурого кольору, кофту з нашаруваннями бурого кольору. Крім цього, на зупинці для маршрутного транспорту, що розташована неподалік с.Оленичі, виявлено та вилучено портмоне, в якому знаходились паспорт, посвідчення потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС, пластикові картки відділень «Приват Банку» пенсійне посвідчення, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_12 , свідоцтво реєстрації транспортного засобу ВАЗ-21061 д.н.зн. НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_30 , страховий поліс на вказаний автомобіль, медична довідка на ім`я ОСОБА_12

( т.4 а.к.п. 1-23 )

Під час проведення 20 червня 2014 року по місцю проживання обвинуваченого ОСОБА_6 в с.Гаєвичі були вилучені два відрізки дроту.

( т.4 а.к.п. 71-72 )

Відповідно висновку експерта-криміналіста від 29.07.2014 року №1/918 відрізок електричного дроту, який був вилучений 14.06.2014 року під час огляду місця події в с.Оленичі та моток електричного дроту, який був вилучений 20.06.2014 року під час проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_6 до їх розділення складали одне ціле.

( т.4 а.к.п. 172 - 176 )

Відповідно акту про пожежу від 15.06.2014 року та відповідного звіту причиною виникнення пожежі, яка сталась 14.06.2014 року і внаслідок якої вогнем був знищений автомобіль « ЗАЗ ДЕО`д.н.зн. НОМЕР_1 , був підпал.

( т.4 а.к.п. 181, 183 )

Відповідно висновку судово медичного експерта № 242 від 17.06.2014 року у обвинуваченого ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді поверхневої різаної рани долонної поверхні нігтьової фаланги 3-го пальця лівої кисті; подряпини долонної поверхні 4-го пальця правої кисті на рівні дистального міжфалангового суглоба, які могли утворитись від ріжучої дії гострого предмету , яким могло бути і лезо ножа, і які могли утворитись 14 червня 2014 року.

( т.4 а.к.п. 87)

Відповідно висновкам судово-медичних імунологічних експертиз №826, № 829 та №833 у вирізках із куртки та сорочки, що належали потерпілому ОСОБА_12 , а також на джинсах та футболці, вилучених у ОСОБА_6 виявлена кров людини, яка могла належати як ОСОБА_12 так і ОСОБА_6 , в разі, якщо в останнього були пошкодження, що супроводжувались кровотечею.

( т.4 а.к.п.103, 109, 120)

Відповідно висновкам судово-медичного експерта № 82 від 14.07. 2014 року, №244 від 18.07.2014 року та № 384 від 30 червня 2014 року ОСОБА_12 були заподіяні наступні тілесні ушкодження: 1) відкрита черепно-мозкова травма: проникаюча в порожнину черепу колото-різана рана лівої тімяно-скроневої ділянки волосяної частини голови з ушкодженням мозкових оболонок (твердої і м`яких) з крововиливом під тверду мозкову оболонку та наскрізним ушкодженням речовини лівих тім`яної і скроневої доль головного мозку; 2) непроникаюча колото-різана рана потиличної ділянки волосяної частини голови зліва, непроникаюча колото-різана рана по задній поверхні лівого надпліччя; 3) синець-гематома лівої навколо орбітальної ділянки, синець спинки носа з переходом в ділянку надперенісся, закритий перелом кісток спинки носу; 4) площина осаднення шкіри із внутрішньошкірним крововиливом навколо на лівій бічній поверхні верхньої третини шиї, крапкові крововилив в кон`юктиви нижніх повік обох очей. Тілесні ушкодження п. 1 та п. 2 утворились від трьох ударів гострим предметом з колюче-ріжучими властивостями, можливо, від удару клинком ножа, який має лезо та обух з невираженими ребрами, ширина клинка на глибині занурення в тіло в межах 22 мм (ширина на рівні занурення в кісткову тканину біля 2.0 см.). Тілесні ушкодження п. 3 утворились від удару тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо, від удару ногою. Тілесні ушкодження п. 4 утворились внаслідок тиснення та ковзання тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо, внаслідок стискання м`яких тканин шиї дротом. Всі вказані ушкодження є прижиттєвими, утворились в швидкій послідовності одне за одним незадовго до моменту настання смерті (хвилини, десятки хвилин). Тілесні ушкодження п. 1 мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент його спричинення. На трупі потерпілого ОСОБА_12 не було виявлено тілесних ушкоджень, які б свідчили про здійснення потерпілим опору чи самооборони під час заподіяння йому тілесних ушкоджень.

При заподіянні тілесних ушкоджень у вигляді колото-різаних ран та синців розташування потерпілого та особи, яка заподіяла тілесні ушкодження могло бути будь-яким, при якому ділянки тіла з пошкодженнями були б доступні травмуючому впливу. При заподіянні ушкоджень у вигляді площини осадження шкіри та внутрішньо-шкірного крововиливу на лівій бічній поверхні шиї, беручи до уваги використання дроту, особа, яка заподіяла тілесні ушкодження, розташовувалась ззаду від потерпілого.

Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась проникаючою колото-різаною раною голови з ушкодженням мозкових оболонок та половини лівої півкулі головного мозку, що призвело до розвитку набряку головного мозку та набряку легень, що в свою чергу і стало безпосередньою причиною смерті. Враховуючи ступінь розвитку трупних явищ смерть гр. ОСОБА_12 настала в межах 8-12 годин до моменту проведення розтину трупа в морзі (14.06.2014 р. 13:00).

З моменту заподіяння тілесних ушкоджень у вигляді проникаючої колото-різаної рани голови (ушкодження, яке знаходиться в прямому причинному зв`язку з причиною настання смерті) до моменту настання смерті потерпілого пройшов короткий проміжок часу хвилини (десятки хвилин).

На думку експерта цілком можливим є утворення всіх вказаних тілесних ушкоджень при обставинах та механізмові заподіяння ушкоджень, на які вказує підозрюваний ОСОБА_6 під час допитів та при проведенні слідчих експериментів за його участю розповів та показав як саме стискав шию дротом, потім як наносив удари клинком ножа по тілу та голові потерпілого та як саме було нанесено удар ногою в обличчя потерпілого.

Цілком можливе заподіяння тілесних ушкоджень у вигляді синця-гематоми лівої навколо орбітальної ділянки, синця спинки носа з переходом в ділянку надперенісся та закритого перелому кісток спинки носу від нанесення одного удару ногою в область обличчя зліва (підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що удар ногою в обличчя наніс ОСОБА_31 ).

Беручи до уваги те, що при проведенні експертизи було виявлено ознаки смерті, що швидко наступила та не виявлено ушкоджень органів і тканин, в яких зосереджені больові нервові закінчення, експерт вважає, що ОСОБА_12 під час заподіяння йому тілесних ушкоджень не відчував сильний фізичний біль.

При проведенні експертизи, на сорочці, в яку був одягнутий труп ОСОБА_12 , було виявлено наскрізне пошкодження тканини лінійної форми в ділянці спинки, дещо зліва від серединної лінії, з рівними нерозволокненими краями та гострими кінцями, горизонтального напрямку, довжиною 3,0 см. Дане пошкодження тканини співпадає з тілесним ушкодженням у вигляді колото-різаної рани по задній поверхні лівого надпліччя, яке було виявлено на трупі ОСОБА_12

( т.4 а.к.п.73-77,78 83, 84 - 86)

Відповідно висновкам судово-психіатричних експертиз обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в момент вчинення кримінальних правопорушень перебували в стані осудності.

( т.4 а.к.п. 251-254)

Суд переконаний, що дії обвинувачених були охоплені єдиним умислом, останні діяли спільно і узгоджено, а тому приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу(розбої), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень; у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб доведена повністю і кваліфікує їх дії за ст.ст. 187 ч.4, 115 ч. 2 п.6,12, 289 ч. 2 КК України. Також суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_7 в незаконному заволодінні паспортом та іншими важливими особистим документами і кваліфікує його дії за ст. 357 ч. 3 КК України.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених, в судовому засіданні не встановлено

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_14 і ОСОБА_13 є вчинення ними кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння. Обтяжуючою покарання ОСОБА_13 обставиною є також рецидив злочину.

Обмірковуючи питання щодо міри покарання обвинуваченим судом враховуються, як ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень, які, крім викрадення документів, відносяться до категорії особливо тяжких, так і особи обвинувачених, їх вік, сімейний та майновий стан, позитивні характеристики обох по місцю проживання, те, що по місцю минулої армійської служби ОСОБА_13 характеризувався позитивно, також позитивно характеризувався ОСОБА_14 по місцю навчання у професійно-технічному училищі та по місцю навчання у школі. Крім цього суд враховує ступінь вини кожного з обвинувачених у вчинених кримінальних правопорушеннях. Так, обвинувачений ОСОБА_14 приймав саму активну і безпосередню участь у позбавленні життя потерпілого ОСОБА_15 , обвинувачений же ОСОБА_13 , будучи старшим за віком і більш досвідченим з огляду на життєвий досвід, у тому числі кримінальний, схилив ОСОБА_14 до протиправних дій, щоб самому уникнути безпосередньої участі в позбавленні життя потерпілого ОСОБА_15 .

Також суд бере до уваги думку потерпілих, які наполягають на суворому покаранні обвинувачених

Суд також приймає рішення відповідно до ст.ст.128,129 КПК України про часткове задоволення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 про стягнення на їх користь з обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_13 моральної шкоди.

Так, внаслідок позбавлення життя найближчої людини їх батька та цивільного чоловіка, з яким довгий час проживала однією сім`єю, дочка та сини, а також цивільна дружина понесли втрати немайнового характеру, що виразились у її душевних та психічних стражданнях, які були викликані неправомірними діями обвинувачених, у зменшенні можливості одержання ними позитивних емоцій. При визначенні розміру суми на відшкодування моральної шкоди судом враховано, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає ( і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Таким чином, повне відшкодування потерпілим завданих втрат немайнового характеру та їх наслідків взагалі неможливе. Їх частина може бути лише умовно згладжена завдяки надбанню ними певних нових благ та позитивних емоцій. Проте, потерпілою ОСОБА_16 не доведено, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір моральної шкоди саме в сумі 300000 грн. та яким доказами це підтверджується, хоча відповідно до п.3 ч.1 ст.91, ч.1 ст.92 КПК України цей обов`язок лежить саме на ній, оскільки цивільний позов вона пред`явила не в ході досудового розслідування, а вже на стадії судового розгляду справи. На думку суду, заявлена потерпілою сума відшкодування моральної шкоди є завищеною, а тому суд приймає рішення про стягнення з обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_13 на користь потерпілої ОСОБА_16 моральної шкоди в меншому розмірі, а саме в сумі 100000грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 ( 1981 р.н.) слід залишити без розгляду відповідно до ч.1 ст.326 КПК України, оскільки останній в судові засідання не з`являвся, в судових дебатах участі не приймав.

На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України та керуючись п.1 ч.2 ст.284 КПК України обвинуваченого ОСОБА_7 слід звільнити від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.357 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.122 КПК України з обвинувачених слід стягнути 737,88 грн. процесуальних витрат, понесених у зв`язку з проведенням по справі судових експертиз.

Відповідно до ч.4 ст.5 КК України , ч. 5 ст.72 КК України, яка була чинною до 21 червня 2017 року, строк попереднього ув`язнення обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , починаючи з 14 червня 2014 року до 21 червня 2017 року необхідно зарахувати у розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 368,370, 373,374 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п. 6,12, 289 ч.2 КК України і призначити йому покарання:

- за ст.187 ч.4 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 ( вісім) років з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ст. 115.ч.2 п.6, 12 КК України у виді 14 ( чотирнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ст. 289 ч.2 КК України у виді 7 ( семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_6 , починаючи з 14 червня 2014 року до 21 червня 2017 року зарахувати у розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід тримання під вартою, застосований щодо ОСОБА_6 в ході досудового розслідування залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Відлік строку відбування ОСОБА_6 покарання рахувати, починаючи з 14 червня 2014 року.

- ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.4, 115 ч.2 п. 6,12, 289 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

- за ст.187 ч.4 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 ( вісім) років з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ст. 115.ч.2 п.6, 12 КК України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ст. 289 ч.2 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.3 ст.357 КК України провадженням закрити у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності.

Строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_7 , починаючи з 14 червня 2014 року до 21 червня 2017 року зарахувати у розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід тримання під вартою, застосований щодо ОСОБА_7 в ході досудового розслідування залишити без змін до набрання вироком законної сили залишити до набрання вироком законної сили.

Відлік строку відбування ОСОБА_7 покарання рахувати, починаючи з 14 червня 2014 року.

Речові докази залишки знищеного автомобіля марки «ЗАЗ DAEWOO», державний номерний знак НОМЕР_1 залишити власнику, рушник, туфлі, куртку та сорочку ОСОБА_12 повернути потерпілій ОСОБА_11 , куртку, сорочку, джинсові штани,кросівки повернути обвинуваченому ОСОБА_7 , джинсові штани та футболку повернути обвинуваченому ОСОБА_6 марлевий тампон, змиви з нігтьових пластин Пашинського і Коркушка, зрізи нігтьових пластин ОСОБА_15 , фрагменти рослин, два відрізки дроту, продукти горіння - знищити.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних частках в дохід держави 737,88 грн. процесуальних витрат на проведення судових експертиз.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на користь ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на користь ОСОБА_16 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 грн.

Цивільний позов ОСОБА_10 ( 1981 р.н.) залишити без розгляду.

На вирок суду до Апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копії вироку вручаються обвинуваченим та прокурору негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4

Суддя: ОСОБА_1