Справа № 362/5445/17
Провадження № 1-кп/362/397/17
ВИРОК
Іменем України
23.10.2017 Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кримськ Краснодарського краю, Російської Федерації, громадянки України, українки, перебуває в цивільному шлюбі, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України,-
З листопада 2016 року, більш точної дати в ході розслідування не встановлено, обвинувачена ОСОБА_4 , маючи прямий умисел направлений на отримання доходу від сутенерства, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства, в частині задоволення статевих потреб, вступила в злочинну змову з громадянами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , з метою систематичного забезпечення надання повіями платних послуг сексуального характеру, а саме, здійснення організації вказаних злочинних дій, підбір повій та рекламування їх послуг.
Так, обвинувачена ОСОБА_4 систематично, з числа підібраних повій, керуючись єдиним спільним умислом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , з метою отримання спільного доходу від сутенерства, створювала умови для зустрічі повій, які дали добровільну згоду на це з особами чоловічої статі, на території м.Києва та Київської області, більш точного місця в ході розслідування не встановлено.
Після надання повіями послуг інтимного характеру за грошову винагороду, кошти за надані послуги отримували ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 та ОСОБА_16 для подальшого розподілення між собою.
Окрім того, обвинувачена ОСОБА_4 у період з 13 по 16 серпня 2017 року (включно), маючи прямий умисел направлений на повторне отримання доходу від сутенерства, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб вступила в злочинну змову з громадянами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , з метою забезпечення надання повією платних послуг сексуального характеру ОСОБА_17 , а саме здійснення організації вказаних злочинних дій.
Так, обвинувачена ОСОБА_4 , з числа підібраних повій, керуючись єдиним спільним умислом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , з метою отримання спільного доходу від сутенерства, створювала умови для зустрічі повії, яка дала добровільну згоду на це з ОСОБА_17 , на території м.Києва.
Після надання повією послуг інтимного характеру за грошову винагороду грошові кошти за надані послуги отримали ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 та ОСОБА_16 для подальшого розподілення між собою.
За таких обставин суд вважає доведеним, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила сутенерство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а тому ці її дії кваліфікує за ч.2 ст.303 КК України та сутенерство, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб і кваліфікує ці її дії за ч.2 ст.303 КК України.
«13» жовтня 2017 року між прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та, на той час, підозрюваною ОСОБА_4 було укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та, на час укладення угоди, підозрювана ОСОБА_4 , в присутності свого захисника, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної за ч.2 ст.303 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрювана беззастережно визнала свою винуватість у зазначених діяннях. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 у виді 4 років позбавлення волі, з звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України та встановленням їй іспитового строку 2 (два) роки. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Судом вивчені письмові матеріали кримінального провадження:
?довідка УІАЗ, згідно якої обвинувачена ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності;
?довідки Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 22.08.2017 року та Київського міського психоневрологічного диспансеру №4 від 15.09.2017, про відсутність перебування обвинуваченої ОСОБА_4 на обліку лікарів психіатра та нарколога;
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно з вимогами п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
У відповідності до положень ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Як вбачається з положень ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено в судовому засіданні, що обвинувачена ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.303 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину свою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.303 КК України, визнала повністю.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені абз.1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду від 13 жовтня 2017 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.303 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст. 75 і 76 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк випробування тривалістю 2 (два) роки, з зобов`язанням повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку 23 жовтня 2017 року.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1