УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №285/1473/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.401 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА

17 квітня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою,
прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_9 заявлено письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . (а.п.196-198)
У судовому засіданні прокурор підтримала зазначене клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , з наведених в ньому мотивів, а відносно обвинуваченого ОСОБА_10 просила залишити клопотання без розгляду.
Згідно вироку Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19 лютого 2018 року обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України і обрано покарання - 7 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини особистого майна.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_8 обрано тримання під вартою строком на 60 діб до 19.04.2018 включно.
Заслухавши пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд, приходить до наступних висновків.
Оскільки прокурор клопотання щодо обвинуваченого ОСОБА_10 просила залишити без розгляду, крім того, враховуючи що обвинувачений в судове засідання апеляційного суду не з`явився, апеляційний суд залишає клопотання прокурора в цій частині без розгляду.
Відповідно до норм ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно до ч.1 ст.177 КК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно ж до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.
З положень ст.184 КПК України випливає, що клопотання про застосування запобіжного заходу повинно містити посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
З клопотання прокурора вбачається, що метою продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 є тяжкість кримінального правопорушення, посередні характеристики останнього та його відношення до вчиненого, проте не наведені доводи на підтвердження існування жодних обґрунтованих ризиків, як і посилання на відповідні обставини та обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Разом з цим, посилання прокурора на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не є достатніми для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. У справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Крім того, як вважає колегія суддів, матеріали провадження належно не доводять наявність і інших відповідних ризиків, принаймні, що б беззаперечно свідчили про намагання ОСОБА_8 ухилятись від суду або перешкоджати належному розгляду кримінального провадження будь-яким чином.
Не наведені прокурором будь-які доводи, які давали обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, обвинувачений буде ухилятись від суду. Такі ж обґрунтовані підстави щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні і у вироку суду першої інстанції.
При цьому, обвинувачений ОСОБА_8 має посередні характеристики за постійним місцем проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, правопорушення вчинив вперше та добровільно відшкодував завдану шкоду, в ході судового розгляду справи запобіжний захід до нього не застосовувався.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що необхідним запобіжним заходом, який зможе забезпечити виконання процесуальних рішень та забезпечить належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 може бути домашній арешт з встановленням заборони залишати місце проживання цілодобово.
На підставі наведеного, керуючись ст.401 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без розгляду.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 змінити на домашній арешт строком дії до 15 червня 2018 року із забороною ОСОБА_8 цілодобово залишати місце проживання АДРЕСА_1 .
Обвинуваченого ОСОБА_8 звільнити з під варти в залі судового засідання.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді :