Справа № 343/1034/17
Провадження № 11-кп/779/450/2017
Категорія ч.3 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000286 за апеляційною скаргою прокурора Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрчиха Кам`янського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_8 від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу, залишено без змін.

Вирішено питання про речові докази в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 таємно викрав чуже майно, поєднане з проникненням у приміщення, вчинивши повторно. Злочин вчинено за наступних обставин.

Обвинувачений 17.04.2017 року близько 01.00 год. прийшов на територію ТзОВ «Городище-ІФ», яке належить ОСОБА_10 , та знаходиться в АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою особистого збагачення та корисливих мотивів, через розбиту ним шибку металопластикового вікна, проник всередину приміщення, звідки викрав особисте майно ОСОБА_10 , а саме: болгарку «Интерскол» 125/1100Э, сірого кольору вартістю 450 гривень та електрофрезер «Erbauer ERB 380ROU» темно - зеленого кольору вартістю 600,00 гривень на загальну суму 1050,00 гривень, які попередньо потерпіла принесла у вказане приміщення на зберігання та вони не перебували на балансі товариства. Вказані електроінструменти відніс до місця свого проживання, які згодом здав в ломбард в м. Долина.

Крім цього, близько 02.00 год. 20.05.2017 року ОСОБА_8 вирішив повторно вчинити крадіжку, а саме алкогольних виробів та продуктів харчування з приміщення колиби, яка знаходиться на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 .

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення, ОСОБА_8 , 20.05.2017 року близько 02.00 год. прийшов на територію бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за вищевказаною адресою, де з корисливих мотивів, повторно, шляхом розбиття шибки металопластикового вікна уламком цеглини, проник всередину цього приміщення, звідки викрав 3 пляшки «Закарпатського» коняку вартістю 150,00 грн. кожна, загальною вартістю 450,00 гривень, 1 розпечатану пляшку «Закарпатського» коняку, в якій було 300 грамів коняку загальною вартістю 90 гривень, 3 шоколадні батончики «Баунті» великий вартістю 20,00 грн. за 1 штуку, загальною вартістю 60,00 гривень, 10 шоколадок «Рошен » вартістю 20,00 грн. кожна, загальною вартістю 200,00 гривень, упаковку кави 3в1 двадцять стікерів загальною вартістю 50,00 гривень, нетбук марки « Гігабайт » вартістю 2500,00 гривень та 6 пакетів з свинною вирізкою, загальною вагою 6,125 кг вартістю 95,00 грн. за кілограм, загальною вартістю 586 гривень 63 копійки. Згодом, вказані викрадені продукти харчування, алкогольні напої та техніку переніс до будинку товариша ОСОБА_11 за адресою АДРЕСА_2 . Частину викрадених продуктів харчування та алкогольних напоїв ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_11 спожили, а решту та нетбук "Гігабайт" було добровільно видано працівникам поліції.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 ОСОБА_12 завдано матеріальні збитки на загальну суму 3936, 63 гривень.

В своїй апеляційній скарзі прокурор Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого вважає вирок суду незаконним і необґрунтованим з підстав невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м якості.

Вказує на те, що суд першої інстанції призначаючи покарання ОСОБА_8 та звільняючи його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, не врахував наступні обставини: злочин, який вчинив обвинувачений відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років; обвинувачений не навчається та не працює, не займається суспільно-корисною працею, а також схильний до вчинення крадіжок з проникненням, так як вже притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин. Разом з тим, зазначає, що суд безпідставно врахував як пом`якшуючу покарання обставину відшкодування заподіяних збитків, оскільки в матеріалах провадження маються тільки дані про відсутність претензій матеріального характеру зі сторони потерпілих. Також посилається на те, що судом не спростовано висновку уповноваженого органу з питань пробації, згідно якого виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.

Просить вирок Долинського районного суду від 03.08.2017 року скасувати та постановити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити ;

- обвинувачений ОСОБА_8 просив в задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити, вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.4 ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду скасовує вирок суду першої інстанції повністю чи частково і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Частина 1 статті 421 КПК України визначає, що обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання тільки у випадку, якщо за цими підставами апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий або його представник.

В своїй апеляційній скарзі прокурор не оскаржує правильність встановлених судом фактичних обставин, правову кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Викладені у вироку висновки про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України при обставинах, вказаних у вироку суду ніким із учасників кримінального провадження не оскаржуються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані судом першої інстанції за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно, поєднане з проникненням у приміщення, повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у виді позбавлення волі суд першої інстанції вказав на те, що враховує суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.66 КК України визнав обставинами, які пом`якшують покарання те, що обвинувачений ОСОБА_8 щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав, добровільно відшкодував завдані збитки та активно сприяв розкриттю злочину.

Разом з тим, зі змісту мотивувальної частини вироку суду першої інстанції вбачається, що суд не мотивував своє рішення щодо застосування вимог ст.75 КК України та звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком.

Колегія суддів вважає, що застосування ст. 75 КК України і звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком є неможливим та таким, що не відповідає обставинам справи та особі обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В даному випадку, враховуючи те, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності і у відповідності до вимог ст.89 КК України є несудимим, те що він вчинив злочин, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, свідчить про те, що він не став на шлях виправлення, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого неможливо без реального відбування покарання.

Враховуючи встановлені судом обставини вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжких, колегія суддів вважає, що перевиховання та виправлення ОСОБА_8 можливе тільки за умови реального відбування покарання без застосування ст.75 КК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає що призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у виді позбавлення волі, суд першої інстанції не врахував, що наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, дає підстави для застосуванням ст.69 КК України та призначення іншого, більш м`якого виду основного покарання не зазначеного у санкції частини 3 ст.185 КК України - у виді обмеження волі.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й його обставин.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 колегія суддів вважає за необхідне врахувати суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, який у відповідності до вимог ст..12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку в психоневрологічному, наркологічному кабінетах Долинської та Богородчанської ЦРЛ не знаходиться.

Колегія суддів у відповідності до вимог ст.66 КК України визнає обставинами, які пом`якшують покарання те, що обвинувачений ОСОБА_8 щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав, добровільно відшкодував завдані збитки та активно сприяв розкриттю злочину.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст.67 КК України відсутні обставини, які можуть бути визнані як такі, що обтяжують покарання.

Колегія суддів також враховує висновок органу пробації, відповідно до якого виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без позбавлення волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства; виконання покарання в громаді можливо за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Колегія суддів також приймає до уваги те, що потерпілі просили суворо не карати обвинуваченого і не мають до нього матеріальних претензій.

Колегія суддів, вважає, що наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який є особою достатньо молодого віку, досяг повноліття, повністю визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаявся, не судимий в силу ст.89 КК України, в добровільному порядку відшкодував шкоду, заподіяну потерпілим та активно сприяв розкриттю злочину, дає підстави для застосування ст.69 КК України та призначення іншого, більш м`якого виду основного покарання не зазначеного у санкції частини 3 ст.185 КК України - у виді обмеження волі.

Колегія суддів приходить до висновку, що необхідно скасувати вирок суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання та застосування вимог ст.75 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі та постановити новий вирок.

Колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 3 років обмеження волі, оскільки саме таке покарання буде достатнім для перевиховання та виправлення обвинуваченого, а також справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст.50 КК України.

За таких обставин, апеляційні вимоги прокурора підлягають частковому задоволенню, а вирок скасуванню з постановленням нового вироку.

Керуючись ст.ст.370, 374, 376, 404, 405, 407, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначення покарання за ч.3 ст. 185 КК України та застосування вимог ст.75 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування покарання та постановити новий вирок.

Вважати, що вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2017 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

В решті вирок Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2017 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Вирок Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5