АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/4954/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ік Актив» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на майно ТОВ «ІК Актив» - Mercedes-Benz GL 63 AMG № кузова WDC1668741A358796 № двигуна 157982, д.н.з. НОМЕР_1 , заборонивши відчуження та розпорядження ним.

Згідно ухвали, слідчий суддя прийшов до висновку, що з метою недопущення втрат Бюджету, припинення кримінального правопорушення, забезпечення можливості для подальшої конфіскації майна або забезпечення цивільного позову в разі його задоволення, а також те, що транспортні засоби, мають значення речового доказу, оскільки отримані внаслідок незаконної діяльності ТОВ «Дніпроолія», та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження існує необхідність у накладені арешту на майно.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, директор ТОВ «Ік Актив» подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді.

Обґрунтовуючи поважність пропущення строку на звернення до суду апеляційної інстанції, зазначає, що рішення було постановлено слідчим суддею без повідомлення та участі власника майна, представник якого отримав копію оскаржуваної ухвали лише 19.09.2017 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Мотивуючи апеляційні вимоги зазначає, що в матеріалах провадження відсутні докази щодо незаконності операцій ТОВ «Ік Актив», яке до того ж вчасно сплачує усі податки за результатами своєї діяльності, а позиція слідчого судді ґрунтується на припущеннях сторони обвинувачення.

Апелянт стверджує, що ТОВ «Ік Актив» закуповує деталі за власні кошти, при цьому більшість із них імпортує із закордону. Станом на дату звернення з клопотанням жодній посадовій особі ТОВ «Ік Актив» не повідомлено про підозру, що на думку власника майна свідчить про безпідставність накладення арешту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання прокурора про арешт майна було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі представника власника майна. Копія ухвали на адресу ТОВ «Ік Актив» не направлено і вказане підтверджується матеріалами провадження. Розписка про отримання ухвали слідчого судді представником власника майна у справі також відсутня, а відтак в силу положень ст. 395 КПК України, строк на апеляційне оскарження не пропущено.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, Слідчим відділом управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002519 від 16.11.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що у ході здійснення досудового розслідування встановлено ряд ризикових та пов`язаних між собою суб`єктів господарювання, службові особи яких, при здійсненні фінансово-господарських операцій здійснюють підміну позицій товарних груп та задіяні у схемах формування ризикового податкового кредиту з податку на додану вартість. Такі їхні дії фактично призвели ненадходження до державного бюджету грошових коштів в особливо великих розмірах.

В ході аналізу фінансово-господарської діяльності групи підприємств підконтрольних службовим особам ТОВ «Дніпроолія» встановлено, що в період 2015 - 2017 роки ТОВ «ТПК Імпульс Агро» та ТОВ "Востокснабагро" мали фінансово-господарські взаємовідносини з ПП «АГРОСТАРТ» () та ТОВ «ТРАНЗИТ - 2008» () на загальну 80 122 075,5 грн. суму, в тому числі ПДВ - 13 353 679,26 грн. з придбання насіння соняшника. В ході відпрацювання зазначених взаємовідносин встановлено, що посадові особи ПП «АГРОСТАРТ» та ТОВ «ТРАНЗИТ - 2008» жодного відношення до ведення фінансово-господарської діяльності підприємств не мають.

В той же час встановлено, що ТОВ «Дніпроолія» здійснює господарську діяльність із підконтрольними йому суб`єктами господарської діяльності, а саме: ТОВ «ТПК Імпульс Агро» (ЄДРПОУ 3914167), ТОВ «Востокснабагро» (), ТОВ «Біолідер» (), ТОВ «ТД Євротрансоіл» (), ТОВ «ТПК Агропорт» (), ТОВ «Агропереробник» (), ТОВ «ТПК Агросервіс» (), ТОВ «Олімп Оіл» (), ТОВ «ТК Агровосток» (), ТОВ «Маркет Сістем» (), які згідно даних податкових накладних здійснюють свою фінансово господарську діяльність із фіктивними суб`єктами господарської діяльності, зокрема із ПП «АГРОСТАРТ», ТОВ «Транзит-2008», ТОВ «РЕМВЕС» та інші.

В ході досудового розслідування кримінального провадження, за результатами обшуків за місцем знаходження фактичного виробництва ТОВ «Дніпроолія» та офісного приміщенням, добровільно не надано та в ході обшуку не знайдено первинну бухгалтерську документацію. В той же час, службовими особами не надано будь-яких документів, які б підтверджували фінансово-господарські операції з контрагентами.

Крім того встановлено, що ТОВ «Дніпроолія» за рахунок товариства ТОВ «ІК Актив» здійснює придбання деталей, запчастин для виробничих потужностей неодхідних для експлуатації виробничого обладнання шляхом завищення затрат на його придбання, з метою ухилення від сплати податків, а саме покриття отриманого прибутку завищеними затратами на придбане обладнання. У подальшому ТОВ «ІК Актив» конвертує різницю отриманого прибутку у готівку за посередництвом суб`єктів господарської діяльності з ознаками фіктивності.

В ході слідства також встановлено, що між даними товариствами за рахунок незаконних фінансово-господарських операцій та надання фіктивних внутрішньо-господарських послуг, вказані товариства штучно занижують внутрішній податок з прибутку, з метою подальшого ухилення від сплати податків ТОВ «Дніпроолія».

В той же час слідством встановлено, що за ТОВ «ІК Актив» зареєстрований автомобіль преміум класу Mercedes-Benz GL 63 AMG № кузова НОМЕР_2 358796 № двигуна НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_1 , який фактично перебуває у володінні ОСОБА_10 та отриманий внаслідок незаконної діяльності ТОВ «ІК Актив» та ТОВ «Дніпроолія».

05.09.2017 року прокурор групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно ТОВ «ІК Актив» - Mercedes-Benz GL 63 AMG № кузова НОМЕР_4 № двигуна НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_1 , заборонивши відчуження та розпорядження ним.

05.09.2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора було задоволено.

З таким висновком слідчого судді неможливо погодитись у повній мірі з огляду на такі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону не дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_9 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про наявність підстав, для накладення арешту на вищевказане майно з метою недопущення втрат Бюджету, припинення кримінального правопорушення, забезпечення можливості для подальшої конфіскації майна або забезпечення цивільного позову в разі його задоволення, а також те, що транспортні засоби, мають значення речового доказу, оскільки отримані внаслідок незаконної діяльності ТОВ «Дніпроолія», та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження існує необхідність у накладені арешту на майно.

Разом з цим колегія суддів звертає увагу, що ч. 2 ст. 170 КПК України не передбачено можливості накладення арешту з метою недопущення втрат Бюджету, припинення кримінального правопорушення. Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, застосування якого допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди. Натомість недопущення втрат Бюджету, припинення кримінального правопорушення досягається застосуванням інших засобів та методів, передбачених чинним кримінальним процесуальним законом.

Крім того, з матеріалів вбачається, що ТОВ «Дніпроолія» за рахунок товариства ТОВ «ІК Актив» здійснює придбання деталей, запчастин для виробничих потужностей неодхідних для експлуатації виробничого обладнання шляхом завищення затрат на його придбання, з метою ухилення від сплати податків, а саме покриття отриманого прибутку завищеними затратами на придбане обладнання. У подальшому ТОВ «ІК Актив» конвертує різницю отриманого прибутку у готівку за посередництвом суб`єктів господарської діяльності з ознаками фіктивності. Таким чином сторона обвинувачення посилається а те, що за рахунок незаконних фінансово-господарських операцій та надання фіктивних внутрішньо-господарських послуг, вказані товариства штучно занижують внутрішній податок з прибутку, з метою подальшого ухилення від сплати податків ТОВ «Дніпроолія».

Вказане свідчить, що в розумінні підстав, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України на автомобіль Mercedes-Benz GL 63 AMG № кузова НОМЕР_2 358796 № двигуна НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_1 може бути накладено арешт з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки органом досудового розслідування наведено достатні дані, що вищевказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Твердження апелянта, що жодній посадовій особі ТОВ «Ік Актив» не повідомлено про підозру, не може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту для забезпечення мети збереження речових доказів, оскільки при застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження саме з цією метою, слідчий суддя перевіряє відповідність майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України та може накласти арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає вказаним критеріям.

Виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Крім того, всупереч доводам апелянта, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінюватидокази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у кримінальному провадженні існує необхідність у накладенні арешту на майно, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України. При цьому врахувує і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб з метою забезпечення своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді в цій частині та об`єктивно переконана, що для накладення арешту на автомобіль на засадах розумності і співмірності в розумінні положень ч. 4 ст. 173 КПК України, достатнім буде лише встановити обмеження щодо відчуження та розпорядження транспортним засобом.

На підставі вищевикладеного, що свідчить про неповноту судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга представника ОСОБА_11 частковому задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання слідчого щодо необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах досягне справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ік Актив» ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на майно ТОВ «ІК Актив» - Mercedes-Benz GL 63 AMG № кузова WDC1668741A358796 № двигуна 157982, д.н.з. НОМЕР_1 , заборонивши відчуження та розпорядження ним скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про накладення арешту на майно ТОВ «ІК Актив» - Mercedes-Benz GL 63 AMG № кузова WDC1668741A358796 № двигуна 157982, д.н.з. НОМЕР_1 , заборонивши відчуження та розпорядження ним задовольнити.
Накласти арешт на майно ТОВ «ІК Актив» - Mercedes-Benz GL 63 AMG № кузова WDC1668741A358796 № двигуна 157982, д.н.з. НОМЕР_1 , заборонивши відчуження та розпорядження ним.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4