Справа № 308/868/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2018 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю: прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 16 листопада 2014 року близько 08.50 години, ОСОБА_5 , діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном шляхом вчинення розбійного нападу на ОСОБА_6 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 (кримінальне провадження щодо якого виділено в окреме провадження), ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , групою осіб, увійшли до приміщення магазину з продажу піротехнічних засобів «Дракон», що розташований в м. Берегово, по вул. І.Франка, 8, де на той час знаходився власник магазину ОСОБА_6 , де із погрозою застосування предметів, схожого на пістолет та бойову гранату, тобто насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , а також із застосуванням фізичного насильства до останнього, небезпечного здоров`я, вчинили розбійний напад, в результаті якого відкрито заволоділи належними потерпілому ОСОБА_6 грошовими коштами в сумі 80 000 гривень, 11 200 доларів США, що станом на 16.11.2014 по відношенню до курсу НБУ складало 172 592 гривень, 9500 Євро, що станом на 16.11.2014 по відношенню до курсу НБУ складало 184 205 гривень, 1500000 угорських форинтів, що станом на 16.11.2014 по відношенню до курсу НБУ складало 93 995 гривень картками поповнення мобільного зв`язку «МТС» в кількості 80 штук номіналом по 100 гривень кожна - на загальну суму 8000 гривень, мобільним телефоном «LG GS-290» із двома сім-картками «МТС» та «Київстар», вартістю 250 гривень, чим завдали ОСОБА_6 матеріальної шкоди в особливо великих розмірах, на загальну суму 539 042 гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Крім того, 16 листопада 2014 року близько 08.55 години, ОСОБА_5 , умисно, з корисливих мотивів, після вчинення розбійного нападу при вищевказаних обставинах на ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , групою осіб, незаконно заволоділи транспортним засобом ОСОБА_6 «АudiQ7», н.з. НОМЕР_1 , та незаконно позбавили волі ОСОБА_6 , а саме будучи у приміщенні вказаного магазину, наказали останньому, всупереч його волі, підкоритися їх незаконним вимогам, вийти із приміщення магазину, зачинити його та прослідувати із ними проти його волі. Розуміючи, що ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 озброєні і можуть застосувати до нього зброю, ОСОБА_6 був змушений, всупереч своєї волі, підкоритися їх злочинній вимозі та прослідувати із ними, пройти до належного йому автомобіля «АudiQ7», н.з. НОМЕР_1 , що знаходився поряд із магазином і сісти на пасажирське сидіння, після чого ОСОБА_8 із ОСОБА_10 , заштовхавши ОСОБА_6 на заднє сидіння, сіли по сторонам, тим часом як ОСОБА_5 сів за кермо вказаного автомобіля, а ОСОБА_9 пішов у протилежному напрямку для подальшої зустрічі в обумовленому місці. Після того, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , на автомобілі «АudiQ7», н.з. НОМЕР_1 виїхали через місто Берегово в напрямку м.Мукачева, у автомобілі одягнули ОСОБА_6 дві матерчаті маски на голову, зв`язали руки шматком паска безпеки, чим позбавили його волі та у подальшому, внаслідок переслідування їх працівниками міліції, з метою уникнення затримання, заїхали у лісову місцевість в напрямку с.Жнятино Мукачівського району, в районі між селами Гать Берегівського району та Жнятино Мукачівського району залишили зв`язаного потерпілого ОСОБА_6 у його автомобілі, а самі із викраденим майном через лісопосадку зникли.

Такими своїми умисними діями ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146, ч.3 ст.289 КК України.

Вина ОСОБА_5 та інших підозрюваних у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема протоколами огляду місця події від 16.11.2014 магазину «Дракон» в м. Берегово, вул. І. Франка, 58 та прилеглої території, протоколом огляду місця події від 16.11.2014 ділянки біля лісового масиву між населеними пунктами с. Гать Берегівського району та с. Страбичово Мукачівського району, протоколами допиту потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , протоколами впізнання осіб по фотознімках із свідком ОСОБА_11 , потерпілим ОСОБА_6 які впізнали ОСОБА_9 , із свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які впізнали ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ; протоколами допиту інших свідків, проведеними молекулярно-генетичною експертизою № 10/514 від 16.01.2015, якою встановлено генетичні ознаки клітин із запальнички, виявленої в автомобілі «АudiQ7», що збігаються із генетичними ознаками клітин у фільтрі із недопалка «Мальборо», виявленого в ході огляду місця події біля магазину «Дракон», висновком молекулярно-генетичної експертизи № 10/69 від 12.02.2015, за результатами якої встановлено генетичні ознаки клітин із недопалку «Winston», що відібрано у ОСОБА_15 , які згідно листа Львівського НДЕКЦ від 12.03.2015, збігаються із генетичними ознаками клітин, виявлених на запальничці та на фільтрі недопалку «Маrlboro», а також шапок-масок (за висновком № 10/514 від 16.01.2015), висновком судово-хімічної експертизи №3/1479 від 19.01.2015, згідно якого у речовині буро-коричневого кольору з плям на правому рукаві сорочки потерпілого виявлено залишкові кількості діазепаму, що відноситься до групи психотропних речовин, відеозаписами камер спостереження магазину «Дракон» за 16.11.2014, на яких зафіксовано подію розбійного нападу та нападників, опис яких співпадає по всім ознакам зовнішності із особами, яких бачили мисливці 16.11.2014 поблизу с.Павшино Мукачівського р-ну, вилученими відеозаписами камер спостереження в м.Берегово, на яких зафіксовано автомобіль марки «Nissan Rogue», д/з НОМЕР_2 , використовуваний нападниками, інформацією про телефонні з`єднання в місці вчинення злочину та на шляхах відходу, іншими зібраними доказами.

23.01.2017 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146 КК України, та 25.01.2017 складено повідомлення про зміну підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146, ч.3 ст.289 КК України, якому повідомлення про підозру не вручено внаслідок не встановлення його місця перебування, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

За результатами проведених розшукових заходів згідно відомостей оперативного підрозділу встановити місце перебування підозрюваного ОСОБА_5 не представилось можливим, та за матеріалами кримінального провадження у органу досудового розслідування було достатньо підстав вважати, що він переховувався від органу досудового розслідування.

24.01.2017 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук, за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146, ч.3 ст.289 КК України.

На даний час місце перебування підозрюваного ОСОБА_5 не встановлено.

В судовому засіданні прокурор підтримав зазначене клопотання.

Заслухавши прокурора, який підтримав заявлене клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Судом встановлено, що 24.01.2017 року, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено в розшук.

26.01.2018 року було винесено ухвалу, за якою надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 було подане до суду 26.01.2018.

Як зазначено у ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність залишення без розгляду зазначеного клопотання, оскільки слідчий та прокурор не забезпечили участь підозрюваного у розгляді зазначеного клопотання, повідомлення його судом також на цей час є неможливим, а також враховуючи, що зазначене клопотання повинно бути розглянуто не пізніше сімдесяти двох годин з моменту його надходження до суду.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 186, 193, 194, 309, 335, 392, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1