У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2018 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про застосування відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добрянське, Тячівського району, Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -
В С Т А Н О В И В:
З клопотання та матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Закарпатській областіпроводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000238, відомості про яке внесені до ЄРДР 28 листопада 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Згідно клопотання, в ході досудового розслідування встановлено що 27 листопада 2017 року близько 18 години 00 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2107» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Центральній, села Вільхівці, Тячівського району, в напрямку центру села, неподалік будинку №134, діючи в супереч вимогам п.п. 2.3 «б», 12.2. та 12.3 Правил дорожнього руку України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, не забезпечив безпеку дорожнього руху та з моменту виникнення небезпеки для руху, яку він був спроможний виявити, маючи технічну можливість об`єктивно оцінити дорожні умови та обстановку, не застосував своєчасно гальмування керованого ним транспортного засобу внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка знаходилась в той час на смузі руху автомобіля. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 225 від 26.12.2017, отримала тілесні ушкодження у вигляді забою мяких тканин зовнішнього носу і тильної поверхні правої кисті, крововиливу на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лобно-тімяній області обширних під плевральних крововиливів по задній поверхні правої легені, закритого перелому правої стегнової кістки у верхній третині, перелому основи черепа і забою головного мозку з масивними під оболонковими крововиливами з послідуючим різким набряком мозкової речовини і защемленням стовбура головного мозку у великий потиличний отвір, що і стало безпосередньою причиною її смерті. Дані тілесні ушкодження виникли при падінні тіла після первинного контактування з автомобілем з послідуючим ударом задньою поверхнею тулуба і голови об капот і лобове скло рухаючогося легкового автомобіля Дані тілесні ушкодження вкладаються у час пригоди, яка мала місце 27.11.2017 та знаходяться у причинному зв`язку з фактом даної ДТП. Вищевказані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 і відносно до живих осіб та згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Таким чином своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 2.3 «б»., 12.2. та 12.3 Правил дорожнього руху України, в яких сказано: п.2.3. ПДР - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.12.2 ПДР - У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.; п.12.3 ПДР У разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; Отже, невиконання водієм ОСОБА_5 вказаних вимог п.п. 2.3 «б», 12.2. та 12.3 ПДР України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, а саме: смертю ОСОБА_6 .

В клопотанні слідчий зазначає, що 22 лютого 2018 року, ОСОБА_5 , у встановленому ст.ст. 276, 277 та 278 КПК України порядку, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 Кримінального кодексу України, а саме, порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого. Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, свою вину визнав повністю та щиро розкаявся. Під час допиту в якості потерпілої, ОСОБА_7 , яка являється донькою померлої ОСОБА_6 , повідомила, що жодних претензій морального та матеріального характеру до підозрюваного ОСОБА_5 , вона не має та в подальшому мати не буде та надала відповідну розписку. Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: оглядом місця події ДТП та схеми до нього від 27.11.17., протоколом огляду транспортного засобу від 29.12.2017, висновком судово-медичної експертизи, висновком судової автотехнічної експертизи та показами підозрюваного ОСОБА_5 . Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та суду виїхавши за межі місця свого проживання та держави, чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, скоїв тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть можливості запобігти вказаним вище ризикам, слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили таке задовольнити з огляду на вищевикладені обставини.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що вину визнає, щиро розкаюється, після роз`яснення йому змісту клопотання не заперечив проти задоволення клопотання. Додав , що протягом дня підробляє у односельців заробляючи таким чином на прожиття..

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відноситься до категорії тяжких та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, незважаючи на що останній свою вину визнав, щиро розкаявся та потерпіла заявила, що не має до нього претензій морального та матеріального характеру, з огляду на тяжкість вчиненого злочину, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, виїхавши за межі місця свого проживання та держави, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добрянське, Тячівського району, Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду - в період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язок прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом по 22 квітня 2018 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1