Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/510/18
Провадження № 1-кп/280/173/18
ВИРОК
Іменем України
20 квітня 2018 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Коростишів обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000174 від 17.03.2018 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Житомирської області, м. Коростишів, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, маючої на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , 2002 р.н., яка депутатом та інвалідом не являється, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2018 року о 11:00 год. ОСОБА_5 перебуваючи на Кооперативному ринку неподалік складів із зерновою продукцією, що знаходиться по вул. Героїв Небесної Сотні в м. Коростишеві Житомирської області, розпивала спиртні напої з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час, у ОСОБА_5 , виник умисел на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_4 шляхом шахрайства, який вона до цього бачила у нього.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, ОСОБА_5 підійшла до потерпілого ОСОБА_4 та під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросила в нього телефон марки «Nomi» моделі і 502.

В подальшому продовжуючи реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння мобільним телефоном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, з корисливих спонукань, ОСОБА_5 заволоділа мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_4 марки «Nomi» моделі і 502 вартістю 2000 гривень. Заволодівши вказаним мобільним телефоном, ОСОБА_5 вийшла з Кооперативного ринку. Мобільний телефон, яким заволоділа привласнила та розпорядилася ним на власний розсуд, спричинивши цим самим потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 2000 гривень.

Дії підозрюваної суд кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою.

06.04.2018 між потерпілим та підозрюваною укладено угоду про примирення, на підставі вимог ст. 471 КПК України, відповідно до якої підозрювана вину визнала повністю в пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.190 КК України вчинення кримінального правопорушення по обставинам, викладеним в обвинувальному акті, щиро кається, вибачилася перед потерпілим, відшкодувала завданий збиток, в зв`язку з чим, сторони домовились про призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу - тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину визнала повністю, просила суд затвердити угоду про примирення та призначити їй узгоджену міру покарання, розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України.

Потерпілий ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду про примирення.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_5 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, про примирення суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Суд, переконавшись, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 06 квітня 2018 року, визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100КПК України.

Керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст.373, ст.ст. 374, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 06 квітня 2018 року, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000174 від 17.03.2018.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 510( п`тьсот десять ) гривень.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Nomi» і 502, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 -залишити у розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Коростишівский районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченими (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженій, потерпілому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1