Справа № 314/4844/17
Провадження № 1-в/314/1533/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.12.2017 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Мамонтово, Алтайський край, Російська Федерація, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, одруженого, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
По даній справі засуджений: 04.11.2010 року вироком Василівського районного суду Запорізької області відповідно до якого його засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.03.2016 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 26.07.2010 року по 20.11.2010 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку: 26.07.2010 року, кінець строку: 01.04.2020 року,
про умовно-дострокове звільнення,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
представника колонії ОСОБА_5 ,
захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив його задовольнити та звільнити від відбування покарання умовно достроково на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився, так як віну скоєному злочині розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому, крім того, пояснив, що він установі працює, а також навчався та отримав диплом токаря.
Захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала клопотання засудженого. Просила його задовольнити.
Представник адміністрації установи виконання покарань ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Прокурор клопотання підтримала та вважає, що його належить задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 26.03.2017 року відбуває покарання в Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)», характеризується позитивно, за час відбування покарання має 4 заохочення, стягнень не має, праце використовується днювальним відділення соціально-психологічної служби, до праці ставиться сумлінно, поставлені перед ним завдання виконує завжди вчасно та якісно, залучався до робіт з благоустрою колонії, а саме робив ремонт на відділенні № 15, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом,до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно.

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:
Клопотання засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 04.11.2010 року з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.03.2016 року, на невідбутий строк, що складає 2 роки 3 місяці 20 днів.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1
11.12.2017