Справа № 352/471/17
Провадження № 1-кп/352/125/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

представника служби у справах дітей ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, на час вчинення злочину учня 9 класу Чорнолізької ЗОШ І-Ш ст. Тисменицького району Івано-Франківської області, на даний час учня першого курсу Отинійського професійного ліцею енергетичних технологій Коломийського району Івано-Франківської області, неодруженого, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна.

Злочин скоєно за наступних обставин.

01 лютого 2017 року близько 14 год. 30 хв. неповнолітній обвинувачений, перебуваючи у приміщенні Чорнолізької ЗОШ І-Ш ст., що по вул. Незалежності, 1а в с. Чорнолізці Тисменицького району Івано-Франківської області, зайшовши через незачинені двері у кабінет № 14 медичного працівника, у якому нікого не було, таємно викрав з жіночої сумки медичної сестри ОСОБА_7 гроші в сумі 850 грн., спричинивши потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав свою вину у висунутому обвинуваченні і пояснив, що дійсно 01 лютого 2017 р., перебуваючи у приміщенні школі, викрав з жіночої сумки медсестри ОСОБА_7 , що знаходилась у кабінеті медичного працівника, 850 грн. У скоєному щиро розкаявся.

Вина обвинуваченого у вчиненому, крім повного визнання ним своєї вини, доводиться сукупністю наступних доказів:

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.02.2017 р., згідно якого потерпіла ОСОБА_7 заявила про викрадення з її сумки 850 грн., що мало місце 01.02.2017 р. у кабінеті № 14 Чорнолізької ЗОШ І-Ш ст. (а.63-64);

- даними протоколу огляду місця події від 07.03.2017 р. та фототаблиці до нього, згідно якого оглянуто кабінет № 14 Чорнолізької ЗОШ І-Ш ст., звідки 01.02.2017 р. вчинено крадіжку грошових коштів (а.65-69);

- даними розписки від 09.02.2017 р. ОСОБА_8 матері неповнолітнього ОСОБА_3 , згідно якої вона зобов`ялась відшкодувати потерпілій 850 грн., які її син викрав із сумки потерпілої (а.70);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 09.03.2017 р. за участю підозрюваного і потерпілої та фототаблиці до даного протоколу, згідно якого обвинувачений на місці відтворив обставини скоєння ним крадіжки грошових коштів потерпілої з кабінету № 14 Чорнолізької ЗОШ І-Ш ст. (а.72-77).

Оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у вчиненому повністю доведена, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме те, що він раніше не судимий, за місцем навчання характеризується посередньо, та обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці, відшкодування завданого потерпілій матеріального збитку, відсутність обставин, які обтяжують покарання. Суд також враховує думку потерпілої, яка просила обвинуваченого суворо не карати.

Крім того, суд враховує умови життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого, а саме, те, що він виховується у неповній сім`ї, батька не знає, відомості про батька в актовому записі про народження неповнолітнього записані за заявою матері; оскільки матір ОСОБА_8 працює за кордоном, неповнолітній проживає з бабою; виріс у задовільних матеріально-побутових умовах, рівень його розвитку відповідає віку. При цьому суд приймає до відому досудову доповідь Тисменицького районного сектору з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику неповнолітнього обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк відповідно до вимог ч.1 ст.102 КК України, так як вказане покарання є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на те, що захисник та обвинувачений просили звільнити його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», прокурор щодо цього не заперечував, враховуючи, що обвинувачений, який вчинив умисний злочин, що не є тяжким, є неповнолітнім, суд дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання на підставі п.«а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 р.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд -

з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі відповідно до ч.1 ст.102 КК України на строк шість місяців.

ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк шість місяців на підставі п.«а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з часу проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тисменицький районний суд.

Головуюча ОСОБА_1