Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/5494/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність слідчого з ОВС слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000092, в якій просив зобов`язати останнього повернути вилучене під час проведеного 17.08.2017 року обшуку за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: мобільний телефон марки Lenovo A369i, з IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , карткою пам`яті micro SD 16 0801R43576V, сім-картою Vodafone з надписом НОМЕР_4 , портативною батареєю Lenovo, з номером НОМЕР_5 ; ноутбук марки Lenovo Z500, серійний №CB21607680, P/N НОМЕР_6 та зарядний пристрій до нього моделі CDA-A 090, P/N НОМЕР_7 ; пластикові банківські картки: Укргазбанк - № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , Приватбанк - № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , Ощадбанк - № НОМЕР_13 ; службове посвідчення серії НОМЕР_14 ; картку-замінник №33-1/33; паспорт для виїзду за кордон № НОМЕР_15 ; грошові кошти у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) євро.

В обґрунтування скарги вказав, що 17.08.2017 року співробітниками УЗЕ в Миколаївській області Департаменту захисту економіки НП України на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14.08.2017 року за місцем його мешкання було проведено обшук, в ході якого вилучено перелічене вище майно, яке, на думку ОСОБА_3 , не підпадає під ознаки речей, передбачених ч. 2 ст. 167 КПК України, та не є в розумінні ст. 98 КПК України речовими доказами. З матеріалів кримінального провадження №0000092 вбачається, що відносно ОСОБА_3 органом досудового розслідування кримінальне провадження не відкривалось та про підозру у вчиненні будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених КК України, йому не повідомлялось. Він не є обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила небезпечне діяння. За такого, вилучення майна є незаконним. Зокрема, вилучення закордонного паспорту суперечить ст. 33 Конституції України, телефон і комп`ютер, вилучені під час обшуку, є його особистими та не мають жодного відношення ні до кримінального провадження, ні до роботи. Вилучення банківських карток, в тому числі на яку ОСОБА_3 отримує заробітну плату, свідчить про характер проведення слідчої дії не з метою отримання доказів, а з метою психологічного тиску. Грошові кошти в сумі 850 євро є подарованими його батьками синові, а також власними накопиченнями та заощадженнями. Зауважив, що з урахуванням строків, передбачених КПК України для вирішення стороною обвинувачення питання про арешт тимчасово вилученого майна, у нього є всі підстави вважати, що ні слідчий, ні прокурор з таким клопотанням до слідчого судді не зверталися. Таким чином, подальше утримання належного ОСОБА_3 майна є порушенням ч. 1, ч. 2 ст. 113, ч. 1, ч. 2, ч. 7 ст. 115, ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 117, ч. 1 ст. 167, ч. 1 ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України, а майно, вилучене згідно протоколу обшуку від 17.08.2017 року за адресою його місця мешкання: АДРЕСА_1 , повинно бути стороною обвинувачення негайно повернуто. Крім того, зазначив, що 26.09.2017 року він звернувся до слідчого прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, однак листом прокуратури Миколаївської області №17/1-33324вих-17 від 29.09.2017 року, який було отримано 05.10.2017 року, слідчий в порушення вимог чинного законодавства України, зокрема Конституції України та КПК України, безпідставно відмовив у поверненні речей та документів.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечувала. Пояснила, що вилучені у ОСОБА_3 речі, документи та грошові кошти були зазначені як предмет відшукання та вилучення в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку та постановою від 18.08.2017 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Вказала, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000092 триває, призначено ряд експертиз, в тому числі щодо вилучених мобільного телефону та ноутбуку, однак про підозру нікому не повідомлено.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши скаргу та матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним, примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом.

В кримінальному судочинстві таким законом є ст. ст. 100, 167-173, 233-235 КПК України, що регламентують можливість відшукання, вилучення майна та його арешт.

Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частина 5 ст. 171 КПК України вимагає від слідчого або прокурора у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі у випадку, передбаченому ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
В провадженні слідчого відділу прокуратури Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження №0000092 від 05.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за фактом зловживання службовими особами ГУ ДФС у Миколаївській області своїм службовим становищем при наданні на реалізацію арештованого в рамках кримінального провадження №0000012 майна, що спричинило тяжкі наслідки.

17.08.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області було проведено обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено перелічені у скарзі речі, документи та грошові кошти.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим суддею надавався дозвіл на проведення обшуку за вказаною адресою з метою відшукання та вилучення матеріалів кримінального провадження №0000023 від 15.03.2017 року за ч. 1 ст. 382 КК України; статутних та реєстраційних документів, документів бухгалтерського і податкового обліку, печаток і штампів, банківських документів, які свідчать про відкриття розрахункових рахунків та використання коштів, знятих з рахунків, інших документів, які містять реквізити підприємств ТОВ Базука, ТОВ Вікос-Юг, ТОВ Соліс Груп, ТОВ Євро Гарант Груп, ТОВ Українська стивідорна компанія, ТОВ Грінтур-Екс; грошових коштів, здобутих злочинним шляхом; комп`ютерної техніки (системних блоків, ноутбуків, нетбуків, сканерів та ін.); засобів зв`язку (мобільних та стаціонарних телефонів); речей, вилучених з громадського обігу; документів, які посвідчують особу та надають особі спеціальні права; паперових носіїв інформації (зошитів, журналів, блокнотів), які містять чорнові записи; пластикових карток; сім-карток; технічних носіїв інформації (дисків для систем лазерного зчитування, флеш-накопичувачів та ін.).
За такого, вилучені у ОСОБА_3 речі, документи та грошові кошти були зазначені як предмет вилучення в ухвалі слідчого судді і тому в зверненні до суду з клопотанням про накладення арешту на майно потреба відсутня.
Між тим, враховуючи позицію прокурора, яка суттєвих заперечень проти повернення частини вилученого майна не висловила, вважаю необхідним зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0000092 повернути ОСОБА_3 вилучені під час проведеного 17.08.2017 року обшуку за місцем його мешкання службове посвідчення серії НОМЕР_14 , картку-замінник №33-1/33, паспорт для виїзду за кордон № НОМЕР_15 та грошові кошти у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) євро, оскільки вказане майно не має жодного відношення до предмету досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000092 та про підозру нікому не повідомлено.

Щодо решти вилучених речей, то вони мають статус тимчасово вилученого майна, що вилучено на підставі ухвали слідчого судді, а за такого, норми, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України на них не поширюються. До того ж, на даний час вилучені у ОСОБА_3 мобільний телефон, ноутбук та пластикові банківські картки відповідно до постанови слідчого в ОВС СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 від 18.08.2017 року визнані речовими доказами у вищевказаному кримінальному провадженні та підлягають відповідному експертному дослідженню. За такого, в цій частині скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу - задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0000092 повернути ОСОБА_3 вилучене під час проведеного 17.08.2017 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме:

- службове посвідчення серії НОМЕР_14 ;

- картку-замінник №33-1/33;

- паспорт для виїзду за кордон № НОМЕР_15 ;

- грошові кошти у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) євро.

В решті вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 20 жовтня 2017 року о 14 год. 30 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7