АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/663/2018 Суддя у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду

м. Києва від 24 листопада 2017 року у кримінальному провадженні № 0002495 щодо обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в

м. Києві, зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
за участю: прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2017 року

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1

ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Як встановив суд у вироку, ОСОБА_8 21 березня 2017 року приблизно о 18 год. 42 хв., перебуваючи в приміщенні торгівельного залу магазину «Сільпо», що розташований по пр. Перемоги, 87 в м. Києві, вирішив вчинити крадіжку чужого майна, яке належить ТОВ «Сільпо-Фуд», а тому з метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, взяв з полиць одну скляну банку розчинної кави «Якобс Монарх», вагою 190 г, вартістю 161,67 грн., свинячий биток без кістки, вагою

3,624 кг, загальною вартістю 322,68 грн., а всього продуктів харчування на загальну суму 484,35 грн., які сховав до власного рюкзака та, утримуючи при собі викрадене майно, в цей же день близько 18 год. 54 хв. пройшов через касову зону магазину, не сплативши за товар, направився до виходу, проте не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину «Сільпо».

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2017 року скасувати, а кримінальне провадження, порушене відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, закрити, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати.

За доводами апеляційної скарги, суд першої інстанції у вироку обґрунтував свої висновки доказами, які не доводять вчинення ОСОБА_8 замаху на крадіжку чужого майна, при цьому безпідставно не прийняв до уваги показання обвинуваченого, який з моменту затримання охоронцями магазину «Сільпо», подальшого допиту в якості підозрюваного в приміщенні Святошинського управління поліції і до самого завершення провадження в суді першої інстанції заперечував вчинення ним кримінального правопорушення, логічно і переконливо пояснював про обставини свого затримання співробітниками охорони торгівельного закладу, яке було очевидно помилковим, оскільки м`ясо і банку кави, які в подальшому у нього були вилучені, він придбав до того як зайшов в магазин "Сільпо".

Захисник стверджує, що показання в суді свідка ОСОБА_11 - працівника охорони магазину «Сільпо» про те, що він бачив як ОСОБА_8 ховав до свого рюкзака товар, не підтверджуються відеозаписом з камер відеоспостереження магазину, отже до них слід відноситися критично. В той же час на відеозаписі не зафіксовані жодні дії ОСОБА_8 , які б свідчили, що він намагався вчинити крадіжку чужого майна, але вбачається, що сигнальна протикрадіжна рамка двічі не спрацювала при виході повз неї ОСОБА_8 з тими начебто викраденими товарами. Протокол вилучення у ОСОБА_8 м`яса та кави також не підтверджує його винуватість, бо як убачається з відеозапису, оглянутий поліетиленовий пакет з м`ясом був цілий, без жодних товарних чеків, що є неможливим при відриванні його від поліетиленового пакету без пошкодження самого пакету, не зафіксовано на записі факт відривання ОСОБА_8 чеку від запакованого м`яса або заміну пакування, що в свою чергу доводить те, що м`ясо ОСОБА_8 придбав та упакував в іншому місці, а не в магазині «Сільпо».

За таких обставин, захисник вважає, що докази у кримінальному провадженні, а саме показання свідка, дані протокол огляду місця події та безпосередньо відеозапис, як кожен сам по собі, так і в сукупності між собою, не дають достатніх підстав стверджувати поза розумним сумнівом про доведеність винуватості ОСОБА_8 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, отже висунуте обвинувачення є лише припущенням, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, захисник звертає увагу і на особу обвинуваченого, який до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце мешкання та реєстрації, офіційно працює, позитивно характеризується.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційних вимог, заперечення прокурора щодо доводів апеляційної скарги, частково дослідивши за клопотанням сторони захисту докази у провадженні, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 17 КПК України встановлює, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За правилами ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказані вимоги закону, як вважає колегія суддів, судом першої інстанції у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 дотримані не були.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, орган досудового розслідування кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.

За змістом диспозиції ст. 185 КК України крадіжка полягає у таємному викраденні чужого майна. При цьому суб`єктивна сторона крадіжки передбачає наявність прямого умислу на заволодіння чужим майном.

Закінченим є замах на вчинення злочину, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Пред`явлене обвинувачення ОСОБА_8 , виходячи з матеріалів провадження, прокурор у суді першої інстанції підтвердив наступними доказами, а саме: показаннями свідка ОСОБА_11 , даними протоколу огляду місця події від 21 березня 2017 року, відеозаписом із камер відеоспостереження в магазині "Сільпо", даними протоколу перегляду відеозапису від 26 березня 2017 року та документами щодо вартості в магазині "Сільпо" кави "Якобс" у скляній банці, вагою 190 г та свіжого м`яса, навівши у вироку зміст яких, суд першої інстанції поклав їх в основу своїх висновків про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення.

Однак, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції не оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, в той же час указані докази не можуть бути визнані достатніми для підтвердження винуватості ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Так, будучи допитаним в суді першої інстанції і такі показання були надані в апеляційному суді, ОСОБА_8 , заперечуючи свою вину у пред`явленому обвинуваченні, показав, що 21 березня 2017 року незадовго до того як зайти в приміщення магазину "Сільпо", на стихійному ринку він придбав деякі продукти харчування, в тому числі 3,5 кг м`яса, приправи, оскільки збирався з друзями смажити наступного дня шашлики, а також на прохання своєї дівчини - банку кави "Якобс", яка була без етикетки, а тому коштувала дешевше, ніж у супермаркеті. Йому зателефонував знайомий та попросив ще докупити м`яса, риби, бо кількість бажаючих разом з ними відпочити "на шашликах" збільшилась, тому він зайшов в магазин "Сільпо", придбані ним раніше продукти помістив до спеціального ящику для зберігання речей, який розташований за межами касової зони, але ще до виходу з магазину. Безпосередньо в магазин він зайшов з рюкзаком. У відділі продажу м`яса замовив у продавця м`ясо, вагою до 4 кг. Продавець зважила декілька шматків м`яса, упакувала в поліетиленовий пакет, який зав`язала і наклеїла на нього відповідний товарний чек, він поклав це м`ясо у візок для продуктів. В іншому відділі він взяв каву "Якобс Монарх" в скляній банці, бо планував випити кави разом з друзями під час відпочинку. Далі він взяв ще деякі продукти харчування для себе особисто і коли перебував біля рибного відділу йому знову зателефонував товариш та повідомив, що немає необхідності ще купувати м`ясо, оскільки деякі їх друзі повідомили, що не зможуть разом з ними відпочити наступного дня. Тому він залишив м`ясо працівниці магазину, яка повідомила, що поки товар не оплачений, його можна залишити в магазині. Банку кави він також залишив у торговому залі, взяв ще деякі продукти, сплатив за них на касі, з ящику для зберігання речей взяв пакет з продуктами, які придбав раніше та направився до вигоду з магазину. Оскільки чомусь спрацювала сигнальна протикрадіжкова рамка, його зупинив охоронець, який оглянув його рюкзак, побачив там м`ясо і каву та звинуватив його у викраденні продуктів. Далі були викликані працівники поліції, проведено огляд його речей. Він заперечував те, що вилучені у нього м`ясо і кава, належать власнику магазину "Сільпо", надавав поліцейським аналогічні пояснення де він їх придбав, звертав увагу, що на банці кави відсутня етикетка, а на упаковці м`яса - товарний чек.

З показань свідка ОСОБА_11 - начальника охорони магазину "Сільпо" в суді слідує, що 21 березня 2017 року після 18 години він знаходився в торговому залі магазину і звернув увагу на ОСОБА_8 , який, наближаючись до кас, із візка покупця переклав м`ясо у власний рюкзак, на касі сплатив за інші товари та пішов на вихід. Про вказане він (свідок) повідомив охоронцю, далі спрацювала сигнальна рамка, бо у ОСОБА_8 ще була банка кави із магазину, на якій і спрацював антикрадіжковий стікер. Під час опитування ОСОБА_8 пояснив, що забув сплатити за м`ясо і каву, намагався залишити магазин, були викликані працівники поліції, які склали протокол огляду, вилучили у ОСОБА_8 м`ясо і каву, які він намагався викрасти. Ним було представлено слідчому відеозаписи з камер відеоспостереження, на яких зафіксовано як ОСОБА_8 з візка перекладає м`ясо до рюкзака та на касі не оплачує за нього.

Такі показання свідка суд першої інстанції вважав належним і достатнім доказом вини ОСОБА_8 у замаху на крадіжку, оскільки визнав, що вони повністю узгоджуються з іншими представленими стороною обвинувачення доказами, зокрема з інформацією, яка міститься у фрагментах відеозаписів з камер відеоспостереження магазину "Сільпо", де зафіксовано як ОСОБА_8 , перебуваючи в торгівельному залі магазину, замовляє шматок м`яса, який спочатку кладе у візок, а в подальшому перекладає до рюкзака, та даними протоколу огляду місця події від 21 березня 2017 року, за змістом якого у ОСОБА_8 в приміщенні кімнати охорони магазину "Сільпо" під час огляду були вилучені: м`ясо свіже (свинячий биток без кістки) вагою 3,624 кг, одна банка розчинної кави "Якобс" без етикетки. Виходячи з представлених документів щодо вартості таких товарів, суд визначив вартість м`яса і кави, які намагався таємно викрасти ОСОБА_8 .

Крім того, суд першої інстанції, з огляду на доведеність винуватості ОСОБА_8 , розцінив його показання як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне, вказавши при цьому, що його захисна версія жодним доказом не підтверджена та в судовому засіданні не встановлена.

Проте указані висновки суду першої інстанції не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду кримінального провадження, оскільки не відповідають фактичним обставинам провадження, а сторона обвинувачення, на переконання колегії суддів, так і не надала суду доказів на підтвердження того, що вилучені у ОСОБА_8 21 березня 2017 року м`ясо і кава в скляній банці належать ТОВ "Сільпо-Фуд" та обвинувачений намагався їх викрасти з магазину "Сільпо", розташованого по пр. Перемоги, 87 в м. Києві.

Безпосередньо в апеляційному суді з метою перевірки доводів захисника були досліджені протокол огляду місця події та фрагменти відеозапису з камер відеоспостереження магазину "Сільпо".

П`ять фрагментів відеозапису з камер відеоспостереження №№ 4, 7, 9, 10, 15 магазину "Сільпо", які досліджувалися і в суді першої інстанції, містять інформацію про те, що о 18.41 ОСОБА_8 пересувається з візком для продуктів по торгівельному залу, бере щось із полиці і кладе до візку (фрагмент № 1), о 18.42 підходить до м`ясного відділу, де продавець зважує для нього 3 шматки м`яса, упаковує у прозорий поліетиленовий пакет, наклеює товарний чек, потім упаковує м`ясо ще в один пакет і передає ОСОБА_8 , який кладе м`ясо у візок і направляється до іншого відділу, на цьому запис переривається та протягом трьох хвилин не відображає дій ОСОБА_8 в торгівельному залі (фрагмент № 2), о 18.47 зафіксовано як ОСОБА_8 з візком, в якому знаходяться продукти харчування та власний рюкзак наближається до каси, безпосередньо біля каси ОСОБА_8 відкриває рюкзак та достає з нього гаманець, при цьому в рюкзак нічого не кладе, що вочевидь вбачається із цього запису, далі він викладає з візка продукти, деякі з них перебувають у поліетиленових пакетах і не видно які саме це продукти, спілкується по телефону, в руці в цей час тримає ключ від спеціального ящику для зберігання речей (фрагмент № 3), о 18.49 ОСОБА_8 перебуває на касі, розраховується банківською карткою за товари та о 18.51 відходить від каси (фрагмент № 4), інша камера відоспостереження зафіксувала як о 18.53 ОСОБА_8 відходить від ящиків для зберігання речей покупців, тримає в руках рюкзак та пакет з чимось, направляється до виходу з магазина, доходить до сигнальної рамки, яка спрацьовує, у зв`язку з чим охоронець зупиняє ОСОБА_8 , вони спілкуються між собою та охоронець оглядає речі ОСОБА_8 , о 18.59 ОСОБА_8 , тримаючи у руках рюкзак та пакет, тобто ті ж речі, з якими він вже проходив повз сигнальну рамку, ОСОБА_8 знову проходить через сигнальну рамку, яка вже не спрацьовує та разом з охоронцем залишає приміщення магазину, о 19.00 сигнальна рамка спрацьовує на іншого покупця, який виходив із торгівельного зала, але на нього ніхто увагу не звернув (а.с. 45).

Тобто на відеозаписах не зафіксовано, що ОСОБА_8 те м`ясо, яке він отримав у м`ясному відділі від продавця, перебуваючи у торгівельному залі, перекладає з візка покупця до власного рюкзака, отже висновки суду першої інстанції в цій частині не відповідають дослідженим судом доказам.

Крім того, відеозаписи не відображають будь-яких дій ОСОБА_8 , які б були направлені на вчинення викрадення чужого майна, зокрема, дій, пов`язаних із перепакуванням того м`яса, яке він отримав у відділу магазину, знищення товарного чеку, який був наклеєний продавцем на зважене м`ясо, а також дій щодо знищення етикетки з банки кави.

Із протоколу огляду місця події від 21 березня 2017 року, який складений слідчим в присутності двох понятих, представника магазину ОСОБА_11 та за участю ОСОБА_8 , вбачається, що під час огляду приміщення кімнати охорони магазину "Сільпо" на письмовому столі знаходилися: поліетиленовий пакет із свіжим м`ясом, при зважуванні з`ясовано, що це свинячий биток без кістки вагою 3,624 кг; банка скляна прозора з кавою розчиною, закрита кришкою зеленого кольору, висотою 20 см, без етикетки, зі слів кава "Якобс"; рюкзак чорного кольору та поліетиленовий пакет жовто-білого кольору. Зі слів ОСОБА_8 , як зазначено в протоколі, м`ясо та каву він проніс через лінію кас магазину "Сільпо", не розрахувавшись за них, далі після спрацюванні системи сигналізації його зупинили працівники охорони. Крім того, у протоколі вказано, що оглянуті м`ясо та банка з кавою вилучені та передані на зберігання адміністрації магазину "Сільпо".

Протокол огляду місця події без зауважень підписаний усіма учасниками огляду та слідчим. Між тим, із долученої до протоколу фототаблиці вбачається, що предметом огляду та вилучення були: м`ясо, яке знаходилось у поліетиленовому прозорому пакеті, на якому відсутні товарний чек, ознаки пошкодження цілісності пакету, при цьому неможливо встановити яке саме м`ясо та скільки шматків або один шматок в пакеті, водночас на скляній банці кави етикетка або залишки від етикетки відсутні, встановити чи ця кава має назву "Якобс" візуально неможливо (а.с. 35-39).

Що стосується пояснень ОСОБА_8 , викладених слідчим в протоколі, то вони судом не можуть бути прийняті до уваги в силу положень п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що показання ОСОБА_8 про те, що м`ясо і кава, у замаху на викрадення яких його звинувачують, були придбані ним до того, як він зайшов за іншими продуктами до магазину "Сільпо", залишивши їх у спеціальному ящику для зберігання речей покупців, тобто до торгівельного залу з цими товарами не заходив, а те м`ясо і каву, які спочатку хотів придбати, залишив у торгівельному залі магазину, сторона обвинувачення в суді не спростувала, отже не довела поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами захисника про те, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються фактично на припущеннях і недостатніх доказах, бо в даному провадженні сумнівними є показання начальника охорони магазину "Сільпо" - свідка ОСОБА_11 , який стверджував в суді, що бачив як ОСОБА_8 перекладав м`ясо із візка покупця до власного рюкзака, посилаючись при цьому на те, що зазначена обставина була зафіксована камерами відеоспостереження, але такі показання не узгоджуються з інформацією, наявною в тих відеозаписах, які були представлені прокурором як докази у провадженні; протокол перегляду відеозапису від 28 березня 2017 року також не узгоджується безпосередньо з цими записами, а дані, відображені в протоколі огляду місця події в сукупності з відеозаписом лише засвідчують факт того, що при виході з приміщення магазину "Сільпо", поза зоною, де покупці можуть залишити свої речі та продукти перед відвідуванням торгівельного залу, у ОСОБА_8 були м`ясо і кава в скляній банці, належність яких ТОВ "Сільпо-Фуд" фактично під час досудового розслідування та в суді не доведена.

Як вже зазначала колегія суддів, згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, при вирішенні питання про вину обвинуваченої особи, не можна виходити з припущень, а лише з належних доказів, які підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за умов усунення всіх суперечностей, що мають місце та відсутності будь-яких сумнівів у тому, що вина обвинуваченої особи доведена.
В силу п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпано можливості їх отримання.

Відповідно до вимог ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

За викладених обставин, вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_8 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо нього на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України - закриттю, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_8 в суді і вичерпанням можливості їх отримати.

Таким чином, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 417, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2017 року відносно ОСОБА_8 скасувати, а кримінальне провадження № 0002495 стосовно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості в суді і вичерпанням можливості їх отримати, - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4