АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/1640/2017 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва кримінальне провадження № 0012775 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород,

Закарпатської області, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

раніше неодноразово судимого, останній раз 22.05.2014 Ужгородським

міськрайонним судом Закарпатської області за ч.2 ст. 296 КК України на 4

роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим

строком на 2 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 4799 грн.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 24 грудня 2016 року приблизно о 16 год. 15 хв. за попередньою змовою з невстановленою особою, знаходячись в приміщенні кафе, розташованому по вул. Жолудева, 6-А в м. Києві, шляхом вільного доступу, потворно, таємно викрав майно ОСОБА_9 , завдавши йому матеріальної шкоди на загальну суму 8099 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду про відшкодування матеріальних збитків потерпілому у сумі 4799 грн., перерахувати строк утримання за ч.5 ст. 72 КК України та обмежитись відбутим строком покарання.

Вказує, що висновки суду про його винуватість не відповідають дійсності, та посилання сторони обвинувачення, як на доказ, на відеозапис, з якого вбачається, що він проходячи повз стіл потерпілого нахилився в його бік, являється фатальним збігом обставин, оскільки насправді в той момент він збирався розрахуватись з офіціантом і потягнувся рукою до своїх грошей які знаходились в кишені станів нижче коліна. Разом з тим, на тому ж запису чітко видно, що мобільний телефон зі столу забирає невстановлена слідством особа.

Також вказує, що сумку, з якою його затримали працівники поліції, він вирвав з рук чоловіка, який з нею тікав, а він, ОСОБА_6 намагався його затримати, оскільки він втік з його речами.

Крім того, вказує на суттєві порушення КПК України, оскільки всупереч ст. 9 КПК України слідчий та прокурор не дослідили в повному обсязі всіх обставин кримінального провадження, котрі його виправдовують, втім не прийняті до уваги.

Зазначає про неналежність доказів його вини та відсутність доказів того, що саме він вчинив дану крадіжку, та не встановлення іншого фігуранта у даному кримінальному провадженні.

Також просить викликати до суду свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свою апеляційну скаргу в частині перерахування йому строку покарання відповідно до ч.5 ст. 72 КК України та просив застосувати до нього ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він відбув покарання, в іншій частині від апеляційних вимог відмовився.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін кримінального провадження, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України підтверджуються сукупністю зібраних та належним чином досліджених в судовому засіданні доказів, є правильними і в апеляційній скарзі не оспорюються.

За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групо осіб, повторно є правильною.

Покарання ОСОБА_6 призначено судом у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і є правильним.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції має бути залишений без зміни.

На підставі ч.5 ст. 72 КПК України колегія суддів вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк тримання його під вартою з 24 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 2 дням позбавлення волі.

Крім того, підлягає задоволенню клопотання сторони захисту про застосування до обвинуваченого амністії, оскільки відповідно до ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набув чинності 07 вересня 2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, засуджені за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

ОСОБА_6 засуджений за злочин, який не є тяжким та особливо тяжким і не поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, а також з урахуванням строку тримання його під вартою з 24 грудня 2016 року, відбув не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання у виді 2-х років позбавлення волі, а тому підлягає звільненню від відбування покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 16 червня 2017 року на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з відбуттям не менше призначеного строку основного покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду міста Києва від 16 червня 2017 року відносноОСОБА_6 без зміни.

На підставі ч.5 ст. 72 КПК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк тримання його під вартою з 24 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 2 дням позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 16 червня 2017 року на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити його з-під варти в залі суду у зв`язку з відбуттям не менше призначеного строку основного покарання.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді _______________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4